Справа № 605/296/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"06" липня 2018 р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі :

головуючого судді Горуц Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Лежигубської О.В.

заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м.Підгайці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Завяник ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вказуючи, що вона постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 Петрівною аж до дня її смерті, при цьому нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку із тим, що відсутні дані, які б підтверджували факт її постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала повністю та пояснила, що чоловік ОСОБА_4 помер в 2015 році, у них дітей не було. Починаючи з квітня 2011 року вона постійно проживала разом із спадкодавцем в м. Підгайці по вул. В.Стуса, 22 Тернопільської області аж до дня смерті останньої, доглядала за нею та похоронила її. Встановлення даного факту заявниці необхідно для того, щоб прийняти спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_4

В судовому засіданні представник заінтересованої особи Сільцівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області сільський голова ОСОБА_2 щодо задоволення вимог ОСОБА_1 не заперечує. Крім того, додала, що їй нічого не відомо про той факт, що заявниця проживала разом із спадкодавцем, так як вони не проживали на території Сільцівської сільської ради. На території вказаної сільської ради лише знаходиться спадкове майно, яке перебуває у занедбаному стані. Стосовно наявності інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 їй нічого не відомого, при цьому в сільську раду ніхто не звертався із питанням спадкування майна, що залишилось після смерті спадкодавця.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що вони проживають по сусідству із заявницею, а тому їм відомо, що остання на протязі тривалого періоду часу, більше 5 років і по день смерті ОСОБА_3 Петрівни постійно проживала разом з нею та її чоловіком ОСОБА_7, доглядала за ними, так як спадкодавець була паралізованою і після смерті чоловіка одинокою, допомагала їм по господарству та похоронила їх.

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити, виходячи із наступних підстав.

У відповідності із ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до розяснень викладених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 Петрівні належав житловий будинок, що в с. Сільце по вул. Заставя, 18 Підгаєцького району Тернопільської області, що підтверджується копією нотаріально посвідченого договору дарування від 01 липня 1994 року та виданим на підставі нього Бережанським міжрайонним бюро технічної інвентаризації реєстраційним посвідченням від 15 липня 1994 року.

Чоловік спадкодавця ОСОБА_7 22 листопада 2015 року помер, що вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ИД №190668 від 24 листопада 2015 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Підгаєцького районного управління юстиції у Тернопільській області.

Встановлено, що у спадкодавця дітей не було, що підтверджено в судовому засіданні самою заявницею та свідками.

ОСОБА_8 ОСОБА_3 Петрівна 01 грудня 2017 року померла, що видно із свідоцтва про смерть серії І-ИД №231202 від 04 грудня 2017 року, виданого Підгаєцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Той факт, що заявниця з квітня 2011 року постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4 в м. Підгайці по вул. В.Стуса, 22 Тернопільської області аж до дня смерті останньої, доглядала за нею та похоронила її, крім пояснень самої заявниці та свідків даних ними в судовому засіданні, стверджується актом встановлення факту проживання за вих.№201 від 04 травня 2018 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 більше пяти років проживала разом із ОСОБА_3 Петрівною, за адресою: м. Підгайці вул. В.Стуса, 22 Тернопільської області, аж до дня смерті останньої, а також довідкою виданою виконавчим комітетом Підгаєцької міської ради Підгаєцького району Тернопільської області за вих.№505 від 04 травня 2018 року.

Заявниця зверталась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 Петрівни, проте їй в цьому було відмовлено у звязку із відсутністю даних, які б підтверджували факт її постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що вбачається із копії відмови в.о. державного нотаріуса Підгаєцької державної нотаріальної контори за вих.№326/01-16 від 03 травня 2018 року.

За таких обставин, суд прийшов до переконання, що заява ОСОБА_1 підставна, а тому підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 263, 265, 315, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно з квітня 2011 року проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 Петрівною в м. Підгайці по вул. В.Стуса, 22 Тернопільської області, аж до дня її смерті, тобто до 01 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до вимог п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заявник: ОСОБА_1, жителька м. Підгайці вул. В.Стуса, 22 Підгаєцького району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Заінтересована особа: Сільцівська сільська рада Підгаєцького району Тернопільської області, місцезнаходження: с. Сільце вул. Монастириська, 11 Підгаєцького району Тернопільської області, .

Головуючий: ОСОБА_9