Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2018 Справа №607/7747/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Чех Ю.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 14.08.2017 року вирішено стягувати з нього ОСОБА_1 аліменти в користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 40 (сорока) відсотків усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 квітня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття. Оскільки на даний час його заробітна плата складає 3018 грн. та відрахування аліментів в розмірі 40 відсотків його заробітку становить 1207 грн., вважає, що дана сума аліментів є надмірною. Тому враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину до шести років просить зменшити розмір утримуваних з нього аліментів за рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21.04.2017 року в користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 40 (сорока) відсотків усіх видів заробітку на ? частину усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_3 подала суду відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що ОСОБА_1 у 2017 році, при розгляді справи про стягнення аліментів, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 40 % його заробітку про, що подав суду відповідну заяву. На даний час позивач не надав суду жодних доказів, що його матеріальне становище погіршилося. Також вказала, що вона несе витрати на оплату оренди житла, садочку для дитини, а також придбання одягу, харчування та лікування їх сина. Крім того у неї на утриманні є ще повнолітній син, який навчається на денній формі навчання та також знаходиться на її утриманні. Тому просить в задоволенні позову відмовити.

Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, одночасно суду пояснив, що в 2017 році при розгляді справи про стягнення аліментів він погодився на відрахування аліментів в розмірі 40 відсотків його заробітку, оскільки помилково вважав, що саме цей розмір аліментів визначений законом як обовязковий мінімальний.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнала та просить відмовити за його безпідставністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД № 163386 від 21 серпня 2012 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.08.2017 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 40 (сорок) відсотків усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 квітня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття.

Наказом №55/1 МПМ «ДАЙМОН» від 31.08.2017 року ОСОБА_1 встановлено повний робочий день з посадовим окладом в розмірі 3250,00 грн на місяць.

Згідно довідки №13 від 25.04.2018 року виданої ПМП «ДАЙМОН», ОСОБА_1 працює вантажником в ПМП «ДАЙМОН» та його дохід за період з серпня 2017 року по березень 2018 року становить 24912,96 грн. з яких утримання становлять 4856,02 грн., аліменти 8521,51 грн.

ОСОБА_3 працює на посаді інженера-електронника в Тернопільському вищому професійному училищі №4 ім. М. Паращука та її заробітна плата за квітень 2018 року становить 3634,74 грн. що підтверджується довідкою №222 від 25.05.2018 року.

Як вбачається з довідки від 15.06.2018 року та довідки від 25.05.2018 року виданих директором Тернопільського вищого професійного училища №4 ім. М. Паращука, ОСОБА_3 зареєстрована та проживає у гуртожитку №2 по вул. Галицькій, 29 в м. Тернополі та разом з нею проживають сини: ОСОБА_5, ОСОБА_4. Вартість оренди житла у гуртожитку, яке займає ОСОБА_3 становить 1132,01 грн. на місяць.

ОСОБА_3 вносить оплату вартості перебування дитини ОСОБА_4 у дитячому дошкільному закладі №31 в м. Тернополі, що підтверджується відповідними квитанціями, що містяться в матеріалах справи.

Медичними довідками підтверджується огляд лікарями дитини ОСОБА_4 та призначення останньому амбулаторного лікування з приводу ГРВІ.

Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції Законів №2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України "Пpo Державний бюджет на 2018 рік" прожитковий мінімум на одну особу становить: для дітей вікoм до 6 років: з 1 січня 2018 року 1492 грн, з 1 липня 1559 грн, з 1 грудня 1626 грн; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 грн, з 1 липня 1944 грн, з 1 грудня 2027 грн;

Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд критично оцінює посилання відповідача ОСОБА_3 на наявність на її утриманні сина ОСОБА_5, оскільки останній не є сином сторін, та на відповідачу не лежить обовязок утримувати його, у той час в силу закону обовязок утримувати сина ОСОБА_4 лежить на сторонах порівну.

Враховуючи вищенаведене, вимоги ст.ст. 182, 184 192 СК України, зважаючи на розмір заробітної плати позивача, який є незначним, приймаючи до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідно віку, на яку призначаються аліменти, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом зменшення розміру утримуваних з ОСОБА_1 аліментів за рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21.04.2017 року в користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 40 (сорока) відсотків усіх видів заробітку на ? частину усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дати набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст. ст. 180-182, 184,192 СК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 81, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зменшити розмір утримуваних з ОСОБА_1 аліментів за рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21.04.2017 року в користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 40 (сорока) відсотків усіх видів заробітку на ? частину усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дати набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 27 червня 2018 року.

Головуючий Р.М. Грицак