Ухвала

26 червня 2018 року

м. Київ

справа № 682/2755/13

провадження № 61-2088ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на судові рішення,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на судові рішення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 грудня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, який не може перевищувати тридцяти днів із дня отримання копії ухвали. Зокрема, заявнику слід було надіслати до суду касаційної інстанції уточнену редакцію касаційної скарги, змінивши прохальну частину, виходячи з повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтею 336 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подання скарги), після чого, у разі пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження судових рішень із поважних причин слід було надіслати на адресу суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, при цьому навести поважні причини пропуску строку та надати відповідні докази на їх підтвердження. Крім того, необхідно було надіслати належним чином завірені копії оскаржуваних судових рішень, вказати, в чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Звернуто увагу заявника на те, що касаційна скарга може бути подана на судове рішення першої та/або апеляційної інстанцій, прийняте в одній конкретній справі. Якщо заявник оскаржує в касаційному порядку судові рішення, ухвалені в різних справах, то йому необхідно надіслати до суду касаційної інстанції окремі касаційні скарги на судові рішення, прийняті в конкретних цивільних справах.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Положеннями статті 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

15 січня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 передано судді-доповідачу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

У січні 2018 року з Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області до Верховного Суду надійшли належним чином завірені копії ухвали Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 жовтня

2017 року, ухвали Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2017 року, рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2017 року, ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 07 серпня 2017 року, ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 07 серпня 2017 року.

13 березня 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача КурилоВ. П.

Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 27 березня 2018 року продовжено

ОСОБА_1 строк для усунення вищезазначених недоліків до 18 квітня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів із дня вручення копії ухвали. Роз?яснено, що у разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали касаційна скарга буде визнана неподаною й повернута заявнику.

Копію ухвали Верховного Суду від 27 березня 2018 року отримано

ОСОБА_1 04 квітня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів касаційного провадження.

11 квітня 2018 року ОСОБА_1 через «Прийом громадян» Верховного Суду подано уточнену редакцію касаційної скарги та додано її копії.

В уточненій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати всі рішення судів у справі № 688/3007/16-ц, провадження № 22-ц/792/388/17,

№ 22-ц/792/1073/17, № 22-ц/792/1087/17 та заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Із матеріалів касаційного провадження вбачається, що у строк, встановлений ухвалою Верховного Суду, недоліки касаційної скарги заявником усунено не в повному обсязі. В уточненій редакції касаційної скарги не змінено прохальну частину, а саме не вказано рішення/ухвалу, які заявник має намір оскаржити та дати їх ухвалення/постановлення. Із уточненої редакції касаційної скарги вбачається, що заявник оскаржує в касаційному порядку судові рішення, ухвалені в різних справах, однак заявником не надіслано до суду касаційної інстанції окремі касаційні скарги на судові рішення, прийняті в конкретних цивільних справах. Крім цього, у касаційній скарзі заявником не зазначено в чому саме полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У заявленому клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження не наведено поважних причин пропуску строку та не надано відповідних доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить звільнити від сплати судового збору за подання касаційної, оскільки є інвалідом ІІ групи та на підтвердження додає копію посвідчення.

Перевіривши доводи указаного клопотання, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для його розгляду, оскільки заявник звільнений від сплати судового збору за законом. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (МПП «Голуб» проти України, № 6778/05, ЄСПЛ, від

18 жовтня 2005 року).

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Оскільки заявником у встановлений судом строк, станом на 26 червня

2018 року, не виконано вимог ухвали Верховного Суду від 27 березня

2018 року щодо усунення недоліків касаційної скарги, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на судові рішення вважати неподаною та повернути заявнику.

Повернення касаційної скарги заявнику не перешкоджає повторному зверненню із касаційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило