462/1903/18
2-к/465/8/18
У Х В А Л А

судового засідання

06.07.2018 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Гудієвої М.І.,

при секретарі судового засідання Жовніра Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про визнання в Україні рішення суду у справах неповнолітніх м.Катандзаро Італійської Республіки від 04.03.2015 року, внесеного в Реєстр за № 003289 серія ІV судових рішень Італіської республіки, суд,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотання про визнання в Україні рішення суду у справах неповнолітніх м.Катандзаро Італійської Республіки від 04.03.2015 року, внесеного в Реєстр за № 003289 серія ІV судових рішень Італіської республіки про встановлення батьківства і стягнення аліментів з ОСОБА_2 Бруно.

В обґрунтування свого клопотання заявник посилається на те, що вона звернулась з позовом до суду у справах неповнолітніх м.Катандзаро Італійської Республіки про встановлення батьківства, стягнення аліментів та виплати компенсації на судові витрати до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Бруно, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,з яким вона підтримувала близькі стосунки, завагітніла і 30.05.2001 року в м. Києві народила сина, якому дала ім'я ОСОБА_4. Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва 31.08.2001 року було проведено запис №1038 про народження ОСОБА_5, де графі "батько" зазначено: батько - ОСОБА_6 і відомості в цю графу внесені на підставі її заяви згідно ст. 135 Кодексу про шлюб та сім'ю України. В 2011 році заявник звернулась в суд ОСОБА_3 ОСОБА_4 та 03.04.2015 року було постановлено судове рішення, яким проголошено, що ОСОБА_7, який народився в м. Києві (Україна) , 30.05.2001 року є сином ОСОБА_2 Бруно, який народився в Россано (провінція Козенца ) 31.11.1964 року. Дане рішення внесено в Реєстр 21.05.2015 року за №003289 серія IV судове рішення набуло законної сили 15.10.2015 року.

Враховуючи постановлене рішення суду іноземної держави, ОСОБА_1, як законний представник ОСОБА_5, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, звернулась 27.02.2018 року з заявою в Залізничний в м. Львові ВДРАЦС про внесення змін в актовий запис про народження №1038 від 31.08.2001 року, зробленого відділом ДРАГС Московського району м. Києва в графу "батько", де зазначити батько ОСОБА_2 Бруно, громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_4. 07.03.2018 року одержала відмову з покликанням на те, що дане судове рішення ОСОБА_3 ОСОБА_4 відноситься до категорії, що не підлягає примусовому виконанню і повинно бути визнано в Україні на підставі законодавства України та в порядку визначеному ЦПК України.

В судове засідання заявник, його представник та представник заінтересованої особи не з'явилися.

Заявник ОСОБА_1 подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності клопотання підтримала, просить його задовольнити.

Представник заінтересованої особи Залізничного районного у м. Львові ВДРАЦС ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, вивчивши обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно належним чином засвідченої та перекладеної на українську мову копії рішення ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_7, який народився в м. Києві (Україна) 30 травня 2001 року, є сином ОСОБА_2 Брун, який народився в Россано (провінція Козенца), 31.11.1964 року. В рішенні зазначено дату набрання законної сили 15.10.2015 року.

Визнання та примусове виконання рішення іноземного суду - це поширення законної сили такого рішення на територію України й застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» (п.12.) визначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Відповідно до ст.471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Крім того, згідно з п. «а» ст. 51 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993р., укладеною між державами членами Співдружності Незалежних Держав, ратифікованою Верховною Радою України 10.11.1994р., кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує рішення, винесені на території інших Договірних Сторін рішення установ юстиції у цивільних і сімейних справах.

Як вбачається з матеріалів справи, дане клопотання відповідає всім вимогам, що містяться у ст.466, 472 ЦПК України. Також до клопотання долучено копію рішення суду, про визнання, якого подається клопотання, яке засвідчене у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_2 Бруно був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи іноземним судом і таке зазначено у рішенні, відповідно до норм міжнародного права, що стверджується поданими доказами. Підстав для відмови у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду у відповідності до ст.468, 473 ЦПК України не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260-261,263,471-473 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

клопотання задоволити.

Визнати на території України рішення суду у справах неповнолітніх м.Катандзаро Італійської Республіки від 04.03.2015 року, внесенне в Реєстр за № 003289 серія ІV судових рішень Італіської республіки.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 15-ти днів з дня їїпроголошення до Апеляційного суду Львівської області.

Суддя М.І. Гулієва