Справа № 496/1650/17
Провадження № 2/496/170/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря - Полубок Н.А.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ рухомого майна, встановлення порядку користування житловим будинком з господарськими будівлями, присадибною земельною ділянкою, придбаними під час сумісного проживання у зареєстрованому шлюбі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом та просила суд ухвати рішеннями, яким поділити між нею та відповідачем по справі порівну все рухоме майно, надавши їй у власність: палас розм. 5x6, вартість - 800 грн.; веси електронні торг., вартістю - 400 грн., веси напольні електронні, вартість - 400 грн., телевізор «Самсунг», вартість - 1000 грн.; килим, розм. 3x4, вартість - 1000 грн.; морозильна камера, вартість - 1000 грн.; ліжко 2-х спальне, з матрацем, вартість - 5000 грн., пародуховочний шаф, вартість - 700 грн., компютер з монітором вартість 2000 грн; комплект меблів «кухня» 3 п.м., вартість 12000 грн; холодильна камера, вартість - 1000 грн.; мікрохвильова піч, вартість - 1500 грн.; газова плита 4-х камф., з вмонтованую в меблі духовкою, варт. 8000 грн.; бензопила, вартість - 2000 грн., електром'ясорубка, вартість - 1200 грн., одіяла, 3 шт. вартість - 2400 грн.; комплект меблів «Дитяча кімната» 1200 грн., софа вартість 3000 грн., а також просила розподилити легковий автомобіль «ВАЗ 2113», вартістю 17000 грн., а всього на суму 62300 грн., а також встановити порядок користування житловим будинком №25, пров.Чорноморський, с.Градениці, Біляївського району Одеської області та присадибною земельною ділянкою, надавши їй у користування частину нерухомого майна, також стягнути з відповідача на її користь всі судові витрати.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 25.07.1992 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, у звязку з тим, що подружня стосунки між ними не склалися, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 29.06.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Перебуваючи у шлюбу, сторонами було придбано рухоме та нерухоме майно, а саме: Палас розміром 5 х 6,1 шт., вартість - 800 грн., Палас розміром 3 х 2,1 шт., вартість - 400 грн., Палас розміром 1 х 2, 2 шт., по 250 грн., вартість - 500 грн., Палас розміром 4x3,1 шт., вартість - 600 грн., Ваги електронні торговільні, 1 шт., вартість - 400 грн., Ваги напільні електронні, 1 шт., вартість - 400 грн., Телевізор «Самсунг» , вартість - 1000 грн., Телевізор LG, вартість - 2000 грн., Телевізор LG, вартість - 2000 грн., Диван, 1 шт. вартість - 4000 грн., Софа, 1 шт., вартість - 3000 грн., Ліжко 2-х спальне з матрацем, 1 шт., вартість - 5000 грн., Стінка меблева жила кімната «Вікторія», розм. 5 м., вартість - 8000 грн., Тумбочка під телевізор, 1 шт., вартість - 400 грн., Крісла мягкі, 2 шт., по 400 грн., вартість - 800 грн., Стіл обіденний, 1 шт., вартість - 800 грн., Стіл для компютера, 1 шт., вартість - 1000 грн., Компьютер з монітором, 1 шт., вартість - 2000 грн., Стіл письмовий, 1 шт., вартість - 800 грн., Комплект меблів «Кухня», 3 п.