Справа № 526/654/18
Провадження № 2/526/416/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Гадяч цивільну справу № 526/20/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

з участю позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

23 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги, просила шлюб розірвати, судові витрати поділити між сторонами порівну.

ОСОБА_3 в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував, погодився розподілити судові витрати між сторонами повністю.

Судом встановлено, що подружжя ОСОБА_3 18 лютого 2015 року в Римарівській сільській раді Гадяцького району зареєструвало шлюб, актовий запис №1.

Від шлюбу є неповнолітня дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільним подружнім життям проживали до березня 2018 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спільного сімейного бюджету немає.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

За приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Відповідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що сім'я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо, так як в родині позивача та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню.

Судові витрати у даній справі слід розділити між сторонами порівну за згодою обох сторін.

Керуючись ч.2 ст.104, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 81, 141, 200, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

- позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнити.

Шлюб, укладений 18 лютого 2015 року в Римарівській сільській раді Гадяцького району між ОСОБА_3 та Кирилюк (після одруження ОСОБА_3) ОСОБА_5 актовий запис № 1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище - ОСОБА_2.

Стягти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 352,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_2, місце проживання с. Римарівка Гадяцького району, реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1, паспорт серії КО 988506.

Відповідач ОСОБА_3, місце проживання с. Римарівка Гадяцького району, реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_2, паспорт серії КО 251877.

Повний текст рішення складено 5 липня 2018 року.

Головуюча: Л. В. Максименко