АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/4326/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Стельмащук П.Я.
Провадження № 22-ц/789/606/18 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року м. Тернопіль

Колегія суддів апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

за участю секретаря - Губяк О.Б.

та сторін: представника ПАТ«Державний ощадний банк України» ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/4326/14-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2016 року, постановлену суддею Стельмащук П.Я., повний текст якої складено 17 жовтня 2016 року, у цивільній справі за заявою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» про роз'яснення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2014 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ВСТАНОВИЛА:

02.09.2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося з заявою про роз'яснення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.04.2014 року по цивільній справі за ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява обґрунтована тим, що в резолютивній частині рішення суду заборгованість за кредитним договором вказана у Євро із зазначенням еквіваленту в національній валюті (гривні), що припускає декілька варіантів тлумачення виконання зобов'язання за кредитним договором як в українській гривні, так і в Євро, а тому виникає за необхідне роз'яснити, яку саме суму заборгованості суд застосував до відповідача.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2016 року постановлено:

"Заяву публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» про роз'яснення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.04.2014 р. по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Роз'яснити, що грошовою одиницею стягнення коштів в частині заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 7 від 10.04.2006 р. в розмірі 24 000,00 Євро, є Євро, а в частині судового збору 3 312,00 грн. грошова одиниця України гривня."

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою у задоволенні заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» відмовити.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Наголошує на тому, що рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.04.2014 року є зрозумілим і його резолютивна частина не допускає декілька варіантів її тлумачення.

В відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» вказує, що апеляційна скарга ОСОБА_2 є безпідставною, такою, що ґрунтується на одних лише припущеннях, а отже до задоволення не підлягає.

Зазначає, що в апеляційній скарзі не наведено жодного порушення судом першої інстанції норм процесуального та/чи норм матеріального права при винесенні ухвали, якою роз'яснено судове рішення.

В судовому засіданні представник ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_3 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоч належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

У відповідності до вимог статей 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Задовольняючи заяву про роз'яснення рішення суду суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду є незрозумілим, оскільки в резолютивній частині рішення сума заборгованості за кредитним договором вказана в Євро із зазначенням еквіваленту в національній валюті (гривні), що припускає кілька варіантів тлумачення виконання зобов'язання за кредитним договором в українській гривні або в Євро.

Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.04.2014 року по справі № 607/4326/14-ц, вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість по тілу кредиту згідно договору відновлювальної кредитної лінії № 7 від 10.04.2006 р. у розмірі 24 000,00 Євро, що еквівалентно 331 200,00 грн. та 3 312,00 грн. судового збору (а.с. 21-22).

Рішення суду набрало законної сили 21.04.2014 року. Для примусового виконання рішення суду представнику позивача видано виконавчий лист та Тернопільським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції відкрито виконавче провадження.

Згідно з роз'ясненнями, наданими у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 в 2014 році публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» просило суд стягнути борг у розмірі 24 000,00 Євро, що еквівалентно 331 200,00 грн. за курсом станом на дату вчинення розрахунку.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, виходячи з заявлених позовних вимог, зазначив в резолютивній частині рішення про стягнення з відповідачів заборгованості згідно вчиненого банком розрахунку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 221 ЦПК України (в редакції чинній на момент постановлення ухвали судом першої інстанції), у разі, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За змістом зазначеної норми процесуального права суть роз'яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові та невирішені вимоги, він лише має роз'яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

У рішенні суду зазначено суму боргу, яка підлягає стягненню 24 000,00 Євро, що еквівалентно 331 200,00 грн. Проте, роз'яснюючи рішення суд виключив з резолютивної частини рішення посилання на еквівалент стягуваної суми у гривнях чим змінив резолютивну частину рішення, звузивши її зміст.

Оскільки суд не може змінювати зміст судового рішення при його роз'ясненні ухвала суду підлягає скасуванню .

Так, як ухвалене рішення по даній справі, викладено в ясній зрозумілій формі, в ньому чітко і конкретно зазначені висновки суду по суті заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що передбачені процесуальним законом підстави для роз'яснення судового рішення відсутні, а тому заява задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з порушення норм процесуального права, що в силу пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Керуючись ст.ст. 35, 259, 374, 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2016 року скасувати.

Відмовити публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» в задоволенні заяви про роз'яснення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2014 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 6 червня 2018 року .

Головуюча Шевчук Г.М.

Судді: Міщій О.Я.

ОСОБА_4