У Х В А Л А

Єдиний унікальний номер справи 2-89-1/08
Номер провадження 22-ц/796/6319/2018
Головуючий у суді першої інстанції І.Ю. Миколаєць
Доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач
09 липня 2017 року місто Київ

Апеляційний суд міста Києва у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ ПоливачЛ.Д., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_4, на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 вересня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Житлово - будівельного кооперативу «Алмаз -6», ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування та за позовом ОСОБА_6 до Житлово-будівельного кооперативу «Алмаз -6», третя особа: ОСОБА_7 про визнання права власності на квартиру,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 24 вересня 2008 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 02 квітня 2009 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_6 до ЖБК «Алмаз -6», третя особа: ОСОБА_7 про визнання права власності на квартиру. Частково задоволено позов ОСОБА_5 до ЖБК «Алмаз - 6», ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1. У задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3, через свого представника ОСОБА_4, подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що вона є особою, яку не було залучено до участі у даній справі, суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки. Вказала, що оскаржуваним рішенням фактично було вирішено питання про належне їй право користування спірним житловим приміщенням. Вказала, що на момент розгляду справи вона не могла брати участі у справі, оскільки була малолітньою особою, а орган опіки та піклування до участі у розгляді даної справи залучено не було.

З урахуванням зазначеного, просила суд апеляційної інстанції поновити їй строк на апеляційне оскарження рішення суду від 24.09.2008 року; залучити її до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; визнати ОСОБА_7 правонаступником позивача ОСОБА_6, яка померла 26.11.2014 року; залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ «Андромеда 2017»; скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24.09.2008 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_7 як правонаступника ОСОБА_6; визнати за ОСОБА_7 право власності на квартиру АДРЕСА_1; у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити у повному обсязі.

Зважаючи на положення п.8 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд міста Києва здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 не є стороною даної справи та її не було залучено до участі у справі у якості третьої особи. Таким чином, ОСОБА_3 не є учасником справи.

До апеляційної скарги не додано доказів, які б підтверджували, що рішенням суду були вирішені питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки ОСОБА_3, не містить такого обґрунтування і апеляційна скарга.

Посилання ОСОБА_3 на ту обставину, що на час ухвалення оскаржуваного рішення вона не могла брати участь у справі, оскільки була малолітньою особою не свідчить про те, що суд своїм рішенням порушив її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, зокрема, право користування спірним житлом.

Так, відповідно до матеріалів справи спір щодо квартири у 2006 році виник між ОСОБА_5 (сестрою діда ОСОБА_3) та ОСОБА_6 (бабою ОСОБА_3), ОСОБА_7 (матір'ю ОСОБА_3). На той час ОСОБА_7 була законним представником своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 (ОСОБА_3), участь у справі органу опіки та піклування не була обов'язковою. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 реалізували своє право на апеляційне оскарження рішення суду, вони не довели наявність у них права власності на будь - яку частку спірної квартири. При цьому питання про право користування учасників справи та членів сім'ї спірною квартирою судом не вирішувалося. ОСОБА_3 як мала право користування спірною квартирою на час ухвалення рішення судом, так не позбавлена такого права вона і на теперішній час.

Разом з тим, у апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції, визнати ОСОБА_7 правонаступником померлої ОСОБА_6, задовольнити позов ОСОБА_7 як правонаступника померлої ОСОБА_6, визнати за ОСОБА_7 право власності на спірну квартиру (ОСОБА_5 не є відповідачем за позовними вимогами ОСОБА_6 про визнання права власності на квартиру, позов ОСОБА_6 було пред'явлено до ЖБК «Алмаз - 6»).

Проте, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_7 уповноважила ОСОБА_3 діяти від її імені та в її інтересах. Таких документів не додано і до апеляційної скарги. Тобто вбачається, що ОСОБА_3 подає апеляційну скаргу фактично не в своїх інтересах, а в інтересах своєї матері ОСОБА_7

Однак, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не погодившись із рішенням суду від 24.09.2008 року використали своє право на оскарження рішення суду подавши у жовтні 2008 року спільну апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 02 квітня 2009 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було відхилено. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 вересня 2008 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 7 ст. 357 ЦПК України про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 не відноситься до кола осіб, які наділені правом апеляційного оскарження рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 вересня 2008 року, у прийнятті апеляційної скарги слід відмовити та повернути її скаржнику, оскільки оскаржуваним рішенням суд не вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки ОСОБА_3 щодо її права користування спірною квартирою.

Керуючись ст. 352, ч. 7.ч. 8 ст. 357 ЦПК України, п.8, 9 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402 - VІІІ, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_3 у прийнятті апеляційної скарги на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 вересня 2008 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_4, на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 вересня 2008 року повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Суддя