АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження в апеляційній інстанції №22-ц/796/3207/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

судді - доповідача: Білич І.М.

суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Довгопола А.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року, ухвалене під головуванням судді Оболонського районного суду міста Києва Луценко О.М.

по цивільній справі №756/2618/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 226 543,93 гривень за кредитним договором. Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що між КС «Добробут» і вкладником КС «Добробут» ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором № КСП-000144 від 25.05.2007 року укладеним між Кредитною спілкою «Добробут» та ОСОБА_2. За яким кредитна спілка надала відповідачу кредит у сумі 13500,00 гривень на 24 місяці з 25.05.2007 року по 25.09.2009 рік зі сплатою 24% річних за користування кредитом. На забезпечення виконання зобов'язання між Кредитною спілкою «Добробут» та ОСОБА_2 з ОСОБА_3 25.05.2007 року складено договір поруки № КСП-000144.

У порушення умов кредитного договору відповідач кредит не повернула, не сплатила відсотки за користування кредитом. Тому звертаючись до суду з позовом позивач росила суд його задовольнити.

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 21 листопада 2017року позов було задоволено. Стягнено солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість у сумі 226543,93 гривень.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення було залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було подано апеляційну скаргу. Де ставилося питання про його скасування та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Вказуючи при цьомуна порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначаючи також, що подана позивачем копія кредитного договору не відповідає дійсності, оскільки підпис у договорі не належить відповідачу, що підтверджується копією цього документу який має вона.Крім того кредитним договором зокрема п.4.2, 4.5 визначено порядок сплати коштів, а саме сплата тілу кредиту та відсотків здійснюється в національній валюті через касу КС «Добробут» або відділення вказаному у договорі.

Факт належного виконання зобов'язання щодо сплати коштів як тіла кредиту так і відсотків підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру. Крім того, факт оплати підтверджується розрахунком графіку платежів, який підписано уповноважною особою кредитної спілки. Крім того, наявність у неї боргового документу також підтверджує його виконання, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.545 ЦК України.

Також, судом не було взято до уваги те, що справу було розглянуто без повідомлення відповідачів, це позбавило їх права надати докази та заперечення проти позову, заявити про сплив позовної давності відповідно до положень ст. 267 ЦК України з урахуванням того, що позов подано до суду через сім років після повного виконання та закриття кредитного договору.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402 -У111, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ &q?ак;Про судоустрій і статус суддів&q?ок; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць) , та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Позивач у судовому засіданні не визнала апеляційну скаргу, заперечувала проти її задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу просила суд її задовольнити.

Як вбачається із матеріалів справи, апеляційна скарга на заочне рішення суду була подана від імені двох відповідачів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Однак, на час подачі була підписана лише ОСОБА_2. У зв'язку з чим згідно ухвали апеляційного суду апеляційна скарга була залишена без руху. На виконання ухвали суду ОСОБА_2 було надано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 ( серія НОМЕР_2 від 28 лютого 2018 року ( а.с. 108) згідно якого вбачалося, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме в день подачі апеляційної скарги ( вхідний номер 11087 від 27.02.2018 року) - а.с. 74. Що свідчить про те, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не подавалася.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення осіб що з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з їх доведеності, зазначаючи , що на день розгляду справи відповідачами не надано суду доказів виконання взятих на себе обов'язків за кредитним договором.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою відповідач вказувала на те, що вони не були належним чином повідомленими про розгляд справи, що позбавило їх права надати суду свої пояснення та докази, які мають істотне значення для вирішення справи, подати суду заперечення проти позову, що призвело до ухвалення судом рішення, яким порушено їх права.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду ( у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим) якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Матеріали справи свідчать про те, що судові повідомлення суду першої інстанції щодо часу та місця розгляду справи направлені на адресу відповідачів на час постановлення судового рішення двічі поверталися без вручення з відміткою « за закінченням терміну зберігання», що не можна вважати належним повідомленням особи, яка бере участь у справі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення за правилами ст. 376 ЦПК України про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог враховуючи наступне.

Так, судом при розгляді справи було встановлено, 25.05.2007 року між КС «Добробут» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № КСП-00144.

