30.05.2018 Єдиний унікальний номер 205/2290/18
Провадження № 2о/205/79/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 5 квітня 2018 року звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2018 року заяву було залишено без руху, а заявнику встановлено строк для усунення недоліків з додержанням вимог п. 10 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177, п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 318 ЦПК України, з метою усунення яких 27 квітня заявником було подано виправлену заяву.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 2 травня 2018 року заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку окремого провадження.

Заявник у своїй заяві посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 6 липня 2017 року, до реєстрації шлюбу вони проживали разом та вели спільне господарство. Її чоловік був шахтарем та отримував пенсію, яка перевищувала розмір пенсії заявника. Свою пенсію ОСОБА_2 віддавав їй, і заявник нею розпоряджалася на сімейні потреби. Після смерті ОСОБА_2 заявник звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника, але їй було рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення факту перебування на утриманні чоловіка. Заявник у своїй заяві просила суд встановити факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сорокине Луганської області. Заявник у своїй заяві справу просила розглянути за її відсутності, ухваливши рішення, яким вимоги заяви задовольнити.

Представник заінтересованої особи у своїй заяві до суду справу просила розглянути за її відсутності.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені та добуті докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом проживали та вели спільне господарство з 2003 року.

6 липня 2017 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану оловного територіального управління юстиції у Луганській області між ними було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 719 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с. 13).

За час сумісного проживання та шлюбу заявник користувалася пенсійними коштами ОСОБА_2, витрачала їх на сумісні сімейні потреби, оскільки його пенсія була за своїм розміром більше ніж у неї.

Згідно довідки № 344/04-6-49 від 21 травня 2018 року місячний розмір нарахованої до виплати пенсії ОСОБА_2 за період з січня по червень 2016 року складає 5 718 гривень 55 коп, за період з липня 2016 року по вересень 2017 року - 6 031 гривень 66 коп, за період з жовтня 2017 року по грудень 2017 року - 10 740 гривень (а.с. 39).

Разом з тим, згідно листа № 390/02-05/11 від 3 травня 2018 року місячний розмір пенсії заявника з січня по вересень 2017 року складав 2 101 гривню 37 коп, а з жовтня 2017 року до теперішнього часу - 3 304 гривні 18 коп (а.с. 41).

На підставі реч. 1 абз. 1 ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Частиною 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Після смерті чоловіка заявник звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника, але їй було рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення факту перебування на утриманні чоловіка.

Згідно з п.п. 2.11 п. ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) та виплати пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 27 грудня 2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється в судовому порядку.

З урахуванням того, що іншим способом, крім судового, заявник не має можливості встановити факт перебування на утриманні свого чоловіка, вона була змушена звернутися з даною заявою до суду.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

З матеріалів справи вбачається, що заявник зі своїм чоловіком були зареєстровані за однією адресою, разом проживали з 2003 року, згодом у липні 2017 року зареєстрували шлюб, розмір пенсії ОСОБА_2 значно перевищував розмір пенсії ОСОБА_1, вона розпоряджалася його пенсією на сумісні господарські потреби, оскільки розмір її пенсії є незначним, тому суд вважає, що заява є обґрунтованою, а факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, встановленню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються , якщо інше не встановлено законом.

Заявником при поданні заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 352 гривень 40 коп, який відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 260, п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Встановити факт перебування ОСОБА_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, на утриманні її чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя