Справа № 370/1840/17 Головуючий у І інстанції Мазка Н. Б.
Провадження № 22-ц/780/2759/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 03.07.2018
УХВАЛА

03 липня 2018 року суддя Апеляційного суду Київської області Мережко М.В., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 12 квітня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 12 квітня 2018 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, при цьому не сплативши судовий збір.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 01 червня 2018 року було відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. Апеляційну скаргу було залишено без руху та надано строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків.

На адресу Апеляційного суду Київської області повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому зазначено, що ОСОБА_2 13 червня 2018 року отримала копію ухвали Апеляційного суду Київської області від 01 червня 2018 року (а.с. 73).

На виконання вимог ухвали Апеляційного суду Київської області від 01 червня 2018 року 25 червня 2018 року на адресу Апеляційного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_2 про звільнення її від сплати судового збору або зменшення його розміру до 10 гривень та додана квитанція про сплату судового збору у розмірі 10 грн (а.с. 74-76).

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані скаржником документи, суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року передбачено, що відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VI та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи та подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

До свого клопотання ОСОБА_2 повторно додала довідку з пенсійного фонду, з якої вбачається, що розмір її пенсії за останній рік становить 20455,28 грн., а також довідку з Вишгородської ОДПІ про відсутність інших доходів.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу ОСОБА_2 та відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд наголошував, що за правилами ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік.

Однак, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору ОСОБА_2 не подала у встановлений строк.

При цьому, апелянт також не надав суду жодного доказу, який підтверджує його приналежність до будь-якої категорії осіб, звільнених від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Отже, вимоги ухвали Апеляційного суду Київської області від 23 квітня 2018 року виконані не були, а саме судовий збір не було сплачено, всупереч вимогам Закону України «Про судовий збір».

За правилами ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст.356 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст.185 ЦПК України, тому апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути апелянту.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 12 квітня 2018 року вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Суддя Апеляційного суду

Київської області ОСОБА_1