Справа № 2-395/09 Провадження № 22-ц/773/797/18 Головуючий у 1 інстанції: Савицька Н.В.
Категорія: 50Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

10 липня 2018 року істо Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карпук А.К., вивчивши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2009 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

13 червня 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на судове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області у даній справі.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 25 червня 2018 року зазначену апеляційну скаргу було залишено без руху у зв'язку з тим, що заявником не було зазначено, яке саме судове рішення він оскаржує, був встановлений строк для усунення недоліків, у тому числі для звернення з заявою про поновлення строку апеляційного оскарження.

На виконання ухвали суду 06.07.2018 року ОСОБА_2 подав уточнену апеляційну скаргу, в якій вказав, що він оскаржує заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.02.2009 року. Просив поновити строк на апеляційне оскарження покликаючись на те, що суд не роз'яснив порядку оскарження заочного рішення, судом не встановлено його точну адресу проживання, тому копії судових рішень надсилались за неправильною адресою, він працює водієм, тому постійно перебуває у відрядженні. Документи, подані начебто від нього 29.01.2016 року та 28.03.2016 року він не підписував, оскільки у ці дні перебував у відрядженні, на підтвердження чого подав довідку роботодавця.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи суд приходить до висновку, що апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою не може бути відкрито у зв'язку з таким.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що 14.12.2015 року ОСОБА_2, зазначаючи своїм місцем проживання АДРЕСА_1, звернувся до Луцького міськрайонного суду з заявою про видачу копії заочного рішення від 03.02.2009 року та отримав цю копію 29.01.2016 року. Про це він також зазначив і в заяві про перегляд заочного рішення від 29.01.2016 року (а.с.22-24).

Подана у 2016 році заява про перегляд заочного рішення була залишена без руху ухвалою Луцького міськрайонного суду від 08.02.2016 року , надіслана ОСОБА_2 для відома за адресою АДРЕСА_1, ним отримана та виконана ( а.с. 26-30).

Про дату розгляду заяви ОСОБА_2 повідомлений судовою повісткою (а.с. 31-32).

Наведеним спростовуються викладені в апеляційній скарзі твердження щодо необізнаності про постановлене заочне рішення до 2018 року.

Провадження у цій справі було відкрито судом 14.07.2008 року.

Відповідно до статті 12 ЦПК України в редакції чинній на час відкриття провадження, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом. Зміни до цієї статті, якими встановлено обов'язок суду при вирішенні питання про відкриття провадження встановлювати зареєстроване місце проживання відповідача, внесені Законом України від 07.07.2010, № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, відкриваючи провадження , суд вимог закону не порушив та здійснив виклик відповідача за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві. Судові повістки, що надсилалися за адресою АДРЕСА_1, якими відповідач був повідомлений про час розгляду справи, ОСОБА_2 отримував ( а.с. 6, 10,13). При цьому позивач проживала за іншою адресою, тому не мала можливості отримувати повістки замість відповідача.

Ухвала апеляційного суду від 04.04.2016 року, якою була залишена без руху подана у 2016 році апеляційна скарга ОСОБА_2 на заочне рішення у даній справі, також отримана за адресою АДРЕСА_1 9 ( а.с.44).

Постанова про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із сплатою ОСОБА_2 судового збору на підставі платіжного доручення, який був стягнутий оскарженим заочним рішенням , надіслана за цією ж адресою. Наведене додатково спростовує доводи відповідача про необізнаність про ухвалене заочне рішення.

У поданій на виконання ухвали суду апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до змісту положень частини 3, 4 статті 357 ЦПК України, якщо після залишення апеляційної скарги без руху вказані особою підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті провадження в порядку, встановленому статтею 358 ЦПК України.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

З огляду на викладене у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись частинами 3,4 статті 357 , ч.І статті 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2009 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя