Справа № 316/255/17
Провадження № 2/316/14/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2018 р. м. Енергодар

Енергодарський мiський суд Запорiзької областi, у складі

головуючого судді Вільямовської Н.О.

секретар судового засідання Рябуха О.В.

за участю:

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Енергодарі Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною частковою власністю та його поділ, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_4 в якій просить: здійснити поділ спільного майна подружжя; визнати за ним ОСОБА_3 право спільної часткової власності на 1/2 частку автомобіля «Ford Focus», 2002 року випуску р/н НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2; визнати за ОСОБА_4 право спільної часткової власності на 1/2 частку автомобіля Ford Focus, 2002 року випуску р/н НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2; стягнути з ОСОБА_4 на його користь судовий збір.

Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 21.04.2017 року провадження по справі було відкрито (а.с.20).

24.11.2017 року на адресу Енергодарського міського суду Запорізької області представником позивача адвокатом ОСОБА_1 було подано письмову заяву про зміну предмету та підстав позову (а.с.54-57).

У звязку з закінченнями повноважень судді Капустинського М.В. розпорядженням заступника керівника апарату Енергодарського міського суду №13-155 від 24.05.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл даної справи (а.с.107).

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу від 24.05.2018 року справа була розподілена до провадження судді Вільямовської Н.О. (а.с.108)

Ухвалою суду від 25 травня 2018 року цивільну справу прийнято до провадження суддею Вільямовською Н.О. (а.с. 109).

В підготовчому судовому засіданні 12.07.2018 року адвокат ОСОБА_1 підтримала заяву про зміну предмету та підстав позову подану 24.11.2017 року, відповідно до якої просить суд: визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на автомобіль «Ford Focus», 2002 року випуску р/н НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2; Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на автомобіль «Ford Focus», 2002 року випуску р/н НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2; Визнати право спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на автомобіль «Ford Focus», 2002 року випуску р/н НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 в рівних частках, тобто по 1/2 частці за кожним; Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

Представника відповідача адвокат ОСОБА_2 судовому засіданні не заперечувала щодо заяви сторони позивача зазначивши, що раніше надавала письмові заперечення на позов.

Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку:

В силу вимог п.9 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VІІ, якій набрав чинності з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, розгляд даної справи відбувається за правилами ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року (зі змінами).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до приписів ч.3 ст.49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Стороною позивача подано заяву, яку підтримано про зміну підстав та предмету позову, однак з зазначеної вище норми вбачається, що позивач може змінити або предмет позову, або підставу.

Предметом позову є частина позову яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, яка має правових характер та врегульована нормами матеріального права, а їх зміна полягає у заміні однієї матеріально-правової вимоги іншою або доповнення первісних вимог новими. Підставами ж позову є частина позову яка відображає обставини якими позивач обґрунтовує свої вимоги, якими можуть бути лише факти матеріально-правового характеру, тобто факти, які тягнуть певні правові наслідки з виникнення, припинення або зміни правовідносин.

Зі змісту первинного позову та заяви про зміну підстав та предмету позову вбачається, що сторона позивача змінює предмет позову, тобто матеріально-правові вимоги, а їх підстава, тобто обставини, залишаються незмінними.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним заяву про зміну предмету та підстав позову задовольнити частково, прийнявши до розгляду дану заяву в частині зміни предмету позову, у прийнятті задоволенні заяви щодо зміни підстав позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 258-260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву про зміну предмету та підстав позову задовольнити частково.

Прийняти до розгляду заяву про зміну предмету позову ОСОБА_3, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю, припинення права спільної сумісної власності та визнання права спільної часткової власності на майно в рівних частках.

Справу розглядати з урахуванням редакції та змісту уточненого предмету позову.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Вільямовська