Ухвала

02 липня 2018 року

м. Київ

справа № 404/3255/16-ц

провадження № 61-36552ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від

26 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від

02 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» суми коштів за договором банківського вкладу у розмірі 3 393, 8 дол. США та відсотків річних за фактичну кількість днів користування кошами у розмірі 55,07 дол. США, відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2018 року рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 грудня 2017 року змінено.

Виключено з мотивувальної частини рішення Кіровського районного суду

м. Кіровограда від 26 грудня 2017 року вказівку на встановлений судом факт, а саме: укладення 27 серпня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 договору № SAMDN7082000 за яким банк прийняв на особовий рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 22 033,48 дол. США строком на 1 рік, по

27 серпня 2014 року, за процентною ставкою 8 відсотків річних.

В решті рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 грудня 2017 року залишено без змін.

У червні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від

02 квітня 2018 року.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду він отримав 19 квітня 2018 року.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно резолютивної частини оскаржуваної постанови апеляційного суду повний текст постанови складено 12 квітня 2018 року.

Таким чином, останнім днем на касаційне оскарження є 14 травня 2018 року, а касаційна скарга, згідно штрихкодового ідентифікатора, здана до поштового відділення 11 травня 2018 року, тобто строк на касаційне оскарження не пропущено.

Разом з тим, вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі складає 3 448,87 дол. США, що станом на момент звернення до суду з позовом, згідно офіційного курсу НБУ складає

86 566 грн 64 коп. та станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762*100=176 200).

Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від

07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (ЛеважПрестасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням того, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик