Справа №489/1292/15-ц 11.07.2018
Провадження №22-ц/784/1069/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 489/1292/15 Категорія 5
Провадження № 22-ц/784/1069/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року Судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Лептуга С.С.,

за участю позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3-ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2018 року, постановлене під головуванням судді Тихонової Н.С. у приміщенні суду о 11 год. 34 хв., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про поділ житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2015 року позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому посилалась на те, що власником житлового будинку по 5-му Нагірному провулку № 3 в м. Миколаєві був її прадід ОСОБА_6, який помер в 1948 р. Спадкоємцями були його діти: ОСОБА_7, ОСОБА_8 (її бабуся), ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 прийняли спадщину та 21.12.1965 р. отримали свідоцтво про право на спадщину, успадкувавши по 1/4 частині кожна. ОСОБА_11, як встановлено рішенням Ленінського районного суду від 29.10.2014 р., на час смерті спадкодавця мешкав разом з ним, тим самим спадщину також прийняв, але до нотаріуса не звернувся та свідоцтво про право на спадщину не отримав.

ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 померли.

За свого життя ОСОБА_7 та ОСОБА_9 подарували ОСОБА_8 свої частки житлового будинку з надвірними спорудами спірного будинку за нотаріально посвідченим договором дарування від 11.03.1966 р. по ? частці кожна, в результаті чого ОСОБА_8 стала власницею ? часток житлового будинку. В подальшому, ОСОБА_8 подарувала ? частку зазначеного будинку ОСОБА_7 за нотаріально посвідченим договором дарування від 10.05.1966 р., після чого в її власності залишилось 2/4 частки будинку.

Рішенням виконкому Миколаївської міської ради № 1078 від 07.06.1966 року ОСОБА_7 був наданий дозвіл збудувати житлову прибудову до житлового будинку по пров. 5 Нагірний, 3 в м. Миколаєві. Рішенням № 61/2 від 26.02.1971 р. виконкомом Ленінської райради м. Миколаєва було затверджено акт приймання в експлуатацію будівництва, здійсненого ОСОБА_7 Після цього рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 01.02.1972 р. було встановлено нові ідеальні частки в домоволодінні по пров. 5 Нагірному, 3, які змінились після здійснення ОСОБА_7 будівництва прибудови, а саме: за ОСОБА_6 - 8/100, ОСОБА_8 - 20/100 та за ОСОБА_7 - 72/100 частки домоволодіння, на підставі чого їм були видані свідоцтва про право власності на відповідні частки даного житлового будинку.

На цей час право власності на житловий будинок по пров. 5 Нагірному, 3, у м. Миколаєві належить:

ОСОБА_1 - 20/100 часток, успадкованих нею після смерті 25.03.1994 р. її бабусі ОСОБА_8 та 06.08.2007 р. її матері ОСОБА_12;

ОСОБА_3 - 72/100 частки, успадковані нею після смерті 27.07.2012 р. її бабусі ОСОБА_7 та 28.01.2012 р. її батька ОСОБА_13;

ОСОБА_5 та ОСОБА_14 - 8/100 часток, успадкованих ними після смерті 12.05.2007 р. їхнього батька ОСОБА_11

Всі вищезазначені обставини встановлені рішеннями Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.04.2013 р. та від 29.10.2014 р.

В цілому домоволодіння № 3 по пров. 5-му Нагірному у м. Миколаєві складається з житлових будинків літ. А та літ. Б, літньої кухні-сараю літ. Е, вбиральні літ. О, навісу літ. П, вбиральні літ. Р, шиї погрібу літ. С, погрібу літ. Спд, сараю літ. Т, сараю літ. У, душу літ. Ф, навісу літ. X, самочинного сараю літ. Ц (знаходиться в користуванні ОСОБА_1О.), навісу літ. Ч, замощення І, водяної колонки № 11, хвіртки № 14, огорож №№ 15, 4, 5, 7, 8, воріт № 6 та басейну № 9. Вищезазначені житловий будинок та господарські і побутові будівлі та споруди розташовані на присадибній земельній ділянці загальною площею 1 075,0 м2, яка знаходиться в постійному користуванні співвласників.

Також позивач зазначила, що між нею та відповідачами виникають спори про порядок користування та володіння житловим будинком та земельною ділянкою. Згоди про добровільний поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою на цей час не досягнуто. Тому, на підставі викладеного, а також з урахуванням уточненої позовної заяви від 31.05.2016 р., позивач просила суд поділити в натурі між співвласниками ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 житловий будинок, господарські та побутові будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: пров. 5 Нагірний, 3, у м. Миколаєві, а також визначити порядок користування співвласниками ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 земельною ділянкою за адресою: пров. 5 Нагірний, 3, у м. Миколаєві.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2018 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про поділ житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою відмовлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2018 року внесено виправлення до десятого та одинадцятого абзаців мотивувальної частини рішення суду шляхом зміни в них словосполучення «за Варіантом № 2» та «за 2-м Варіантом Висновку» на вірні «за Варіантом № 1» та «за 1-м Варіантом Висновку».

Не погодившись з зазначеним рішенням, позивач звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на необґрунтованість та незаконність рішення суду, так як воно прийняте з невірним застосуванням норм матеріального права, а також порушенням норм процесуального права.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали доводи апеляційної скарги, надавши пояснення аналогічні змісту апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 не визнав доводи апеляційної скарги, просив її відхилити, а рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Інші учасники процесу до судового засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст.263 ЦПК України).

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин ( ст. 264 ЦПК України).

Рішення суду зазначеним вимогам закону відповідає.

Так, судом було встановлено, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.04.2013 р. за ОСОБА_1 визнано право на спадщину за законом після померлої 06.08.2017 р. ОСОБА_12 на 20/100 часток спадкового майна, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пров. 5-й Нагірний, 3.

ОСОБА_3 в порядку спадкування після смерті бабусі ОСОБА_7 та батька ОСОБА_13 належить 72/100 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пров. 5-й Нагірний, 3.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 12.05.2016 року визнано за ОСОБА_5 право власності на 8/100 часток житлового будинку №3 по провулку 5 Нагірному в м. Миколаєві, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10, який помер 12.05.2007 р.

Таким чином, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є співвласниками житлового будинку №3 по пров. 5 Нагірному в м. Миколаєві з господарськими та побутовими будівлями та спорудами.

Висновок експерта № 402/403 від 30.06.2017 року, складений відповідно до ухвали суду від 11.10.2016 року, містить два варіанти поділу житлового будинку в натурі між співвласниками та відповідно два варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою між сторонами.

При цьому за 1 варіантом експертизи "... необхідно здійснити перепланування всього житлового будинку, та влаштувати прибудови для приведення квартир № 1, 2, 3 у відповідність з ДБН В .2.2 - 15 - 2005 "Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення". Крім того у зв`язку з тим, що стан будинку незадовільний, необхідно виконати ремонтно-будівельні роботи, які повинні передувати роботам по переобладнанню та переплануванню приміщень. За відповідним проектом, по переобладнанню житлового будинку, співвласникам слід звернутись до проектних установ...".

За 2 варіантом експертизи "... необхідно здійснити добудову у житловому будинку літ. А для приведення квартири № 2 у відповідність з ДБН В .2.2 - 15 - 2005 " Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення". Крім того у зв`язку з тим, що стан будинку незадовільний, необхідно виконати ремонтно-будівельні роботи, які повинні передувати роботам по переобладнанню та переплануванню приміщень. За відповідним проектом, по переобладнанню житлового будинку, співвласникам слід звернутись до проектних установ...".

З огляду на вимоги, які містяться у експертизі, суд листом від 23.02.2018 року запропонував позивачу ОСОБА_1 звернутись до відповідних компетентних органів для вирішення зазначеного питання (узгодження перепланування приміщення, добудови, відповідно до Висновку експерта № 402/403 від 30.06.2017 року).

Позивачем суду надано відповідь на звернення ДАБК від 25.04.2018 року, яке не містить необхідних погоджень.

При цьому, позивач наполягала на тому, що згідно Висновку експерта необхідно поділити житловий будинок та визначити порядок користування земельною ділянкою за Варіантом № 1.

Відповідач ОСОБА_5 також вважала, що розділити житловий будинок між сторонами та визначити порядок користування доцільно за 1-м Варіантом Висновку.

Відповідач ОСОБА_3 категорично заперечувала проти поділу за результатами проведеної експертизи, оскільки експертиза має багато недоліків, а саме проведена з метою поділу між сторонами житлового будинку, про що відповідачі не просили, а не виділу відповідної частини позивачу; містить варіанти поділу між сторонами з подальшою необхідною компенсацією, проте розмір відповідної компенсації з урахуванням ринкових цін не зазначено; за обома варіантами експертизи необхідно здійснювати добудови, перепланування тощо, а за другим варіантом при поділі житлового будинку взагалі не визначено частки в натурі, виділеної у власність ОСОБА_3 Натомість, в матеріалах справи, між іншим, міститься Висновок експерта № 902/903 від 14.09.2017 року, відповідно до якого "... провести виділ 8/100 часток домоволодіння по пров. 5 Нагірний, 3 в м. Миколаєві....... технічно не є можливим", що лише підтверджує доводи відповідача ОСОБА_3 стосовно неможливості поділу житлового будинку в натурі між усіма співвласниками, відповідно до позовних вимог.

Під час прийняття рішення судом були враховані положення ст. 183, 317, 321, ч.1 ст. 356, ст. 358, 364, 367, 380, 382 ЦК України, аналіз яких свідчить про те, що виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Тому, враховуючи, що здійснити поділ (виділ) житлового будинку з дотримання прав усіх співвласників, відповідно до належних сторонам часток неможливо, оскільки висновок експерта не містить варіантів поділу без зміни часток співвласників, не визначає розмір компенсації, наявна необхідність здійснення перепланування, добудови, щодо яких відсутня дозвільна документація, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Висновок суду відповідає обставинам справи та законодавству, зазначеному в тексті рішення, яке регулює спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд зробив висновок про неподільність спірного майна та про відсутність технічної можливості поділу домоволодіння (можливості переобладнання в ізольовані квартири), не відповідають дійсності, так як судом такого висновку в тексті рішення зроблено не було. Судом було зроблено висновок про те, що здійснити поділ (виділ) житлового будинку з дотримання прав усіх співвласників, відповідно до належних сторонам часток без перепланування та здійснення прибудов неможливо.

Зазначення в тексті рішення про те, що виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності, відноситься до теоретичного аналізу наведених в тексті рішення норм права, яке регулює спірні правовідносини.

Не є підставою для скасування рішення суду також посилання в апеляційній скарзі на необґрунтованість висновку суду про неможливість розподілу будинку на підставі висновку експертизи, який передбачає необхідність здійснення перепланування, добудови, без дозвільної документації, яка не була надана суду позивачем, виходячи з наступного.

Судом правильно зазначено, що як за першим варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи № 402/403 від 30.06.2017 року, "... необхідно здійснити перепланування всього житлового будинку, та влаштувати прибудови для приведення квартир № 1, 2, 3 у відповідність з ДБН В .2.2 - 15 - 2005 "Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення", так і за 2 варіантом експертизи "... необхідно здійснити добудову у житловому будинку літ. А для приведення квартири № 2 у відповідність з ДБН В .2.2 - 15 - 2005 " Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення".

Крім того, як перший, так і другий варіант розподілу будинку мають застереження про те, що у зв`язку з тим, що стан будинку незадовільний, необхідно спочатку виконати ремонтно - будівельні роботи, які повинні передувати роботам по переобладнанню та переплануванню приміщень. За відповідним проектом, по переобладнанню житлового будинку, співвласникам слід звернутись до проектних установ.

Отже, перший варіант розподілу будинку, на якому наполягала позивач та відповідач ОСОБА_5, передбачає необхідність перепланування всього житлового будинку, та влаштувати прибудови для приведення квартир № 1, 2, 3 у відповідність з ДБН В .2.2 - 15 - 2005 "Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення", а другий варіант- здійснення добудову у житловому будинку літ. А для приведення квартири № 2 у відповідність з ДБН В .2.2 - 15 - 2005 " Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення". При цьому всі варіанти розподілу через незадовільний стан будинку, можливі за умови попереднього виконання ремонтно - будівельних робіт, які повинні передувати роботам по переобладнанню та переплануванню приміщень. Також експертом зазначено про необхідність за обома варіантами розподілу отримання відповідних проектів по переобладнанню житлового будинку, за якими співвласникам слід звернутись до проектних установ.

Позивачем приписи суду щодо необхідності узгодження висновку експертизи з відповідними органами, в тому числі і шляхом отримання висновку щодо технічного стану будинку, проекту щодо укріплення будинку у разі необхідності, проекту прибудов виконані не були та відповідні узгодження суду надані не були.

Згідно ст.152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується.

В даному випадку згідно висновку експертизи (особливо згідно першого варіанту, на якому наполягає позивач) для розподілу спірного будинку необхідно здійснити перепланування всього житлового будинку, та влаштувати прибудови для приведення квартир № 1, 2, 3 у відповідність з ДБН В .2.2 - 15 - 2005 "Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення", що потребує втручання в несучі конструкції будинку, а отже, потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Крім того, влаштування прибудов до квартир неможливо здійснити без складання відповідних проектів для їх влаштування.

Не бажання відповідача ОСОБА_3 звертатися до відповідних органів за отриманням дозвільних документів, на яке посилається позивач, не породжує у суду обовязку розподілу будинку на підставі висновку експертизи, що передбачає необхідність їх отримання особливо з урахуванням незадовільного технічного стану будинку, оскільки виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири. У іншому випадку будинок залишається у спільній частковій власності співвласників.

При прийнятті рішення апеляційний суд враховує також те, що з вимогами про виділ належної їй частки та встановлення порядку користування земельної ділянки відповідно до належної їй при виділі частки земельної ділянки, позивачка до суду не зверталася.

Посилання позивача на п.1,4,5 постанови КМУ № 466 від 13.04.2011р. є некоректним, виходячи з наступного.

Даною постановою КМУ затверджено Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт ( далі Порядок). В п. 1 цього Порядку зазначено, що він визначає механізм набуття права на виконання підготовчих та будівельних робіт. П.2 Порядку визначає терміни, що вживаються у цьому Порядку. Зокрема, будівельні роботи це роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту; а підготовчі роботи це роботи з підготовки земельної ділянки, влаштування огородження будівельного майданчика та знесення будівель і споруд, порушення елементів благоустрою в межах відведеної земельної ділянки, вишукувальні роботи, роботи із спорудження тимчасових виробничих та побутових споруд, необхідних для організації і обслуговування будівництва, улаштування підїзних шляхів, складування будівельних матеріалів, підведення тимчасових інженерних мереж, а також з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень.

Пункт 3 передбачає, що надання (отримання), відмова у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними ст. 7 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

Будівельні роботи згідно п.5 Порядку можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (СС1) та обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта; або видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо обєктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Згідно п.13 Порядку повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (СС1) (далі - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням обєкта не пізніше ніж за один календарний день до початку виконання підготовчих або будівельних робіт. А згідно п.8 та 9 Порядку контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт здійснюється відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю. Дані щодо надання (отримання), відмови у видачі чи анулювання (скасування), внесення змін до документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, вносяться Держархбудінспекцією до реєстру на підставі інформації, поданої відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю, протягом одного робочого дня з дня її надходження.

Аналіз зазначених положень Порядку свідчить про те, що для початку будівельних робіт з реконструкції, реставрації чи капітального ремонту, в тому числі і щодо обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (СС1), необхідно звернутися до компетентного органу з повідомленням спеціального зразку, який зазначено в додатку до Порядку, про початок виконання будівельних робіт та отримати документ, що дає право на виконання будівельних робіт. Тобто, даний порядок визначає процедуру отримання документу, що дає право на виконання будівельних робіт на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт, а не просте технічне повідомлення власника будинку про те, що він розпочав будівельні роботи.

Позивачем не надано суду доказів про те, що вона зверталася до компетентного органу з повідомленням про початок виконання будівельних робіт, зазначених в висновку експертизи, спеціального зразку, який зазначено в додатку до Порядку, та отримала відповідь на таке звернення.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивач та її представник продовжують заперечувати необхідність отримання необхідних дозволів для виконання робіт по переобладнанню будинку, влаштування прибудов до квартир, які згідно висновку експертизи виділяються співвласникам будинку, отримання проектів на влаштування прибудов до цих квартир.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував того, що позивач та відповідач ОСОБА_5 просили суд розділити будинок за першим варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи № 402/403 від 30.06.2017 року, який звужує та зменшує саме права позивача на користь відповідача ОСОБА_3, оскільки збільшує площу майна, що буде фактично перебувати у власності ОСОБА_3, що позивач відмовилася від належної їй компенсації за зменшення її частки, що цей варіант також збільшує площу земельної ділянки, що буде перебувати у користуванні ОСОБА_3, тобто фактично експертизою виділяється ОСОБА_3 окремий житловий будинок, яким вона і користується та земельну ділянку, що значно перевищує ту, що їй належить, не є підставою для скасування рішення суду за умови не надання позивачкою документів, що дають право на виконання робіт по переобладнанню будинку за цим висновком експертизи.

Не впливає на правильність прийнятого судом рішення також посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що фактично спірне домоволодіння вже давно поділено на дві квартири в будинку літ. А та будинок літ. Б, що всі вони мають окремі виходи та комунікації, так як згідно змісту позовної заяви у сторін існує спір стосовно порядку користування та володіння житловим будинком, за вирішенням якого позивач і звернулася до суду. А згідно висновку експертизи для виділення співвласникам реальних часток потрібно здійснити перепланування всього житлового будинку, та влаштувати прибудови для приведення квартир у відповідність з ДБН В .2.2 - 15 - 2005 "Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення".

Більш того, матеріалами справи встановлено, що житловим будинком літ. А фактично ніхто не користується тривалий період часу. Саме через це його стан є незадовільним та потребує проведення ремонтно - будівельних робіт, які повинні передувати роботам по переобладнанню та переплануванню приміщень.

Інші доводи апеляційної скарги з урахуванням викладеного вище також не впливають на правильність прийнятого судом рішення і фактично направлені на переоцінку доказів, яким суд дав належну правову оцінку у їх сукупності.

Розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду, а тому не є підставою для скасування чи зміни рішення суду, що не позбавляє позивача права звернутися до суду з позовом про виділ належної їй частки в спірному домоволодінню та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання її повного тексту в порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови складено 12 липня 2018 року