Справа № 521/9874/17 Провадження № 2/521/419/18
У Х В А Л А

про забезпечення позову

21 червня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Мазун І.А.

за участю секретаря судового засідання Кіліян О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «НАДРА» про визнання кредитного договору недійсним, укладеним під впливом омани.

20.06.2018р. до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, в якій просить заборонити ПАТ «КБ «НАДРА» здійснювати відступлення права вимоги за кредитним договором № 05/12/2007/840-К/1265 від 26.12.2007 року, укладеним між ПАТ «КБ «НАДРА» та ОСОБА_3 на користь іншої особи або здійснювати у будь-який інший спосіб заміну кредитора у вказаному зобовязанні; заборонити ПАТ «КБ «НАДРА» здійснювати звернення стягнення на предмет договору іпотеки, укладеного 26.12.2007р. між ПАТ «КБ «НАДРА» та ОСОБА_3 посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4 (реєстровий № 948); накласти арешт на земельну ділянку площею 0,10 га з цільовим призначенням «для ведення садівництва», що розташована на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:1057, що належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ№312662 від 20.08.2008р.; накласти арешт на земельну ділянку площею 0,10 га з цільовим призначенням «для ведення садівництва», що розташована на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:1058, що належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ№312661 від 20.08.2008р.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, представник позивача зазначає, що 26.12.2007р. між ПАТ «КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 05/12/2007/840-К/1265, а також укладено договір іпотеки, предметом якого є вищезазначені земельні ділянки. Зважаючи на розгляд справи, предметом є оспорювання дійсності правочину, та вважає, що необхідним є вжиття заходів забезпечення позову, які унеможливлять вчинення дій відповідачам дій, направлених на штучне затягування розгляду справи, або затягування виконання рішення суду у разі задоволення позову, крім того, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь іншої особи, призведе до необхідності заміни відповідача на належного при розгляді справи судом.

Заява про забезпечення позову розглянута без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3-7ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-3 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до матеріалів справи, вбачається що земельна ділянка площею 0,10 га з цільовим призначенням «для ведення садівництва», що розташована на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:1057, що належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ№312662 від 20.08.2008р.; та земельна ділянка площею 0,10 га з цільовим призначенням «для ведення садівництва», що розташована на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:1058, що належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ№312661 від 20.08.2008р., перебувають в іпотеці, таким чином наявна заборона їх відчуження.

Обгрунтованих міркувань, а так само і доказів, які б надавали можливість вважати, що незабезпечення позову у запропонований представником позивача спосіб, та беручи до уваги обставини справи та заявлених вимог із посиланням на підстави позову, надано не було і у останнього відсутні підстави вважати, що у разі відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову, таке призведе до неможливості виконати рішення суду у даній цивільній справі в подальшому.

Так зі змісту пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

На підставі викладеного можливо зробити висновок про те, що накладення арешту на земельні ділянки застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору, наприклад, укладати договір, проводити платежі, передавати майно. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому.

Забезпечення позову застосовується судом чи суддею у випадках, коли є реальна або імовірна загроза утруднення виконання рішення суду в майбутньому, перелік способів застосування виду забезпечення встановлений у відповідній статті ЦПК України не є вичерпаним, а тому види забезпечення можуть бути різними в залежності від обставин справи й оцінку застосування того чи іншого виду забезпечення позову вирішується судом або суддею при розгляді цього питання, таке прохання позивача узгоджується з його позовними вимогами.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Що стосується вимоги, щодо заборони ПАТ «КБ «НАДРА» здійснювати відступлення права вимоги за кредитним договором № 05/12/2007/840-К/1265 від 26.12.2007 року та здійснювати звернення стягнення на предмет договору іпотеки, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.п.4,5 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При застосуванні відповідних заходів забезпечення позову слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов'язані із втручанням у внутрішню господарську діяльність юридичних осіб.

Відповідно до ч.5 ст. 19 Господарського кодексу України забороняється незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб'єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб.

Тому втручання державних органів у господарську діяльність підприємств не допускається.

Вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом заборони, що стосується здійснення відступлення права вимоги за кредитним договором № 05/12/2007/840-К/1265 від 26.12.2007 року та звернення стягнення на предмет договору іпотеки, є втручанням суду у внутрішньогосподарську діяльність субєкта господарювання.

Таким чином, заявлені вимоги позивача щодо забезпечення позову, є такими що суперечать нормам чинного законодавства, та порушують права інших осіб.

Отже, враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 151-153, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: І.А.Мазун