Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1681/18

номер провадження 2/695/963/18

04 липня 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Золотоніського району Черкаської області про встановлення проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради Золотоніського району Черкаської області про встановлення проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона проживала однією сімєю, була повязана спільним побутом, мала взаємні права та обовязки із ОСОБА_3. Позивач та ОСОБА_3 проживали однією сімєю по вул. Благовісна (колишня Радянська), б. 4 у с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області з 1990 року по 29.11.2017 року, але до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу не зверталися та офіційно свій шлюб не реєстрували.

29.11.2017 року ОСОБА_3 помер, в цей час він перебував у зоні АТО за контрактом. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все його майно, а також у позивача виникло право на отриманні відповідного виду пенсії оскільки ОСОБА_3 був учасником бойових дій. Разом із тим позивач позбавлена можливості реалізувати свої права, оскільки відсутні державна реєстрацію її шлюбу із покійним ОСОБА_3.

За таких обставин позивач, з метою належного забезпечення реалізації своїх прав була змушена звернутися до суду із вказаним позовом.

У судове засідання позивач не зявилась, направивши до суду заяву, в якій розгляд справи просила провести за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, направивши до суду письмове клопотання, згідно з яким просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі

Згідноз ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

При цьому суд виходить з наступних підстав.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до свідоцтва про смерть (серії І-СР № 317588 від 04.12.2017 року) ОСОБА_3 помер 29.11.2017 року, про що складено відповідний актовий запис №58.

Відповідно до норм ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так в матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_4 від 07.03.2018 року, яка є дочкою позивача та ОСОБА_5 від 07.03.2018 року, який є другом сімї позивача, та які зазначили, що позивач проживала у цивільного шлюбі та вела спільне господарство з ОСОБА_3 з 1990 року по день його смерті 29.11.2017 року.

Особи свідків встановлені, підписи вказаних осіб засвідчені та встановлені секретарем сільської ради, про що зазначено на вказаних заявах та зареєстровано в реєстрі №26 та №27 відповідно.

При вирішенні вказаної справи суд бере вказані пояснення свідків до уваги, оскільки останні сумнівів і протиріч у собі не викликають.

За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України.

Згідно з п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Нормами ст. 74 СК України визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Згідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Окрім того суд, при вирішенні вказаної справи бере до уваги, що згідно із ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Сільська рада, як відповідач по справі та орган місцевого самоврядування, що здійснює представництво територіальної громади позовні вимоги визнала повністю, а отже визнала і факт спільного проживання позивача із ОСОБА_3 однією сімєю.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказаний позов належним чином обґрунтований, позовні вимоги визнані відповідачем, а задоволення вказаного позову у повному обсязі не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 3, 74 СК України та ст. 10, ст., ст.

76,264,265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Золотоніського району Черкаської області про встановлення проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу задовольнити повністю.

Встановити, що померлий 29.11.2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1990 року по 29.11.2017 року проживали однією сімєю, як чоловік та жінка без укладення шлюбу.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя : Середа Л.В.