Відповідно до п.1.1. КС «Добробут» надав у тимчасове користування, а ОСОБА_2 прийняла на умовах кредитного договору грошові кошти у сумі 13500,00 гривень строком на 24 місяці з 25.05.2007 року по 25.05.2009 року зі сплатою 24% річних.

Відповідно до графіку погашення, який є невід'ємною частиною кредитного договору, ОСОБА_2 зобов'язана сплачувати КС «Добробуд» до 25 -го числа кожного місяця тіло кредиту у розмірі 562,50гривень та відсотки за користування кредитом у розмірі 275гривень 18 копійок.

Для забезпечення повернення кредиту25.05.2007 року складено договір поруки № КСП-000144 з ОСОБА_3, який на підставі п.2.1., 2.2., 2.3 договору поруки несе солідарну відповідальність і повну відповідальність перед кредитором за повернення суми кредиту, відсотків по кредиту, можливих підвищених відсотків і штрафних санкцій.

Позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 226 543, 93 гривни вказувала на те, що право вимоги щодо стягнення такої заборгованості вона набула у відповідності до договору про відступлення права вимоги від 25 січня 2017 року укладеного між нею як вкладником КС «Добробуд» та КС «Добробут» за кредитним договором № КСП-00144від 25.05.2007 року, що був укладений між КС «Добробуд» та ОСОБА_2.

Однак, матеріали справи не містять у собі договору про відступлення права вимоги ( згідно посилань позивача), не було його надано і в ході апеляційного розгляду. Надане позивачем повідомлення про відступлення права вимоги адресоване на ім'я ОСОБА_2 не надає позивачу за відсутності самого договору право такої вимоги.

Так як у відповідності до положень ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Крім того, позивач при зверненні до суду з позовом вказує на те, що між Кредитною спілкою «Добробут» та ОСОБА_3 25.05.2007 року було укладеного договір поруки в рахунок забезпечення кредитного договору № КСП-000144 від 25 травня 2007.

У той же час не надаючи та не вказуючи на наявність договору про переуступку їй КС «Добробуд» права вимоги до поручителя ( ОСОБА_3), позивач ОСОБА_1 висуває вимоги щодо покладення солідарної відповідальності на відповідачів при вирішенні питання щодо повернення заборгованості.

Доводами апеляційної скарги є також посилання відповідача на повне погашення кредиту ще станом на травень місяць 2009 року. На підтвердження надаючи «Приложение к договору кредита №КСП-000144 от 25 мая 2007 г.» по відношенню до «заемщика: ОСОБА_2 та поручителя: ОСОБА_3 «Расчетный график платежей» в якому було зазначено графік повернення кредитних коштів з урахуванням відсоткової ставки. Даний додаток скріплений печаткою КС «Добробуд» та має підпис бухгалтера цієї спілки. Текст додатку вказує на те, що позичальник належним чином виконувала взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредитних коштів згідно графіка у визначений ним термін.

Зазначене частково визнала також сама позивач по справі ОСОБА_1, як в судовому засіданні так і зазначивши про це в своєму запереченні поданому на апеляційну скаргу. А саме вона зазначає що частина квитанцій наданих відповідачем при подачі апеляційної скарги відповідають дійсності, однак чотири із них викликають у неї сумнів - являються підробкою.

За матеріалами справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду також не було надано розрахунку заборгованості на підтвердження заявлених вимог, що б давало можливість суду першої інстанції перевірити їх правомірність.

Враховуючи, що позивач у ході судового розгляду не довела наявне у неї право вимоги до відповідачів в порядку переуступки права вимоги КС «Добробуд» з зазначених вище підстав, доводи та заперечення учасників справи в частині підробки договорів кредиту, поруки судом апеляційної інстанції не перевірялися.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України на користь відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2400,00 гривень

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-383, 389, 390 ЦПК України, п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, ч.6 ст.147, п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ &q?я ;Про судоустрій і статус суддів&q?у ;, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року скасувати та постановити нове судове рішення за яким ОСОБА_1 відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3) суму сплаченого судового збору в розмірі 2400,00 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 липня 2018 року

Суддя - доповідач:

Судді: