АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 548/1592/17 Номер провадження 22-ц/786/1348/18Головуючий у 1-й інстанції Миркушіної Н.С. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.,

За участю секретаря судового засідання: Колодюк О.П.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за за поданням старшого державного виконавця Хорольського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Сальнік О.В про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 23 листопада 2017 року, постановлену без участі учасників справи під головуванням судді Миркушіної Н.С.,-

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

В жовтні 2017 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Сальнік О.В. звернулася до суду з поданням, у якому просила тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3.

Підставами звернення з заявою вказувала на те, що на виконанні Хорольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області знаходиться виконавче провадження 49181328 з виконання виконавчого листа №2-298/11/1628, виданого 07 лютого 2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором №330920/08-А від 27 травня 2008 року в сумі 250274,17 гривень, витрат по оплаті судового збору 1700 гривень та витрат по оплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення справи в сумі 120 гривень, а всього: 250564,17 гривень.

Ухвалою Хорольского районного суду Полтавської області від 23 листопада 2017 року подання старшого державного виконавця Хорольського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Сальнік О.В про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа задоволено повністю.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1, до виконання ним зобов'язань, покладених на нього згідно виконавчого листа №2-298/11/1628, виданого 07 лютого 2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором №330920/08-А від 27 травня 2008 року в сумі 250274,17 гривень, витрат по оплаті судового збору 1700 гривень та витрат по оплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення справи в сумі 120 гривень, а всього: 250564,17 гривень.

Виконання покладено на Адміністрацію Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26)

короткий зміст вимог апеляційної скарги :

З даною ухвалою не погодився боржник ОСОБА_3 та подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця.

узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу :

Вказує на те, що суд допустив порушення застосування норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального прав, а також неповно встановив обставини справи.

Зокрема, наголошує на тому, що боржник не був належним чином проінформований про наявність виконавчого провадження, у підтвердження цього державний виконавець не надав належних доказів.

Вказує на те, що суд належним чином не перевірив наявність факту умисного ухилення його, як боржника, від виконання зобов'язання за рішенням суду.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

Хорольський РВД ВС ГТУЮ у Полтавській області надав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить скаргу залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.

У обґрунтування вказує на те, що за весь час перебування виконавчих документів на виконанні боржник самостійно не сплатив жодних коштів на погашення заборгованості по виконавчому документу.

При цьому, під ухиленням слід розуміти не тільки пряму активну відмову, а й пасивне не бажання, не сприяння, не вчинення дій, бездіяльність обов'язку, покладеного на особу рішенням суду, що відповідно до Конституції України ухвалюється іменем України і є обов'язковими до виконання на території України.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

Судом встановлено, що на виконанні у Хорольському РВД ВС ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження № 49181328 з примусового виконання виконавчого листа №2-298/11/1628, виданого 07 лютого 2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором №330920/08-А від 27 травня 2008 року в сумі 250274,17 гривень, витрат по оплаті судового збору 1700 гривень та витрат по оплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення справи в сумі 120 гривень, а всього: 250564,17 гривень.

Задовольняючи подання державного виконавця, місцевий суд виходив з того, що заборгованість за рішенням суду не погашена, боржник ухиляється від виконання рішення, і при цьому згідно відповіді на запит УДМС України в Полтавській області ОСОБА_3 документувався паспортом громадянина України для виїзду за кордон 06 вересня 2016 року

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України".

Положеннями статті 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали судом), зокрема у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хорольського районного управління юстиції ГТУЮ у Полтавській області Полупан Я.М.. від 03 листопада 2015 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-298/11/1628, виданого 07 лютого 2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором №330920/08-А від 27 травня 2008 року в сумі 250274,17 гривень, витрат по оплаті судового збору 1700 гривень та витрат по оплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення справи в сумі 120 гривень, а всього: 250564,17 гривень.

Матеріали справи не місять доказів належного вручення боржнику ОСОБА_3 копії постанови від 03 листопада 2015 року про відкриття виконавчого провадження.

У додатках до відзиву на апеляційну скаргу заявником надано копію повідомлення про вручення поштового відправлення, яке датовано 06 червня 2014 року, і свідчить про отримання ОСОБА_3 копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 04 червня 2014 року у ВП №436542423.

Згідно ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час відкриття провадження) копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII ( в редакції, чинній на момент перегляду ухвали) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З урахуванням цього, наданий у відзиві на апеляційну скаргу доказ (повідомлення про вручення поштового відправлення 06 червня 2014 року) не може бути взятий до уваги як належний у підтвердження повідомлення ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови від 03 листопада 2015 року.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Як вже зазначалося вище, застосування відносно особи обмеження у праві виїзду за кордон може бути у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Матеріали подання не містять беззаперечних доказів ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення суду.

Доводи державного виконавця в тій частині, що пасивна поведінка боржника щодо виконання рішення суду має бути розцінена як ухиляння від таких дій, апеляційний суд бере до уваги. Поряд з цим, матеріали подання не містять переконливих доказів того, чи мав ОСОБА_3 реальну можливість вчиняти дії щодо погашення заборгованості після відкриття виконавчого провадження 03 листопада 2015 року.

Також, суд звертає увагу на тривалість виконавчого провадження з моменту його відкриття (два рок до моменту звернення з поданням) та відсутність протягом усього цього періоду факту вчинення державним виконавцем законодавчо визначених дій, спрямованих на повідомлення боржника про наявність виконавчого провадження.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції про доведеність факту ухиляння боржника від виконання своїх зобов'язань по поверненню боргу не обгрунтованим.

Одночасно з цим апеляційний суд звертає увагу на те, що після виконання вимог закону в частині повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, та наявність відповідних підстав, державний виконавець не позбавлений права повторно звернутися з поданням про обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

З урахуванянм вищевикладених обставин та встановлених судом фактів, доводи апелянта є обгрунтованими та заслуговують на увагу.

Заперечення державного виконавця, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, які вказують на той факт, що ОСОБА_3 з 2013 року повідомлений про наявність у нього невиконаного боргового зобов'язання, і за увесь час ніяких дій на його погашення не вчинив, не спростовують того факту, що відсутні повідомлення про належне вручення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 листопада 2015 року.

висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Відповідно до ч.2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

.

Апеляційний суд прийшов до висновку про скасування ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 23 листопада 2017 року та постановлення нової про відмову в задоволенні подання державного виконавця.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, судові витрати ОСОБА_3, пов'язані з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в сумі 352 гривні 40 копійок підлягають компенсації за рахунок заявника.

Керуючись ст. ст. 374 ч. 1 п.2, ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 23 листопада 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні подання старшого державного виконавця Хорольського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Сальнік О.В про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - відмовити.

Стягнути з Хорольського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області на користь ОСОБА_3 352 гривні 40 копійок судового збору в рахунок компенсації понесених ним судових витрат.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 05 липня 2018 року.

Головуючий суддя : /підпис/ П.С. Абрамов

Судді: /підпис/ Г.Л. Карпушин /підпис/ Л.М. Хіль

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області П.С. Абрамов