АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 689/1272/17
Провадження № 22-ц/792/1098/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання - Гриньова А.М.

за участю: представника апелянта - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 689/1272/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 29 травня 2018 року про забезпечення позову (суддя Баськов М.М.) у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Ярмолинецька селищна рада Ярмолинецького району Хмельницька області про скасування права власності на земельні ділянки, виділ в натурі частки із майна та припинення спільної часткової власності,

встановив:

В червні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом та з урахуванням уточнення позовних вимог просила скасувати та визнати недійсними накази Головного управління Держземагенства в Хмельницькій області №ХМ/:019/00000532 від 30.09.2013 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою» та №22-5242/14-14СГ від 13.10.2014 року, накази про затвердження проекту землеустрою та технічної документації та передачу у власність земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, індексний номер 34460115, виданого 04.03.2015 року, площею 0,3271га, свідоцтво індексний номер 34460115, виданого 04.03.2015 року про право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 та її державну реєстрацію; скасувати та визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-16279-СГ виданого 14.08.2017 року, індексний номер 36754106 від 23.08.2017 року «Про передачу ОСОБА_8 у власність земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3 площа 0,0944га; виділити в натурі, як окремий об'єкт нерухомого майна, що належить ОСОБА_5, на праві спільної часткової власності, а саме: будівлю зерноскладу на току 1/2 частини, загальною площею 346,7кв.м. з площадкою 1280кв.м. та огорожею току (панелі 18шт., металеві ворота), навісу для сільськогосподарських машин на тоці: 1/2 частини з кімнатою механіка, загальною площею 116кв.м.; вагову будку з автовагою 10 тонн загальною площею _____________________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції - Баськов М.М.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: ухвала

15,9кв.м.; гаражі для автомобілів під НОМЕР_4,НОМЕР_5 загальною площею 58,8 кв.м з площадкою 232кв.м та забором біля гаражів довжиною 7,2 метра погонних та 1/4 частки нежитлової будівлі, що складається із: зерноскладу - 1Б, огорожі току - 11, площадки - 3 2, загальною площею нежитлової будівлі 693,2кв.м по АДРЕСА_1; припинити за ОСОБА_5 право спільної часткової власності на майно, розташоване по АДРЕСА_1 та визнати виділене майно в натурі за ОСОБА_5 на праві власності.

В травні 2018 року ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову та просила вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,3271га, та на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,0944га, що перебувають у власності відповідачів.

В обґрунтування заяви зазначила, що відповідачами не погоджено межі земельних ділянок, що межують з її нерухомим майном, а також приватизовано земельні ділянки під нерухомим майном, що перебуває у власності позивача. Вказує, що відповідачі чинять перешкоди у користуванні майном та вживають заходів для уникнення відповідальності щодо порушення її прав та вимог чинного законодавства України.

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 29 травня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачем не надано доказів, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить або унеможливить виконання рішення суду в майбутньому.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити, посилаючись на порушення норм процесуального права. На думку апелянта, відповідачі можуть відчужити спірні земельні ділянки або поділити їх, що утруднить та унеможливить виконання рішення суду.

Представник апелянта ОСОБА_5 - ОСОБА_4 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала.

Інші учасники справи повідомлені належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилися.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За змістом п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в пунктах 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Предметом позову у даній справі є визнання недійсними наказів Головного управління Держземагенства в Хмельницькій області про надання дозволу на розробку проектів землеустрою, про затвердження проекту землеустрою та технічної документації та передачу у власність земельних ділянок відповідачам, а також виділення у власність об'єктів нерухомого майна, розташованого по АДРЕСА_1.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову позивачем ОСОБА_5 не надано належних та допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на земельні ділянки може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Докази на підтвердження доводів апеляційної скарги про відчуження чи поділ земельних ділянок відповідачами ОСОБА_5 не надано, а тому такі доводи є припущеннями апелянта.

Оцінивши наявні у справі докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки позивачем ОСОБА_5 не надано належних та допустимих доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 29 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 липня 2018 року.

Судді: /підпис/ Т.В.Спірідонова

/підпис/ А.В.Купельський

/підпис/ Т.О.Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова