АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження № 22-ц/796/4373/2018 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13 лютого 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Єрмакової Олени Анатоліївни про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виданого 19 червня 2015 року Дарницьким районним судом міста Києва виконавчого листа про вселення ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_6 в ізольовану кімнату площею 21,5 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, боржник: ОСОБА_3,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на постанову старшого державного виконавця Дарницького РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Єрмакової О.А. про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виданого 19 червня 2015 року Дарницьким районним судом міста Києва виконавчого листа про вселення ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_6 в ізольовану кімнату площею 21,5 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, боржник: ОСОБА_3, просила її скасувати. Зазначила, що ні вона, ні її чоловік ОСОБА_7 не чинили стягувачам перешкод у користуванні квартирою, постанова про закінчення виконавчого провадження судом не скасована, а тому державний виконавець не мав законних підстав для винесення оскаржуваної постанови.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13 лютого 2018 року скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Дарницького РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Єрмакової О.А. від 07 листопада 2017 року про відновлення виконавчого провадження №47994853.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказану ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 Посилається на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що їй чиняться перешкоди у проживанні в АДРЕСА_1 з боку боржника ОСОБА_3, а тому старший державний виконавець Дарницького РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві ЄрмаковаО.А. обґрунтовано винесла постанову про відновлення виконавчого провадження від 07 листопада 2017 року на підставі її заяви. Суд першої інстанції безпідставно вважав встановленим, що перешкоди у проживанні в квартирі вчиняються не боржниками, а третіми особами, та дійшов помилкового висновку про скасування постанови старшого державного виконавця Дарницького РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Єрмакової О.А. про відновлення виконавчого провадження.

В судове засідання сторони та їх представники, старший державний виконавець Дарницького РВДВС ГТУЮ в м.Києві Єрмакова О.А. не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні в Дарницькому РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві перебуває виконавче провадження № 47994853, відкрите за виданим 19 червня 2015 року Дарницьким районним судом міста Києва виконавчим листом про вселення ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_6 в ізольовану кімнату площею 21,5 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, боржник: ОСОБА_3

16 березня 2017 року здійснено виконавчі дії по вселенню стягувачів до зазначеної у рішенні суду кімнати, про що державним виконавцем складений відповідний акт.

22 березня 2017 старший державний виконавець Дарницькому РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом.

06 вересня 2017 року ОСОБА_2, діючи також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, звернулася до Дарницького РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві із заявою про відновлення виконавчого провадження. Послалася на те, що після проведення виконавчих дій по вселенню вони неодноразово бажали скористатися своїм правом проживати у кімнаті, але боржники замінили замки до вхідних дверей.

На підтвердження вищенаведених обставин ОСОБА_2 надала лист Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 15 травня 2017 року.

На підставі заяви ОСОБА_2 06 вересня 2017 року старшим державним виконавцем Дарницького РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Єрмаковою О.А. було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виданого 19 червня 2015 року Дарницьким районним судом міста Києва виконавчого листа про вселення ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_6 в ізольовану кімнату площею 21,5 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі заяви ОСОБА_2 Згідно листа Дарницького УП ГУНП у м. Києві в ході перевірки заяви ОСОБА_2 про перешкоджання проживання її в квартирі, встановити особу, яка поміняла замки у вхідних дверях, не представилось можливим. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що перешкоди у проживанні стягувачів у приміщенні, в яке їх вселено, вчиняють не боржники, а інші особи.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим законом.

Частиною 6 ст. 67 Закону України Про виконавче провадження» визначено, що у разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. У такому разі державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 75 цього Закону. Виконавче провадження не відновлюється і повторне примусове вселення стягувача не здійснюється, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню (перебуванню), не є боржником. Питання про вселення стягувача в такому разі вирішується в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, в заяві про відновлення виконавчого провадження ОСОБА_2 вказувала, що після вселення вона з неповнолітньою ОСОБА_6 поїхали за речами, але більше до квартири потратити не змогли у зв'язку з зміною боржниками замків до вхідних дверей. На підтвердження факту заміни замків ОСОБА_2 надала копію листа Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 15 травня 2017 року (а. с. 23, 84).

Враховуючи вказані обстави у державного виконавця були наявні підстави для відновлення виконавчого провадження.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що перешкоди у проживанні стягувачів у приміщенні, в яке їх вселено, вчиняють не боржники, а інші особи.

В листі Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 15 травня 2017 року вказано, що за результатом перевірки заяви ОСОБА_2 встановити особу, яка поміняла замки у вхідних дверях, не виявилось за можливе.

Разом з тим, правоохоронними органами не вказано, що замки до дверей квартири були замінені не боржниками, а іншими особами.

Звертаючись до суду із скаргою на дії державного виконавця, ОСОБА_3 не спростувала факту заміни замків до квартири, а також не вказала хто саме замінив вказані замки.

Відтак, посилання ОСОБА_3 на те, що вона з ОСОБА_7 не чинили ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_6 перешкод у проживанні у квартирі, є безпідставними. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 та скасував постанову старшого державного виконавця Дарницького РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Єрмакової О.А. від 07 листопада 2017 року про відновлення виконавчого провадження.

Ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 13 лютого 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого державного виконавця Дарницького РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Єрмакової О.А. про відновлення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягнення 352,40 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ЄрмаковоїОлени Анатоліївни про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виданого 19 червня 2015 року Дарницьким районним судом міста Києва виконавчого листа про вселення ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_6 в ізольовану кімнату площею 21,5 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, боржник: ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 352,40 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Дані про учасників справи:

ОСОБА_2 (місце проживання: 02091, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1).

ОСОБА_3 (місце проживання: 02091, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 червня 2018 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Українець Л.Д.