Справа № 369/4534/18
Провадження №2/369/2292/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря Водала А.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві заяву про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, відділ Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Головного територіально управління юстиції в Київській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача подав суду заяву про закриття провадження по даній цивільній справі на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки абсолютно ідентичний спір вже був розглянутий та 02 серпня 2016 року Києво-Святошинським районним судом було прийняте рішення, яке набрало законної сили.

У підготовчому судовому засіданні позивач заперечував щодо даного клопотання, оскільки підстави позову є різними, тому спори не є тотожними. Просили відмовити в задоволенні клопотання.

У підготовче судове засідання приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, представник відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Головного територіально управління юстиції в Київській області не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

За п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 серпня 2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, відділ Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Головного територіально управління юстиції в Київській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2016 року та постановою Верховного Суду від 06 лютого 2018 року рішення районного суду залишено без змін.

З оглянутої в судовому засіданні цивільної справи №369/3942/16ц вбачається, що 27 квітня 2016 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14 лютого 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено Договір кредиту №028/25-64. З метою забезпечення належного виконання умов Договору кредиту, 14 лютого 2008 року між Позивачем та Відповідачем був укладений Іпотечний договір №028/15-68, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_4, предметом якого є нерухоме майно квартира №4, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святошинська, 2. 23 березня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис №339, на підставі якого запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, а за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» у сумі розміром 1421413 гривень 22 копійки. Також, стягнути плату за вчинення виконавчого напису, що становить 12792 гривень 70 копійок. 27 квітня 2015 року за наслідками розгляду заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, ОСОБА_5, була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №47391631.

Позивач зазначив, що зазначений виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного: у документах, на підставі яких вчинявся напис, відсутні докази безспірності заборгованості боржника перед кредитором; іпотекодавцем не було отримано письмову вимогу про усунення порушення виконання зобовязання, а тому вчинення виконавчого напису нотаріусом є неправомірним та передчасним; стягнення з позивача плати за вчинення виконавчого напису суперечить ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»; під час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте нерухоме житлове майно, яке є предметом іпотеки. Проаналізувавши норми чинного законодавства, Позивач прийшов до висновку, що документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарських операцій є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Водночас, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріус не отримував від Банку чи позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), не направляв відповідні повідомлення про їх отримання, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості Позивача перед Банком, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Крім того, Позивач зазначає, що законодавством передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Позивач не був належним чином повідомлений про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором, оскільки вимога (повідомлення) про це Позивачу не направлялася.

Оскільки повідомлень щодо необхідності дострокового повернення всієї суми кредиту Позивачу від Відповідача у порядку, передбаченому законом, не надходило, тому на момент подачі позовної заяви права Відповідача жодним чином не були порушені. Боржник вважається належним чином повідомлений про дострокове повернення кредиту в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника відповідного листа, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.

Позивачем було зазначено, що Відповідачем не дотримано імперативних норм Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про іпотеку», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, умов Кредитного та Іпотечного договорів, а тому вчинення виконавчого напису є передчасним, а права Відповідача не порушеними.

Крім того, зазначивши ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ОСОБА_1 вказав на те, що у спірному виконавчому написі зазначена сума, стягнута за його вчинення 1700 грн. 00 коп., яка покладається на Позичальника, як боржника, що прямо суперечить вищезазначеній статті. Також Позивач зазначив, що предметом іпотеки є квартира, загальною площею 67,30 кв.м., що є постійним місцем його проживання разом з родиною, в тому числі малолітньої дитини, у звязку з чим, враховуючи вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис.

Враховуючи уточнення до позовної заяви, в остаточну варіанті, Позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 23 березня 2015 року, що зареєстрований у реєстрі нотаріуса за № 339 від 23.03.2015 року, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та стягнути з Відповідача на користь Позивача суму сплаченого судового збору.

З матеріалів даної цивільної справи №369/4534/18 вбачається, що 25 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, відділ Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Головного територіально управління юстиції в Київській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що нотаріусу не було надано повний пакет документів щодо безспірності заборгованості, передбачені ст. 88 Закону України «Про нотаріат», пп.2.1, 2.3 п.2, пп.3.2, 3.5 п.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку та підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Суд, вивчивши матеріали справи №369/4534/18, оглянувши матеріали цивільної справи №369/3942/16ц, доводи заяви, поданих позовів, уточнених позовних вимог, обґрунтування рішення суду приходить до висновку про задоволення поданого клопотання частково. При вирішення питання тотожності спору суд враховує, що позов предявлений до тих самих учасників (відповідач, позивач, треті особи), з того самого предмету, а також підстави позову є аналогічними, що у справі №369/3942/16ц. Всі доводи даного позову були предметом дослідження, сторони надавали вже по ним пояснення, а суд надав їм оцінку, що відображено в рішенні суду від 02 серпня 2016 року, яке набрало законної сили. У поданому позові від 24 квітня 2018 року нових підстав, які б судом не досліджувались ОСОБА_1 не зазначено, не подано нових доказів і до самої позовної заяви. Разом з тим, суд враховує, що у разі наявності судового рішення, яке набрало законної сили, провадження по справі закривається, а не залишається позов без розгляду.

При цьому судом розяснюється право ОСОБА_1, у разі порушення його права, предявити позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з інших підстав, які не були предметом судового розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 255 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, відділ Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Головного територіально управління юстиції в Київській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню закрити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.С. Пінкевич