У х в а л а

20 червня 2018 року

м. Київ

справа № 188/1357/17-ц

провадження № 61-35807 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргуТернівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на вищевказане судове рішення,у тексті якої зазначено, що за її подання судовий збір не справляється, оскільки Законом України «Про судовий збір» не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

Такі доводи є безпідставними, оскільки заявник касаційної скарги не є стягувачем у виконавчому провадженні.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 392 ЦПК України визначено вимоги до форми і змісту касаційної скарги, відповідно до пункту 3 частини четвертої якої до скарги додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З преамбули Закону України «Про судовий збір» вбачається, що цей закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

У частинах першій, четвертій статті 258 ЦПК України зазначено, що судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови. Отже, постанова є однією із форм судового рішення.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Перелік заяв і скарг, за подання яких не справляється судовий збір, наведений у частині другій статті 3 Закону України «Про судовий збір», і в цьому переліку відсутні скарги щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби. Водночас у частині другій статті 4 зазначеного Закону не встановлено ставки судового збору за подання скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби.

Проте підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на всі ухвали суду без винятку юридичною особою або фізичною особою-підприємцем - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Оскільки згідно зі статтею 7 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з

1 січня 2018 року становить 1 762 грн, то судовий збір на постанову щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби мав бути сплачений у розмірі 1 762 грн.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 12-66 гс 18.

Ураховуючи викладене, заявникові необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 762 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 квітня

2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 20 липня

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Б. І. Гулько