УХВАЛА

04 липня 2018 року

м. Київ

справа № 713/1517/15-ц

провадження № 61-4253св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. М.,

позивач - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 вересня 2016 року у складі головуючого судді Кириляк А.Ю. та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 27 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Лисака І. Н., Перепелюк Л. М., Яремка В. В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ «КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 21 квітня 2006 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 12 500 доларів США терміном користування до 20 квітня 2010 року, а позичальник зобов'язалася його повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та в порядку, що передбачені цим договором.

На забезпечення виконання умов цього договору та зобов'язань позичальника у цей же день між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки, за якими останній поручився перед кредитором за виконання зобов'язань ОСОБА_4 за основним договором.

Внаслідок порушення взятих на себе зобов'язань за позичальником станом на 10 липня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 6 295,88 дол. США, за процентами за користування кредитом - 14 332,47 дол. США, з комісії за користування кредитом - 302,50 дол. США; пені за несвоєчасне виконання зобов'язань - 24 950,29 дол. США, всього в сумі 45 881,14 дол. США.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 вересня 2016 року у задоволенні позову ПАТ «КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Зокрема, судом встановлено початок перебігу строку позовної давності з 20 квітня 2010 року, тобто з дня закінчення терміну дії кредитного договору, а з відповідним позовом банк звернувся 27 серпня 2015 року, тобто після спливу трирічного строку, встановленого нормами статті 257 ЦК України.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 27 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк».

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за процентами за користування кредитом згідно з кредитним договором від 21 квітня 2006 року станом на 10 липня 2015 року у розмірі 2 266,52 дол. США, що за курсом Національного банку України становить 58 012 грн 29 коп.

У решті вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд виходив із того, що рішення суду першої інстанції не відповідає положенням статті 213 ЦПК України, а саме: не містить висновків щодо доведеності позовних вимог, що є підставою для застосування наслідків спливу позовної давності, або самостійною підставою для відмови у позові при їх недоведеності, а також допущено неповне з'ясування обставин справи, що потягло невірне визначення початку перебігу строку та застосування норм матеріального права, які регулюють порядок пред'явлення вимог до поручителя.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив із того, що наявність судового рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитом не позбавляє права кредитора вимагати виконання кредитних зобов'язань шляхом стягнення заборгованих сум згідно з умовами кредитного договору, із застосуванням статті 625 ЦК України, які позивачем не заявлялися. З урахуванням вимог диспозитивності, такі вимоги є окремою підставою для звернення до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення кредитної заборгованості із поручителя ОСОБА_5, суд апеляційної інстанції зазначив, що порука припинилася ще у січні 2010 року, оскільки у липні 2009 року банк використав своє право дострокового стягнення заборгованості за кредитом, тобто змінив строк виконання основного зобов'язання.

Визначаючи розмір заборгованості позичальника за відсотками, суд апеляційної інстанції виходив із того, що повне або часткове виконання зобов'язань щодо повернення тіла кредиту ОСОБА_4 заперечується, проте нею заявлено клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Враховуючи розмір залишку непогашеної частини тіла кредиту в сумі 6 295,88 доларів США та визначені пунктом 1.1 кредитного договору відсотки у розмірі 1 % на місяць за користування ним, зверненню у серпні 2015 року до суду із цим позовом передувало 36 місяців (3 роки), тобто стягненню підлягає 36 % за користування кредитом 6 295,88 доларів США.

У листопаді 2016 року ПАТ «КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу, у якій просило рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 вересня 2016 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 27 жовтня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Касаційна скарга аргументована тим, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Оскільки правовідносини між сторонами не припинилися, тому банк не позбавлений права нарахувати заборгованість за відповідним кредитним договором та стягнути на свою користь такі суми. Не сплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2018 року зупинено касаційне провадження у справі № 713/1517/15-ц до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 444/9519/12-ц.

Відповідно до частини першої статті 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц, яка 29 червня 2018 року оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Тому колегія суддів поновлює касаційне провадження у справі № 713/1517/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості.

Керуючись статтею 254, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити касаційне провадження у справі № 713/1517/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

СуддіВ. І. Журавель В. М. Коротун

В. І. Крат

В. П. Курило