Справа №:755/253/18
Провадження №: 2/755/331/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гончарука В.П.,

за участі секретаря Краснової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, суд, -

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1;

представник позивача ОСОБА_4

відповідач : ОСОБА_2

представник відповідача : ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю мотивуючи свої вимоги тим, що він та відповідачі є власниками в рівних долях квартири АДРЕСА_3.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08.09.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Відповідачі проживають у квартирі одноособово та чинять позивачу перешкоди у користуванні його майном. Зокрема відповідачами було змінено замки від вхідних дверей. На неодноразові звернення позивача надати дублікат ключів, відповідачі відмовляють.

23.08.2017 року за допомогою відповідного фахівця було відкрито вхідні двері в квартиру та виявлено відсутність належних йому речей та документів.

27.02.2018 року відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду було подано відзиви на позовну заяву відповідно до яких в задоволені позову просили відмовити, оскільки сторони по справі є співвласниками квартири АДРЕСА_3, кожній із сторін належить 1/3 частина квартири. Позивач фактично проживає в квартирі АДРЕСА_1 яка належить йому на праві власності. Відповідачами не вчиняються дії направлені на перешкоджання позивачу проживати у спірній квартирі. Порядок користування спірною квартирою між сторонами не встановлений.

13.03.2018 року позивачем ОСОБА_1 до суду було подано відповідь на відзиви відповідачів відповідно до якого вказано, що відповідачі не спростовують твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

03.04.2018 року відповідачем ОСОБА_2 до суду було подано заперечення на відповідь на відзив позивача відповідно до яких вказала, що нею ніколи не чинилися перешкоди позивачу у користуванні його майном, напроти ключи від вхідних дверей ОСОБА_1 має.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що на даний час проживає в квартирі АДРЕСА_1, яка належить йому на праві власності. В нього наявні ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_3, однак відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди у користуванні його майном, а саме належні йому речі та документи тримає в шкафу який замикається на ключ, доступ до нього відсутній.

Позивач представник позивача - ОСОБА_4 позовні вимоги просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила в повному обсязі, вказуючи на те, що позивач має вільний доступ до спірної квартири, у позивача є ключі від даної квартири, перешкод ніхто не чинить, а обставини на які вказує позивач є надуманими.

Представник відповідача ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила в повному обсязі з обставин, що були викладені відповідачам ОСОБА_2 та пояснила, що відповідач ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_3, не проживає та не може чинити перешкод позивачу у користуванні спірною кварторою.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками квартири АДРЕСА_3 в рівних долях квартири АДРЕСА_3 (на підставі договору купівлі-продажу зареєстрованого Українською біржею ,,Десятинна" 18.06.1996 року), що підтверджується інформаційною довідкою Київського міського БТІ від 12.12.2017 року.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08.09.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Порядок користування спірною квартирою між сторонами в судовому порядку встановлено не було.

Наполягаючи на задоволенні позову позивач зазначив, що відповідачі проживають у квартирі одноособово та чинять йому перешкоди у користуванні його майном. Зокрема відповідачами було змінено замки від вхідних дверей. На неодноразові звернення позивача надати дублікат ключів, відповідачі відмовляють.

Суд з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові матеріали приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. З вказаною нормою кореспондуються положення ст. 358 ЦК України, ст. 150 ЖК України.

Відповідно до ст. 155 Житлового кодексу України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник майна відповідно до ст.ст. 317, 319, 325, 383 ЦК України має право володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому на праві приватної власності майном на свій розсуд та вчиняти будь-які дії щодо свого майна, які не суперечать закону

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ст. 109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Водночас в процесі судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт створення відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_3 позивачу ОСОБА_1 Суду не було надано належних та допустимих доказів, що позивачу чиняться перешкоди у користуванні майном. Крім того, в судовому засіданні позивач пояснив, що в нього наявні ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 та він має можливість в будь який час потрапити до спірної квартири, також в судовому засіданні було встановлено, що позивач проживає в іншому помешканні та даний спір викликаний неприязними стосунками, що склалися між позивачем та відповідачами після розлучення.

Відповідно до ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази на підставі вказаних норм закону, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 316,317, 391 Цивільного кодексу України, ст. 155 Житлового кодексу УРСР, ст.ст. 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено до 25 червня 2018 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач -ОСОБА_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1. тел. НОМЕР_4

Відповідачі ОСОБА_2 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2. тел. НОМЕР_5

ОСОБА_3 адреса реєстрації: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_3 тел. НОМЕР_6

Суддя: