Справа № 367/7228/15-ц Головуючий у І інстанції Карабаза Н. Ф.
Провадження № 22-ц/780/2574/18 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 47 04.07.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 липня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів: Верланова С.М., Приходька К.П.,

за участю секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 квітня 2018 року про залишення без розгляду позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» про поділ майна подружжя та визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Ірпінського міського суду перебувала цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» про поділ майна подружжя та визнання права власності.

В судові засідання призначені на 01.02.2018 р., 03.04.2018 р. ОСОБА_4 не з'явилась, повідомлена належним чином, доказів причин поважності неявки, заяву про розгляд справи без її участі до суду не подала.

03.04.2018 року ОСОБА_3 подав до суду заяву про залишення позову без розгляду, в якій просив залишити без розгляду позов ОСОБА_4 до нього про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності, в зв'язку з повторною неявкою позивача, а також просив залишити без розгляду його зустрічний позов до ОСОБА_4, третя особа ПАТ «ВТБ Банк» про поділ майна подружжя та визнання права власності.

Одночасно ОСОБА_3 просив вирішити питання про розподіл судових витрат та відшкодувати на його користь з ОСОБА_4 41 850,00 грн. витрат на правничу допомогу, повернути йому суму сплаченого судового збору у розмірі - 2 715, 87 грн., оскільки слухання зустрічного позову по суті не розпочалося. Також просив скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою суду від 02.08.2016 р.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 квітня 2018 року позови були залишені без розгляду. В задоволенні заяви ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4 витрат на правничу допомогу, повернення судового збору та скасування заходів забезпечення позову було відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині відмови в поверненні судового збору, стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу і скасування заходів забезпечення позову, представник ОСОБА_3 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Просить змінити ухвалу суду, вирішити питання про розподіл судових витрат та скасування заходів забезпечення позову.

У порядку ст. 360 ЦПК України відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_3 та ОСОБА_2 доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, враховуючи таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

В пункті 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов'язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. При цьому саме по собі пред'явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Відмовляючи у стягненні з ОСОБА_4 понесених витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про те, що відповідачем не було надано доказів на підтвердження своєї позиції щодо необґрунтованих дій з боку позивача згідно вимог частини девятої статті 141 цього Кодексу (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони), так як саме по собі пред'явлення позову не може свідчити про необґрунтовані чи неправильні дії позивача, а тому суд прийшов до висновку про необхідність відмовити ОСОБА_3 у задоволенні його клопотання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

ОСОБА_3 сплатив судовий збір за подання зустрічного позову. Його зустрічний позов було залишено без розгляду за його заявою, а тому ця обставина є підставою для відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 щодо поверення сплаченого ним судового збору.

Суд першої інстанції правильно послався на норми матеріального та процесуального права і відмовив у поверненні судового збору сплаченого ОСОБА_3

Що стосується скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою суду від 02.08.2016 р., суд першої інстанції також обґрунтовано відмовив у задоволенні такого клопотання. При цьому суд виходив з того, що ухвалою Апеляційного суду Київської області від 08.02.2017 р. ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 02.08.2016 р., якою був забезпечений позов, скасовано і питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою від 18.05.2017 р. відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про забезпечення позову. Таким чином позов ОСОБА_4 не був забезпечений, арешт на майно не накладався, а тому не має скасовуватись.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до викладення вимог, які заявлялись в суді першої інстанції і не містять жодного доводу про те, в чому полягає незаконність ухвали суду першої інстанції в частині відмови у стягнення понесених судових витрат, поверненні судового збору і скасуванні заходів забезпечення позову. Виходячи із наведеного, судова колегія не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а тому в задоволенні апеляційної скарги відмовляє.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 157, 374, 375, 382, 383, 384 України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 квітня 2018 року про залишення позовів без розгляду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде складено не пізніше 9 липня 2018 року.

Головуючий

Судді: