Справа № 522/5350/18
Провадження № 2/522/5872/18
22 червня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.
за участю секретаря судового засідання Іскрич В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,-
У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, по якому просив:
- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
Однак у подальшому ОСОБА_2 почав ухилятися від належного оформлення договору купівлі-продажу та перереєстрації автомобілю за ОСОБА_1
Оскільки угода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна обумовлена діючим на той час законодавством.
За таких обставин позивач не може у майбутньому розпоряджатися належним йому майном у звязку зі змінами в законодавстві.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи сповіщався належним чином.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог на підставі наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що в грудні 2003 року позивач ОСОБА_1 віднайшов за газетним оголошенням виставлений на продаж автомобіль марки BMW, модель 530, 1993 року випуску, домовився з його власником ОСОБА_2 про всі істотні умови договору та повністю передав обумовлену суму грошових коштів.
Позивач зазначив, що у подальшому ОСОБА_2 почав ухилятися від належного оформлення договору купівлі-продажу та перереєстрації автомобілю за ОСОБА_1
Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності та мають подовжувальний характер, при розгляді справи слід керуватися положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року та Цивільного кодексу України 2003 року.
Згідно зі ст. 4 Цивільного кодексу УРСР 1963 року цивільні права та обовязки виникають з правочинів.
Правилами ст. 224 Цивільного кодексу УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцю, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 Цивільного кодексу УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику.
Відповідно до ст. 47 Цивільного кодексу УРСР 1963 року якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається
Оскільки угода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна обумовлена діючим на той час законодавством.
За таких обставин позивач не може в майбутньому розпоряджатися належним йому майном у звязку зі змінами в законодавстві.
Принцип непорушності права приватної власності встановлений ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у звязку із чим підлягає захисту порушене право позивача шляхом визнання договору купівлі- продажу дійсним.
Відповідно до ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України, право власності в набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.
Крім того, за приписами ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Згідно з ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.
При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема:
-володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
-володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
-володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, у звязку з чим вважає за можливе захистити права позивача шляхом визнання спірного договору купівлі-продажу автомобіля дійсним.
На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України, суд,-
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Приморський районний суд м. Одеси.
Суддя Бойчук А.Ю.