АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року м. Чернівці

справа № 725/74/17

Апеляційний суд Чернівецької області у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Перепелюк І.Б. Яремко В.В.,

секретар: Тодоряк Г.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 січня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, головуючий у І-й інстанції - Іщенко І.В.,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у грудні 2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 січня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 січня 2017 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 12 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

_________________________________________________________________________________________

Справа №725/74/17 Провадження № 22-ц/794/601/18 Головуючий у 1-й інстанції Іщенко І.В.

Категорія:27 Доповідач Литвинюк І.М.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у трьохденний термін з дня отримання ухвали від 05 січня 2017 року про залишення позовної заяви без руху не виправив зазначені в ній недоліки, тому згідно з ч.2 ст.121 ЦПК України позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно з ч.2 ст.121 ЦПК України (в редакції 2004 року), якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Аналогічна норма міститься в ст.185 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 січня 2017 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1, оскільки вона не відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 119, 120 ЦПК України (в редакції 2004 року), а саме, в позовній заяві відсутні посилання на докази на підтвердження того, чи зверталася позивачка до відповідачки з вимогою про повернення боргу, позивачка долучає до матеріалів позовної заяви копію розписки про отримання позики, але в даній копії відсутня частина тексту, а саме дата повернення боргу.

Оскільки процесуальним законом не передбачається оскарження ухвали про залишення позовної заяви без руху, в такому випадку, за аналогією, наступають наслідки, передбачені ч.2 ст. 293 ЦПК України (в ред. на час постановлення оскаржуваної ухвали), за яких заперечення на ухвалу, які не підлягають оскарженню окремо, включаються до апеляційної скарги на судове рішення.

З наведеного вбачається, що при перевірці законності ухвали про повернення позовної заяви підлягає також оцінці відповідності нормам цивільного процесуального законодавства й ухвала про залишення позовної заяви без руху.

Висновки суду першої інстанції щодо невідповідності позовної заяви вимогам ст.119 ЦПК України є невірними та суперечать змісту позовної заяви та долученим до неї матеріалам.

Так, відповідно до п.п.5, 6 ст.119 ЦПК України (в редакції 2004 року) позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

При цьому, вказана норма не встановлює вимог щодо обов'язку позивача подати докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, одночасно з поданням позову, оскільки такий обов'язок покладається на сторони до або під час попереднього судового засідання в справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті (ч.1 ст.131 ЦПК України в редакції 2004 року).

Зі змісту вищезазначених норм випливає, що перевірку обґрунтованості заявлених вимог суд має здійснювати в ході розгляду справи після вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Подана позовна заява ОСОБА_1 містить позовні вимоги, обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначено докази, якими, на думку позивача, підтверджуються викладені обставини.

Всі питання щодо наявності доказів, їх оцінка, належність і допустимість здійснюється судом за результатами розгляду справи.

Відповідно до частини другої статі 9 Закону України «Про судовий збір», у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Саме суд повинен перевірити, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, які додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містять відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Таким чином, обов'язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд, і неподання стороною вказаних судом оригіналу квитанції не може бути підставою для залишення позовної заяви без руху, як такої, що не відповідає встановленим вимогам.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову були дотримані вимоги ст. 119 ЦПК України щодо змісту позовних вимог та викладу обставин, якими вона обґрунтовувала свої вимоги, залишення судом першої інстанції позовної заяви без руху, а в подальшому визнання її неподаною та повернення, на думку колегії суддів, фактично є відмовою в судовому захисті та порушенням вимог ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод щодо доступу до правосуддя.

Суд першої інстанції не взяв до уваги зазначені вище вимоги закону та помилково прийшов до висновку про залишення без руху і, як наслідок, повернення позовної заяви.

З огляду на наведене, ухвала Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 січня 2017 року як така, що постановлена з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства, підлягає скасуванню з направленням справи відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України до суду першої інстанції для подальшого її розгляду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 379, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 січня 2017 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: І.Б. Перепелюк

В.В. Яремко