Справа № 216/1140/18
провадження №2/216/1616/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2018 року м.Кривий Ріг
Дніпропетровська область
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу у складі:
головуючого судді Бутенко М. В.
за участю
секретаря Янчук С. О.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у залі суду, в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: відділ реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: відділ реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов вона обґрунтовує наступним: згідно договору купівлі-продажу двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: Військове містечко-35, б. 38 кв. 15 від 30. 06. 1997 року серія № АА № 337074, зареєстрованого в реєстрі за № 3571, позивач є власником зазначеної квартири. В квартирі зареєстрована сама позивач та двоє її синів, один з яких є відповідач ОСОБА_3. На сьогоднішній день позивач мешкає у своїй квартирі сама, відповідач не мешкає за цією адресою більше ніж два роки, не сплачує за цю квартиру комунальні послуги, не надає для цього жодної матеріальної допомоги позивачу. На сьогоднішній час позивачу навіть невідоме фактичне місце проживання відповідача.
Виходячи з викладенного, позивач просить суд винести рішення, яким визнати відповідача ОСОБА_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Кривий Ріг Військове містечко-35, б. 38 кв. 15.
Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, позивач ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та при необхідності у заочному порядку, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.
Представник третьої особи також до суду не зявився, про дату та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву по справі.
Відповідач ОСОБА_3 жодне в судове засідання не зявився, судові повістки направлені йому за адресом, зазначеним в позовній заяві як місце його реєстрації, не отримує, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. Був повідомлений про розгляд справи через оголошення на сайті суду. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав суду жодної заяви або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у звязку з чим суд визнає неповажною неявку ОСОБА_3, та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди представника позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: Військове містечко-35, б. 38 кв. 15 від 30. 06. 1997 року серія № АА № 337074, зареєстрованого в реєстрі за № 3571 (а.с.6), позивач є власником зазначеної квартири. В квартирі зареєстрована сама позивач та двоє її синів один з яких є відповідач по справі - ОСОБА_3. На сьогоднішній день позивач мешкає у своїй квартирі сама, відповідач не мешкає за цією адресою більше ніж два роки(а.с.7), не сплачує за цю квартиру комунальні послуги, не надає для цього жодної матеріальної допомоги позивачу. Фактичне місце проживання відповідача на сьогоднішній час позивачу навіть невідоме.
Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд.
Так, у ч. 1 ст. 316 ЦК України зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Всім власникам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Будь-яких обовязків та обмежень у реалізації свого права власності, як власника квартири, для мене законом не встановлено, а тому обмеження, які встановлюються мені відповідачами є незаконними та такими, що підлягають усуненню.
Окрім того, ст. 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України: член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідач не проживає в квартирі № 15 будинку № 38 Військове містечко-35 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області без поважних причин з 2016 року.
Наявністю реєстрації відповідача у належному позивачу на праві власності помешканні, чиняться перешкоди, як власнику обєкту нерухомості, оскільки остання повинна нести великі комунальні витрати, позбавлена можливості отримувати субсидії та інші соціальні пільги, розпоряджатися належним їй на праві власності майном.
За таких обставин суд вважає, що необхідно позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 319, 321, 322, 328, 380, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: відділ реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати відповідача ОСОБА_3 18. 05. ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: м. Кривий Ріг Військове містечко-35, б. 38 кв. 15., шляхом зняття його з реєстраційного обліку з вищевказаної адреси.
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя М. В. Бутенко