Постанова

Іменем України

04 липня 2018 року

м. Київ

справа № 523/334/17

провадження № 61-28107св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області,

представник позивача: ФедоровськийВсеслав Вікторович, Хайрутдінова Олена Ігорівна,

відповідач - ОСОБА_3,

представник відповідача - адвокат ОСОБА_4,

третя особа - Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради,

представники третьої особи: СамарськаІрина Олександрівна, Стоянов Петро Сергійович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області на рішення Суворовського районного суду м. Одеси у складі судді Бузовського В. В. від 28 квітня 2017 року та рішення апеляційного суду Одеської області у складі колегії суддів: Плавич Н. Д., Ващенко Л. Г., Колеснікова Г. Я. від 18 липня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2017 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (далі - ГУ ДСНС в Одеській області) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_7, третя особа - Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про стягнення боргу за надані комунальні послуги у розмірі 33 750,69 грн за період з січня 2009 року по листопад 2016 року включно.

Позовна заява мотивована тим, що на балансі ГУ ДСНС в Одеській області перебуває пожежне депо Четвертої державної пожежно-рятувальної частини (далі - 4 ДПРЧ), яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1. Відповідачі проживають в приміщенні прилаштованому під житло, яке не має статусу житлового приміщення, службового житла або гуртожитку, отримують комунальні послуги, але не здійснюють оплати. Балансоутримувач за рахунок коштів державного бюджету України систематично сплачує комунальні послуги за утримання цієї адміністративної будівлі, в тому числі і за комунальні послуги, отримані мешканцями приміщень прилаштованих під житло. Інші мешканці відшкодовують балансоутримувачу кошти за отримані ними комунальні послуги, відповідачі кошти не платять.

В ході розгляду справи позивач подав заяву до суду про залишення без розгляду позову щодо відповідача ОСОБА_7

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2017 року позов ГУ ДСНС в Одеській області до ОСОБА_7 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги залишено без розгляду.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2017 року у задоволенні позову ГУ ДСНС в Одеській області до ОСОБА_3 відмовлено.

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач не надав належних доказів того, що приміщення, у якому проживає відповідач, віднесено до житлового, з відповідачем було укладено договори на проживання та користування комунальними послугами. Крім того, з наданого позивачем розрахунку заборгованості не можливо встановити за тарифами для якої категорії споживачів послуг він розраховувався.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18 липня

2017 року апеляційну скаргу ГУ ДСНС в Одеській області задоволено частково. Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що надані позивачем докази підтверджують, що відповідач проживає в житловому приміщенні, а не в адміністративній будівлі, яка прилаштована під житло. Відповідач як інвалід війни 2 групи та учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії має право користуватися 100 % знижкою при оплаті житлово-комунальних послуг, а відтак правові підстави для покладання на нього обов'язку сплачувати комунальні послуги відсутні.

У серпні 2017 року ГУ ДСНС в Одеській області подало касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не враховано, що вимога позивача щодо суми боргу відповідача ґрунтується на розрахунках, що наведені в акті ревізії фінансово-господарської діяльності ГУ ДСНС в Одеській області від 29 вересня 2014 року № 041-11/171 за період з 01 квітня 2012 року по 01 червня 2014 року. Тарифи за користування електроенергією, опаленням, тощо для мешканців, які проживають в адміністративному приміщенні ГУ ДСНС в Одеській області - пожежному депо 4 ДПРЧ, є такими, що застосовуються до юридичних осіб згідно договорів з постачальниками послуг та затверджених тарифів НКРЕ, оскільки спірне приміщення не має статусу житлового, відповідач такі тарифи не оспорював. Відповідач користується житлово-комунальними послугами, проте відмовляється укласти відповідні договори щодо їх користування та не оплачує надані послуги. Крім того, ОСОБА_3 не скористався своїм правом на 100 % знижку при оплаті житлово-комунальних послуг, відповідних документів до організацій-надавачів послуг не надав.

Відзив на касаційну скаргу до суду не подано.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

21 травня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд установив, що будівля АДРЕСА_1 є адміністративним приміщенням - пожежне депо 4 ДПРЧ, балансоутримувачем якої є ГУ ДСНС в Одеській області, що підтверджується технічним паспортом на громадський будинок. На другому поверсі зазначеної адміністративної будівлі знаходяться приміщення, в яких мешкають люди, в т. ч. з 1984 року проживає ОСОБА_3 у кімнаті площею 17,4 кв. м. Зазначена кімната не має статусу житлового приміщення, службового житла або гуртожитку.

Відповідно до статті 6 ЖК Української РСР жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків.

Згідно зі статтею 63 ЖК Української РСРпредметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

На підставі статей 67, 68 ЖК Української РСР, на які посилався позивач, обґрунтовуючи підстави позову, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) береться, крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими у розумінні статтей 58, 59 ЦПК України 2004 року доказами, що відповідач є наймачем жилого приміщення. За відсутності укладеного з відповідачем договору на проживання у спірному приміщенні та користування комунальними послугами, відсутні підстави для покладання на відповідача обов'язку сплачувати їх вартість.

Крім того, із доводів касаційної скарги вбачається, що при визначенні розрахунку заборгованості, яка є предметом спору, позивачем були застосовані тарифи на користування комунальними послугами, що застосовуються до юридичних осіб.

Висновки апеляційного суду про те, що кімната, у якій проживає ОСОБА_3, є житловим приміщенням не узгоджуються з матеріалами справи.

Крім того, наявність у ОСОБА_3 статусу інваліда війни 2 групи та учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що, як вважав апеляційний суд, надає йому право на 100 % знижку за користування житлово-комунальними послугами, не може бути безумовною підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки останній не реалізував своє право на пільгу, із відповідною заявою до організацій-надавачів послуг не звертався.

З урахуванням наведеного, висновки апеляційного суду про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача боргу за житлово-комунальні послуги за наявності в останнього 100 % пільги на їх оплату є необґрунтованими.

Оскільки під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі, судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, правильно застосовані норми матеріального закону, тому рішення суду є законним і обґрунтованим.

Установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, яке відповідає закону, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції відповідно до статті 413 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 18 липня 2017 року скасувати та залишити в силі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2017 року.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасоване рішення апеляційного суду втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:Н. О. Антоненко
В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. П. Курило