Провадження № 2/537/181/2018
Справа № 537/5178/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2018 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі головуючого судді Дядечко І.І., за участі секретаря Грицькової Я.С., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременчук цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участі третіх осіб ОСОБА_5, Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом відповідно до вимог якого просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловою квартирою № 108 в будинку № 39 по вулиці Велика Набережна в м. Кременчуці Полтавської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 (50 років СРСР) в м. Кременчук, сторони зареєстровані за даною адресою. ОСОБА_3 з червня 2016 року по даний час не проживає в зазначеному житловому приміщенні, комунальні платежі не сплачує. В звязку з тим, що відповідач в добровільному порядку знятись з реєстрації відмовляється, позивач просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловою квартирою №108 в будинку №39 по вулиці Велика Набережна в м. Кременчук Полтавської області.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.04.2018 року замінено третю особу Управління Державної міграційної служби у Полтавській області на належну третю особу Крюківську районну адміністрацію виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали в повному обсязі, просили суд її задовольнити з наведених в ній підстав.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Пояснив, що він є співвласником частини квартири АДРЕСА_1 (50 років СРСР) в м. Кременчук. На даний час він тимчасово проживає за іншою адресою, оскільки не бажає проживати за місцем реєстрації. Тому вважає, що відсутні підстави для зняття його з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник третьої особи Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області в судове засідання не зявився про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Подав письмову заяву, в якій просив справу слухати без його участі.

Суд, вислухавши учасників розгляду справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 (50 років СРСР) в м. Кременчук на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 19.08.1996 року за № 42/2П, приватизаційним платіжним дорученням №250 від 15.10.1993 року.

ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 зареєстровані в вищезазначеній квартирі, що підтверджується довідкою ТОВ «Місто для людей» вих. №1558/32, виданою 19.03.2018 року.

Відповідно до акту про не проживання, складеного 12.10.2017 року начальником відділу звернень ТОВ «Місто для людей», зі слів громадянки ОСОБА_6, підтверджено факт не проживання громадянина ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 з червня 2016 року по теперішній час.

Згідно довідки № 95, виданої 19.02.2018 року виконавчим комітетом Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_3 проживає без реєстрації в квартирі АДРЕСА_3, що також було підтверджено відповідачем в судовому засіданні.

З квитанцій №0.0..1 від 14.04.2018 року, №0.0.958995814.1 від 08.02.2018 року, вбачається, що ОСОБА_3 сплачує комунальні платежі по квартирі АДРЕСА_1 (50 років СРСР) в м. Кременчук.

Також, 16.03.2018 року між ОСОБА_3 та Кременчуцьким комунальним автотранспортним підприємством 1628 укладено договір №50947 щодо надання послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів за адресою АДРЕСА_4.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло.

У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у йото здійсненні.

Статтею 358 ЦК України, передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Аналіз наведених вище норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що власник може здійснювати права користування та розпорядження своїм майном і ніхто не може чинити перешкоди у користуванні його власністю.

Як встановлено судом відповідач є співвласником квартири АДРЕСА_1 (50 років СРСР) в м. Кременчук, не проживає у вказаній квартирі, проте здійснює оплату за комунальні послуги, що підтверджено матеріалами справи, тимчасова відсутність відповідача не порушує права позивача на користування житлом, тому суд не вбачає підстав, для позбавлення відповідача права на житло.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участі третіх осіб ОСОБА_5, Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Враховуючи пункт 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.07.2018 року

Суддя І.І.Дядечко