Справа № 442/5130/17 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/783/152/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого судді: Струс Л.Б.

суддів: Шандра М.М., Шеремета Н.О.

секретаря: Бадівської О.О.

за участі: представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 липня 2017 року у складі судді Крамар О.В. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 липня 2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_3, подавши апеляційну скаргу.

Вказує, що з позивачем не перебував у правовідносинах та не укладав жодних угод , частки у статутному капіталі ТОВ «Львівський автоцентр КАМАЗ» якого стосується даний спір, придбав у первісних учасників, серед яких позивача ніколи не було. З вказаного випливає, що позов повинен бути поданий місцем знаходження юридичної особи, в даному випадку вбачається, що ТОВ «Львівський автоцентр КАМАЗ», щодо якого існує спір знаходиться за адресою волинська обл.., м.Луцьк, вул.Карбишева 1, а тому дана справа не підсудна Дрогобицькому міськрайонному суду.

Просить ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 липня 2017 року скасувати та направити справу до належного суду за встановленою підсудністю.

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, хоча про розгляд справи повідомлялися належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до вимог ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Зважаючи на положення п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд Львівської області здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відкриваючи провадження у справі районний суд виходив з того, що подана позовна заява відповідає вимогам ст. 119-120 ЦПК України ( в редакції чинній на момент винесення ухвали) та спір підсудний Дрогобицькому міськрайонному суду Львівської області.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.109 ЦПК України (чинної на момент постановлення оскаржуваної ухвали) позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає що дана справа не підсудна Дрогобицькому міськрайонному суду Львівської області з тих підстав, що спір стосується частки у статутному капіталі ТОВ «Львівський автоцентр КАМАЗ», а тому позов повинен подаватись за місцем знаходження юридичної особи. Вказані доводи апеляційної скарги колегія суддів не бере до уваги з огляду на наступне.

Як вбачається з позовної заяви, відповідачем по справі є ОСОБА_5, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1? позивач не заявляє вимог до ТОВ «Львівський автоцентр КАМАЗ» та останній не є стороною у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В пункті 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що згідно зі статтею 8 Закону № 2453-VI ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» передбачено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109ЦПК (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали)) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали)) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали)).

Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції відкрито провадження з дотриманням правил підсудності, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 липня 2018 року.

Головуючий

Судді