м., 1 шт., вартість - 12000 грн., Комплект меблів «дитяча кімната, вартість - 1200 грн., Комплект меблів «Кухня», 3 п.м., вартість - 7000 грн., Холодильник «Снайге», 1 шт., вартість - 1000 грн., Холодильна камера, 1 шт., вартість - 1000 грн., Мультиварка, 1 шт., вартість - 800 грн., мікрохвильова духовка 1 шт., вартість 1500 грн., Електрочайник, 1 шт., вартість - 500 грн., Електроміксер, 1 шт., вартість - 400 грн., Ванна чугунна, 1 шт., вартість - 2500 грн., Електромашина пральна, вартість - 300 грн., Пародуховий шаф, 1 шт., вартість - 700 грн., Газова плита, 4-хкамф., «Дружбовка», 1 шт., вартість - 1000 грн., Газова плита 4-х камфорна, з вмонтованою в меблі духовкою, вартість - 8000 грн., Витяжки кухонні, 2 шт., по 800 грн., вартість - 1600 грн., Електро-бойлер, 1 шт., вартість - 1000 грн., Комплект меблів ванної з дзеркалом, 1 шт., вартість - 6000 грн., Карнизи для вікон, 5 шт., по 100 грн., вартість - 500 грн., Занавіси для вікон, 3 шт., по 5 м., 100 грн. за 1 м., вартість - 1500 грн., Жалюзи, 3 шт., по 100 грн, вартість - 300 грн., Постільна білизна, 6 комплектів, по 150 грн., вартість - 900 грн., Бензопила, 1шт., вартість - 2000 грн., Електро-станок по дереву універсальний, 1 шт., вартість - 5000 грн., ОСОБА_5 з двиг. в/з для обризкув дерев, вартість - 2000 грн., Мякий кухонний куточок, 1 шт., вартість - 4000 грн., Табуретки кухонні мягкі, 2 шт., по 200 грн., вартість - 400 грн., Стуло-крісло офісне, 1 шт., вартість - 400 грн., Вішалка для одягу стояча, 1 шт., вартість - 300 грн., ОСОБА_4, 5 шт., по 200 грн., вартість - 1000 грн., Електромясорубка, 1 шт., вартість -1200 грн., Електросоковижималка, 1 шт., вартість - 300 грн., Одіяла, 3 шт., по 800 грн., вартість - 2400 грн., Подушки, 4 шт., по 100 грн., вартість - 400 грн., Килим, 1 шт., 3x2, вартість - 700 грн., Килим, 1 шт., 3x4, вартість - 1000 грн., Електрообігрівач масл., 1 шт., вартість - 800 грн., Візок одноколісний для вивозу сміття, 1 шт., вартість - 1000 грн., Електровентилятор кімнатний, 1 шт., вартість - 300 грн., Електрокалорифер, 1 шт., вартість - 300 грн. Автомобіль легковий ВАЗ-2113, 1984 р/в, д.з. 03655 ОК, вартість приблизно 17000 грн., всього на суму 124100 грн. Також під час сумісного проживання за сумісні кошти у 1997 році сторонами було придбано у громадянки ОСОБА_6 житловий будинок №25, пров.Чорноморський (колишня вул.Морозова), с.Градениці, Біляївського району Одеської області на присадибній земельній ділянці площею 0,20 га. Вказаний житловий будинок був оформлений на ім`я ОСОБА_7, яка потім оформила вказаний будинок на ім`я відповідача згідно договору дарування. Відповідач на даний час не допускає позивачку до будинку, не бажає встановлювати добровільно порядок користування даним житлом, у звязку з викладеним позивачка звернулася до суду з вказаним позовом.

Позивачка та її представник у судовому засіданні на позові наполягали та просили його задовольнити.

Відповідач та його представник позов визнали частково, при цьому були не згодні із вартістю майна, яка була заявлена позивачкою, оскільки вона не відповідає дійсній вартості перерахованого майна, також зазначили, що деякого майна вже немає у звязку з його відчудженням, крім того вказали, що житловий будинок не є обєктом спільно набутого майна, так як відповідач вказаний житловий будинок прийняв у дар від своєї матері, при цьому посилались на письмові заперечення у позові.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що позивачка по справі це її колишня невістка, а відповідач це її син, будинок, який знаходиться в с.Градениці, пров.Чорноморський (колишня вул.Морозова), 25, Біляївського району Одеської області вона купувала особисто згідно договору купівлі продажу, а потім подарувала його сину. Кошти на будинок вона збирала сама, взяла кредит і два роки його виплачувала, невістка та син про це знали, грошей на купівлю будинку не давали. Сам договір дарування оформила на сина через пару років після купівлі, невістка про це знала. Документи підтверджуючі виплату кредиту у неї не збереглися.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що вона працювала з матір`ю відповідача ОСОБА_9 на одній зміні та знає, що та купила будинок для сина ОСОБА_3. На вказаний будинок вона збирала кошти два роки, брала в рахунок авансу на роботі, потім два роки виплачувала. Всі працівники отримували повну зарплату, а ОСОБА_9 отримувала мінімальну її частину. ОСОБА_10 допомагала їй оформляти документи по будинку.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що сторони по справі це її куми, відносини з ними нормальні та зазначила, що сторони спочатку жили у свекрухи, потім почали добудовувати свій будинок, побудували гараж, туалет, душ, будинок став більшим.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою позивачки, сторін знає пять років, вони спочатку жили в батьківській хаті, потім купили маленький будинок та почали його добудовувати. На даху підняли камінь, повністю підняли дах, побудували гараж, туалет, душ, камяний курятник, також добудували великий зал, також коридор став більший, веранда.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що знає позивачку до заміжжя, у них дружні стосунки. Мати відповідача купила будинок, та подарувала сину ОСОБА_13, а потім сторони в 2006-2007 роках почали його перебудовувати. Прибудували веранду, кімнату, поставили паркан, ворота, гараж, в літній кухні зроблений ремонт, поміняні вікна на металопластикові, поміняли дах на весь будинок, сторони жили у вказаному будинку та в цей час його прибудовували.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснив, що він рідний брат відповідача. Мати купила будинок в 1997 році, він тоді був в армії, а позивачка та відповідач в цей час проживали в будинку, в якому зараз проживає свідок. Потім будинок, який мати купила, вона подарувала відповідачу. В будинку був коридор та три кімнати, прибудували кімнату, кухню та котельну, будували власними силами, він допомагав та брата друзі допомагали. Кімнату прибудували замість сараю, веранда була там, дах був металевий, тому перекрили весь будинок шифером. Будинок згідно договору дарування було оформлено на брата ОСОБА_3

У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що в селі Градениці всі знають, що відповідачу будинок купила його мати. Будинок вони перебудували, а саме із сараю зробили кімнату, до веранди прибудували кухню, вану, котельну, веранду розширили, все будувати допомагав її чоловік, все робив відповідач сам, він господар і будував все своїми руками. Будинок не штукатурний, ремонт там не робився більше 10 років, на вулиці літня вбиральня та душ.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснив, з 1996 року він почав товаришувати зі сторонами по справі. Вказаний будинок подарувала відповідачу його мати. Спочатку вона купувала будинок для себе. До будинку добудували котельну, вану, кухню, будинок сам по собі більший чим всі прибудови, жилі кімнати не прибудовували. Вказане будівництво проходило своїми силами, всі допомагали відповідачу будувати. Без прибудов була веранда та чотири кімнати. Будинок трохи піднятий на пів каменя, щоб зробити під одним дахом всі прибудови.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що сторін вона знає тринадцять років, відносини між ними гарні, позивачка хрещена мати її двох синів. Будинок був подарований відповідачу його мамою. Прибудована позаду будинку кімната, ванна, котельня, кухня. Параметри будинку не мінялись, будинок залишився як був. Дах перекритий під шифер. Кімнати в будинку, які були не змінились, в них нічого не мінялось. На території будинку побудували літній душ, вбиральню, будувати допомагали всі по дружньому. Прибудова не поштукатурена, вона не дороблена, дах вирівнявся зі старою пристройкою.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.07.1992 року, у звязку з тим, що подружні стосунки не склалися 29.06.2016 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області шлюб між ними було розірвано (а.с.14).

Як зазначили у судовому засіданні позивачка та відповідач, за час сумісного проживання сторонами було придбано: Палас розміром 5 х 6,1 шт., Палас розміром 3 х 2,1 шт., Палас розміром 1 х 2, 2 шт., Палас розміром 4x3,1 шт., Ваги електронні торговільні, 1 шт., Ваги напільні електронні, 1 шт., Телевізор «Самсунг», Телевізор LG, Телевізор LG, Диван, 1 шт. Софа, 1 шт., Ліжко 2-х спальне з матрацем, 1 шт., Стінка меблева жила кімната «Вікторія», розм. 5 м., Тумбочка під телевізор, 1 шт., Крісла мягкі, 2 шт., Стіл обіденний, 1 шт., Стіл для компютера, 1 шт., Компьютер з монітором, 1 шт., Стіл письмовий, 1 шт., Комплект меблів «Кухня», 3 п.м., 1 шт., Комплект меблів «дитяча кімната, Комплект меблів «Кухня», 3 п.м., Холодильник «Снайге», 1 шт., Холодильна камера, 1 шт., Мультиварка, 1 шт., мікрохвильова духовка 1 шт., Електрочайник, 1 шт., Електроміксер, 1 шт., Ванна чугунна, 1 шт., Електромашина пральна, Пародуховий шаф, 1 шт., Газова плита, 4-хкамф., «Дружбовка», 1 шт., Газова плита 4-х камфорна, з вмонтованою в меблі духовкою, Витяжки кухонні, 2 шт., Електро-бойлер, 1 шт., Комплект меблів ванної з дзеркалом, 1 шт., Карнизи для вікон, 5 шт., Занавіси для вікон, 3 шт., по 5 м., Жалюзи, 3 шт., Постільна білизна, 6 комплектів, Бензопила, 1шт., Електро-станок по дереву універсальний, 1 шт., ОСОБА_16 з двиг. в/з для обризкув дерев, Мякий кухонний куточок, 1 шт., Табуретки кухонні мягкі, 2 шт., Стуло-крісло офісне, 1 шт., Вішалка для одягу стояча, 1 шт., ОСОБА_11, 5 шт., Електромясорубка, 1 шт., Електросоковижималка, 1 шт., Одіяла, 3 шт., Подушки, 4 шт., Килим, 1 шт., 3x2, Килим, 1 шт., 3x4, Електрообігрівач масл., 1 шт., Візок одноколісний для вивозу сміття, 1 шт., Електровентилятор кімнатний, 1 шт., Електрокалорифер, 1 шт., Автомобіль легковий ВАЗ-2113, 1984 р/в, д.з. 03655 ОК,

Позивачка оцінила зазначене майно на суму 124100 грн.

Проти вказаної оцінки відповідач заперечував та зазначив, що оцінка майна не відповідає дійсності.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Положенням ч. 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Разом з тим, предявляючи вимоги про поділ рухомого майна позивачкою ОСОБА_1 та її представником не подано доказів на підтвердження їх вартості на час купівлі та на час розподілу, а представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо вартості вказаного майна.

Дані вимоги в судовому засіданні позивачка підтверджувала лише власними поясненнями, щодо їх приблизної вартості, що з огляду на допустимість, належність та достовірність доказів не враховується судом, у звязку з чим, суду не відома дійсна вартість майна на час купівлі та на час розподілу, тому визначення дійсної вартості майна є неможливим.

На запитання суду сторони відмовилися від сплати один одному будь-якої компенсації.

Також судом було розясненно право сторонам щодо встановлення дійсної вартості спірного майна шляхом призначення судової товарознавчої експертизи та автотоварознавчої експертизи.

Разом з тим позивачка та відповідач не побажали заявляти клопотань щодо призначення відповідних експертиз та залишилися на своїй вартості майна.

Відповідно до п.25 постанови пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

На підставі викладеного суд розяснює сторонам що вони не позбавлені можливості звернутися до суду з відповідним позовом щодо визначення та присудження грошової компенсації.

Крім того, у судовому засіданні сторони погодилися, що деяким майном користується їх син, тому позивачка не заперечувала щодо залишення вказаного майна у розпорядженні відповідача.

Як вбачається з рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29.06.2016 р. сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14)

На підставі ч. 2, 3 ст. 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11, від 21 грудня 2007 року - рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.

При вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. Інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дочки, сина або другого з подружжя, що заслуговують на увагу, можуть враховуватися судом при визначенні способу поділу спільного майна в натурі й у тому разі, коли суд не відступив від засади рівності часток.

