1Справа № 335/6325/17 2-з/335/3/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства „ СЕТАМ, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ПАТ „ Таскомбанк, ТОВ „Фінансова компанія ТОВ „Фінансова компанія „ Довіра та Гарантія, третя особа ОСОБА_3 про визнання результатів електронних торгів недійсними та визнання недійсними постанови та акта державного виконавця про передачу майна, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства „ СЕТАМ, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ПАТ „ Таскомбанк, ТОВ „Фінансова компанія „ Довіра та Гарантія, третя особа ОСОБА_3 про визнання результатів електронних торгів недійсними та визнання недійсними постанови та акта державного виконавця про передачу майна.

Також позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій зазначив, що оформлення та реєстрація права власності за стягувачами ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ПАТ «Таскомбанк» на нежитлові приміщення за №148, 149, 156, 157, 158, 159, 160, 161, 163, 164, 165, 166, 167, 168, 175, 176, 177, 178, 179, 180 V поверху, сходова клітина І, II, V поверху за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, буд. 41 та нерухоме майно, а саме кімнати №№1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 підвалу та сходова клітина підвалу, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, буд. 41 унеможливить виконання рішення суду та ускладнить процедуру повернення майна організатору торгів для організації повторних торгів, тому що стягувачі здобудуть можливість безперешкодно відчужувати вищезазначене майно третім особам, що в свою чергу буде мати наслідком багато судових процесів з повернення цього майна та витребування з чужого незаконного володіння. Позивач змушений буде додатково звертатись за судовим захистом своїх порушених прав шляхом звернення до суду з позовом про повернення майна набутого без достатньої правової підстави, що ускладнить виконання судового рішення.

На підставі викладеного позивач просить застосувати заходи забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти дії щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення №148, 149, 156, 157, 158, 159, 160, 161, 163, 164, 165, 166, 167, 168, 175, 176, 177, 178, 179, 180 V поверху, сходова клітина І, II, V поверху розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, буд. 41, кімнати №№1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 підвалу та сходова клітина підвалу, розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, буд. 41.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї ж статті зазначено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові- для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За загальним правилом, заявник зобовязаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проте позивачем не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, не вказано відомостей, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

Таким чином, у звязку з тим, що позивач не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову, суд вважає вимогу про забезпечення позову безпідставною та необґрунтованою, тому приходить до висновку про необхідність відмовити у забезпеченні позову.

За змістом ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпечені позову.

Керуючись ст. ст. 149-153, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства „ СЕТАМ, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ПАТ „ Таскомбанк, ТОВ „Фінансова компанія ТОВ „Фінансова компанія „ Довіра та Гарантія, третя особа ОСОБА_3 про визнання результатів електронних торгів недійсними та визнання недійсними постанови та акта державного виконавця про передачу майна- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В.Воробйов