Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/412/18
Провадження № 2/499/277/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"11" липня 2018 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Тимчука Р.М. при секретарі судового засідання Мельнику Р.А. розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт.Іванівка Одеської області цивільну справу № 499/412/18 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора центру надання адміністративних послуг при Іванівській райдержадміністрації Одеської області, Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області про скасування державної реєстрації земельної ділянки та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до державного реєстратора центру надання адміністративних послуг при Іванівській райдержадміністрації Одеської області, Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області про скасування державної реєстрації земельної ділянки та визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги обґрунтовує такими обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_2 визначений законодавством термін вона звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті матері, а саме земельної ділянки площею 5.6533 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області.

Проте нотаріус повідомила, що на земельну ділянку площею 5.6553 га, кадастровий номер НОМЕР_3, належну ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, виявлено іпотеку за № 377271, перенесену з відомостей про реєстрацію до 01.01.2013 року державним реєстратором реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області та арешт на нерухоме майно №3577323, перенесений тим же реєстратором з відомостей про реєстрацію до 01.01.2013 року, отже видати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно неможливо.

Нотаріус звернув увагу на те, що зазначені обтяження накладено на ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків якої - НОМЕР_1, в той же час як реєстраційний номер облікової картки платника податків матері заявниці - НОМЕР_2, тобто це різні особи.

Крім того, в адресі зазначеної земельної ділянки, тим же реєстратором було допущено помилку, згідно довідки Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 06.03.2018 року №186/107-18, правильна адреса земельної ділянки: АДРЕСА_1.

Позивачка звернулася до державного реєстратора з метою виправлення помилки. Проте їй відмовили у прийнятті заяви, так як вона не може бути заявником, бо не є власником даного майна.

За роз'ясненнями щодо правомірності дій державного реєстратора позивачка звернулася до Управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у Одеській області та отримала відповідь, що дане питання може бути вирішено в судовому порядку ( копія відповіді додається).

Те, що вона є спадкоємицею після смерті матері підтверджено матеріалами спадкової справи.

Таким чином, позивачка зазначає, що нею було вжито всіх заходів для досудового врегулювання спору.

Позивачка та її представник у судове засідання не з'явилися, представник надала заяву про слухання справи у її відсутність на позовних вимогах наполягала.

Державний реєстратор центру надання адміністративних послуг при Іванівській райдержадміністрації Одеської області Маршук Т.А. надала до суду заяву про визнання позовних вимог про скасування державної реєстрації земельної ділянки та визнання права власності на спадкове майно. Просила справу розглядати у її відсутність.

Представник Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області у судове засідання також не з'явився, надав на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 3 ст.218 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Місцем відкриття спадщини та відповідно останнім місцем проживання ОСОБА_2 є с.Конопляне Іванівського району Одеської області, що підтверджується довідкою Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області.

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина, а саме : земельна ділянка площею 5.6553 га, кадастровий номер НОМЕР_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту серія НОМЕР_4, розташована на території Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області, копія якого додається.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого дану земельну ділянку вона заповіла позивачці ОСОБА_1, що підтверджується копією заповіту.

Відповідно до ч.1 ст..1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Позивачка прийняла спадщину, оскільки звернулась до нотаріуса у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами спадкової справи, копії якої долучена до матеріалів справи.

Однак, вирішити питання оформлення спадкового майна позивачка не може з наступних підстав.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері позивачка звернулася до нотаріуса, проте отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії. Нотаріус звернув увагу на те, що зазначені обтяження накладено на ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків якої - НОМЕР_1, в той же час як реєстраційний номер облікової картки платника податків матері заявниці - НОМЕР_2, тобто це різні особи.

Крім того, в адресі зазначеної земельної ділянки, тим же реєстратором було допущено помилку, згідно довідки Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 06.03.2018 року №186/107-18, правильна адреса земельної ділянки: АДРЕСА_1.

Позивачка звернулася до державного реєстратора з метою виправлення помилки. Проте їй відмовили у прийнятті заяви, так як вона не може бути заявником, бо не є власником даного майна.

За роз'ясненнями щодо правомірності дій державного реєстратора позивачка звернулася до Управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у Одеській області та отримала відповідь, що дане питання може бути вирішено в судовому порядку ( копія відповіді додається).

Відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про нотаріат», п.п. 4.15., 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02.2012 року № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже запис від 8.11.2013 року про державну реєстрацію земельної ділянки площею 5.6553 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області, кадастровий номер НОМЕР_3, що належить ОСОБА_3, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна : 18 підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, за умови прийняття позивачкою спадщини після смерті ОСОБА_2 у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права, суд доходить висновку, що право позивачки на визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання.

За таких обставин суд вважає за можливе позовну заяву ОСОБА_1 до державного реєстратора центру надання адміністративних послуг при Іванівській райдержадміністрації Одеської області, Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області про скасування державної реєстрації земельної ділянки та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 11, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 82, 200,218,206, 223,247 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1216, 1218, 1221, 1222, 1223, 1268 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування » № 7 від 30 травня 2008 р., суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (с.Михайлопіль, вул.Центральна, буд.№ 29 Іванівського району Одеської області) до державного реєстратора центру надання адміністративних послуг при Іванівській райдержадміністрації Одеської області( смт.Іванівка, вул.Центральна, буд.№ 42 а Іванівського району Одеської області), Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області ( с.Конопляне, вул. 30 річчя Перемоги, буд.№ 70 Іванівського району Одеської області) про скасування державної реєстрації земельної ділянки та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Скасувати запис від 8.11.2013 року про державну реєстрацію земельної ділянки площею 5.6553 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області, кадастровий номер НОМЕР_3, що належить ОСОБА_3 , реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна : 18.

Визнати за ОСОБА_1 власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері, ОСОБА_3, а саме на земельну ділянку площею 5,6553 га кадастровий номер НОМЕР_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області, державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяР. М. Тимчук