З пояснень сторін встановлено, що після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишилась проживати та перебуває на утриманні відповідача ОСОБА_3

Враховуючи дані обставини, при визначенні часток подружжя суд виходячи з позицій сторін, а також враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, яка проживає з батьком ОСОБА_3, дійшов до висновку про необхідність виділити у власність позивачці наступне майно: палас розм. 5x6,; ваги електронні торг., ваги напольні електронні, телевізор «Самсунг»; килим, розм. 3x4; морозильна камера; ліжко 2-х спальне, з матрацем, пародуховочний шаф, холодильна камера, мікрохвильова піч, бензопила, електром'ясорубка, одіяла, 3 шт.

Відповідачу наступне рухоме майно: палас розміром 3 х 2, палас розміром 1 х 2 - 2 шт., палас розміром 4 x 3, телевізор «LG», телевізор «LG», диван, софа, стінка меблева жила кімната «Вікторія», розміром 5 м., тумбочка під телевізор, крісла м`ягкі, 2 шт., стіл обіденний, стіл для компютера, компютер з монітором, стіл письмовий, комплект меблів «Кухня», 3 п.м., комплект меблів «дитяча кімната», комплект меблів «Кухня», 3 п.м., холодильник «Снайге», мультиварка, мікрохвильова духовка, електрочайник, електроміксер, ванна чугунна, електромашина пральна, газова плита, 4-х камфорна, «Дружбовка», газова плита 4-х камфорна, з вмонтованою в меблі духовкою, витяжки кухонні, 2 шт., електробойлер, комплект меблів ванної з дзеркалом, карнизи для вікон, 5 шт., занавіси для вікон, 3 шт., по 5 м., жалюзі, 3 шт., постільна білизна, 6 комплектів, електростанок по дереву універсальний, апарат з двигуном в/з для оббризкування дерев, мякий кухонний куточок, табуретки кухонні мякі, 2 шт., крісло офісне, вішалка для одягу стояча, люстри, 5 шт., електросоковижималка, одіяла, 3 шт., подушки, 4 шт., килим, 3x2, електрообігрівач масляний, візок одноколісний для вивозу сміття, електровентилятор кімнатний, електрокалорифер.

Що стосується вимоги позивачки щодо становлення порядку користування житловим будинком №25, пров. Чорноморський в с. Градениці, Біляївського району Одеської області та присадибною земельною ділянкою, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У пункті 15 постанови пленуму Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, роз`яснив, що до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об`єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК).

У зв`язку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об`єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку.

Отже, новостворене нерухоме майно стає об'єктом цивільних правовідносин з моменту завершення будівництва, прийняття до експлуатації або державної реєстрації без урахування того, яким суб'єктом правовідносин здійснено такі дії та на якого суб'єкта цивільних правовідносин або сторону договору зареєстроване новостворене майно.

Окрім того, відповідно до частин 1 та 2 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно договору дарування від 13.11.2002 року ОСОБА_3 прийняв у дар від своєї матері житловий будинок з надвірною спорудою, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с.Градениці, пров. Чорноморський (колишня Морозова), 25, вказаний факт також в судовому засіданні був підтверджений показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17

Виходячи з того, що державна реєстрація домоволодіння, яке знаходиться за адресою: с.Градениці, пров.Чорноморський (колишня вул.Морозова), 25, Біляївського району Одеської області не проведена, тому, це майно не підлягає поділу.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 щодо встановлення порядку користування житловим будинком №25, пров. Чорноморський в с. Градениці, Біляївського району Одеської області та присадибною земельною ділянкою не можуть бити задоволені, оскільки суперечать та не відповідають вимогам закону.

