Справа № 296/9992/17
УХВАЛА

"15" травня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючої судді Галасюка Р.А.

при секретарі Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на визнання бездіяльності державних виконавців Корольовського відділу державної виконавчої служби м.Житомира, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга ОСОБА_1 на визнання бездіяльності державних виконавців Корольовського відділу державної виконавчої служби м.Житомира. Скажниця проситьвизнати бездіяльність державних виконавців Корольовського ВДВС м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо закриття провадження та зняття арешту.

В обґрунтування скарги заявник вказувала на те, що 07.06.2017 року вона звернулася до приватного нотаріуса з метою оформлення права на спадщину 1/4 ід.ч. квартири після смерті її брата ОСОБА_4, а саме: кв.9, буд.11 (15), Бульвар Старий, м.Житомир. Під час перевірки документів виявилось, що на 1/4 ід.ч. квартири накладено арешт Корольовським відділом державної виконавчої служби м.Житомира.

Звернувшись до Корольовського ВДВС із заявою про звільнення з-під арешту нерухомого майна їй повідомили, що арешт може бути знятий за рішенням суду.

Скаржник вважає бездіяльність державних виконавців щодо неможливості зняття арешту з нерухомого майна неправомірною та такою, що порушує її права.

Сторони в засідання не зявилися, повідомлені належним чином. Від скаржниці надійшла заява про слухання справи у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.02.2007 року державним виконавцем Корольовського ВДВС ОСОБА_2 та 25.05.2007 року державним виконавцем Корольовського ВДВС ОСОБА_3 були винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 6-7).

Як зазначає в своїй скарзі ОСОБА_1 відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 25.08.2004 року №470077 та ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав від 28.10.2011 року № 31830448, квартира №9, буд. 11(15) по Бульвару Старому в м.Житомирі належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 1/4, ОСОБА_4 1/4, ОСОБА_1 1/4, ОСОБА_6 1/4. Договором дарування частини квартири від 31.10.2011 року №2739 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 передали у власність ОСОБА_1 1/2 частину квартири, про що зазначено у ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав від 24.11.2011 №32165744.

Відтак, на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 належить 3/4 частини квартири №9 в будинку №11(15) по Бульвару Старому в м.Житомирі, а 1/4 частини квартири належить її покійному брату ОСОБА_4, який помер 26.06.2015 року.

07.06.2017 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса з метою оформлення права на спадщину 1/4 ід.ч. квартири після смерті її брата ОСОБА_4, а саме: кв.9, буд.11 (15), Бульвар Старий, м.Житомир. Під час перевірки документів виявилось, що на 1/4 ід.ч. квартири накладено арешт Корольовським відділом державної виконавчої служби м.Житомира, в зв»язку з чим ОСОБА_1 звернулася до Корольовського ВДВС із заявою про звільнення з-під арешту 1/4 ід.ч. квартири. 13.06.2017 року за №16732 заявниці було повідомлено, що відкриті виконавчі провадження відносно її брата ОСОБА_4 у Корольовському ВДВС відсутні.

Так, згідно Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 16.12.2013 року, що діяла під час завершення виконавчого провадження ВП 38279024) ст.50 «Наслідки завершення виконавчого провадження» «у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника».

Більш того за заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Проте на адресу скаржника не надходили виконавчі документи, які б підтверджували накладання або зняття арешту.

Відповідно до ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» «державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії».

Відтак, враховуючи положення вищезазначеної норми, державною виконавчою службою не здійснені відповідні процедурні дії по зняттю арешту з рухомого майна, що в свою чергу перешкоджає реалізації прав скаржника, оскільки відповідно до відповіді виконавчого органу виконавче провадження завершено, однак арешт існує.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на вищевикладене, суд вважає скаргу обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 447, 451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати бездіяльність державних виконаців Корольовського ВДВС м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо закриття провадження та зняття арешту неправомірною.

Зобов»язати державних виконавців Корольовського ВДВС м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вчинити дії щодо зняття арешту з 1/4 ід.ч. квартири, за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна за № 4553595 від 26.02.2007 року та № 5040023 від 30.05.2007 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Р. А. Галасюк