На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Суд, враховуючи, за час сумісного проживання сторонами було придбано автомобіль марки «ВАЗ 21013», 1984 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1., який був зареєстрований на позивачку ОСОБА_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.18) дійсно був придбаний сторонами в період шлюбу, вважає, необхідним визнати за сторонами право власності кожному по ? частині вказаного автомобілю без компенсації вартості по зазначеним вище обставинам.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258, 259, 264, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 356, 368, 370 Цивільного кодексу України, ст. ст. 60, 61, 70, 71 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Виділити у власність ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, наступне рухоме майно: палас розм. 5x6, вартість - 800 грн.; веси електронні торг., варт. - 400 грн., веси напольні електронні, вартість - 400 грн., телевізор «Самсунг», вартість - 1000 грн.; килим, розм. 3x4, вартість - 1000 грн.; морозильна камера, вартість -1000 грн.; ліжко 2-х спальне, з матрацем, вартість - 5000 грн., пародуховочний шаф, вартість - 700 грн., холодильна камера, вартість - 1000 грн.; мікрохвильова піч, вартість - 1500 грн.; бензопила, вартість - 2000 грн., електром'ясорубка, вартість - 1200 грн., одіяла, 3 шт. вартість - 2400 грн.

Виділити у власність ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3, наступне рухоме майно: палас розміром 3 х 2, вартість - 400 грн.; палас розміром 1 х 2 - 2 шт., по 250 грн., вартість - 500 грн.; палас розміром 4 x 3, вартість - 600 грн.; телевізор «LG», вартість - 2000 грн., телевізор «LG», вартість - 2000 грн., диван, вартість - 4000 грн., софа, вартість - 3000 грн., стінка меблева жила кімната «Вікторія», розм. 5 м., вартість - 8000 грн., тумбочка під телевізор, вартість - 400 грн., крісла м`які, 2 шт., по 400 грн., вартість - 800 грн.; стіл обіденний, вартість - 800 грн., стіл для компютера, вартість - 1000 грн., компютер з монітором, вартість - 2000 грн., стіл письмовий, вартість - 800 грн., комплект меблів «Кухня», 3 п.м., вартість - 12000 грн., комплект меблів «дитяча кімната», вартість - 1200 грн., комплект меблів «Кухня», 3 п.м., вартість - 7000 грн.; холодильник «Снайге», вартість - 1000 грн.; мультиварка, вартість - 800 грн.; мікрохвильова духовка, вартість - 1500 грн.; електрочайник, вартість - 500 грн.; електроміксер, вартість -400 грн.; ванна чугунна, вартість - 2500 грн.; електромашина пральна, вартість - 300 грн.; газова плита, 4-х камфорна, «Дружбовка», вартість - 1000 грн.; газова плита 4-х камфорна, з вмонтованою в меблі духовкою, вартість - 8000 грн.; витяжки кухонні, 2 шт., по 800 грн., вартість - 1600 грн.; електробойлер, вартість - 1000 грн.; комплект меблів ванної з дзеркалом, вартість - 6000 грн.; карнизи для вікон, 5 шт., по 100 грн., вартість - 500 грн.; занавіси для вікон, 3 шт., по 5 м., 100 грн. за 1 м., вартість - 1500 грн.; жалюзі, 3 шт., по 100 грн, вартість - 300 грн.; постільна білизна, 6 комплектів, по 150 грн., вартість - 900 грн.; електростанок по дереву універсальний, вартість - 5000 грн.; апарат з двигуном в/з для оббризкування дерев, вартість - 2000 грн.; мякий кухонний куточок, вартість - 4000 грн.; табуретки кухонні мякі, 2 шт., по 200 грн., вартість - 400 грн.; крісло офісне, вартість - 400 грн.; вішалка для одягу стояча, вартість - 300 грн.; люстри, 5 шт., по 200 грн., вартість - 1000 грн.; електросоковижималка, вартість - 300 грн.; одіяла, 3 шт., по 800 грн., вартість - 2400 грн.; подушки, 4 шт., по 100 грн., вартість - 400 грн.; килим, 3x2, вартість - 700 грн.; електрообігрівач масляний, вартість - 800 грн.; візок одноколісний для вивозу сміття, вартість - 1000 грн.; електровентилятор кімнатний, вартість - 300 грн.; електрокалорифер, вартість - 300 грн.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, право власності кожному по 1/2 частині автомобіля марки «ВАЗ 21013», 1984 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

В іншій частині позовні вимоги щодо встановлення порядку користування житловим будинком №25, пров. Чорноморський в с. Градениці, Біляївського району Одеської області та присадибною земельною ділянкою - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 12.07.2018 р.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_19