Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/799/18

06 липня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді: Флоряк Д.В.

секретаря: Буратчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23.04.2018 року звернулася з позовом в суд до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем по справі в шлюбі, який між ними розірвано 01.02.2011 року згідно рішення Надвірнянського районного суду. За час спільного проживання в них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якої записані вона з відповідачем. Дитина фактично є на її утриманні, відповідач ухиляється від утримання дочки, а її (позивача) доходи є недостатніми для утримання їх спільної дитини. Рішенням Надвірнянського районного суду від 29.09.2010 року було задоволено її позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 та стягнуто аліменти з відповідача в розмірі по 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак на даний час вказані кошти, які відповідач сплачує нерегулярно, є явно недостатніми. Відповідач в добровільному порядку надавати допомогу на утримання їх спільної дитини не бажає, сплачувати аліменти в більшому розмірі також не бажає, хоча матеріально спроможний їх сплачувати, оскільки працює на посаді директора у Приватному підприємстві «Двуліт», з чого отримує дохід. Тому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Надвірнянського районного суду від 29.09.2010 року та стягувати з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути судові витрати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подала заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві та просила позов задоволити, а справу розглядати у її відсутності

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з"явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином, про що свідчать поштові розписки, про причини неявки чи слухання справи в його відсутність заяви суду не подавав. Однак в матеріалах справи міститься його відзив на позовну заяву ОСОБА_1, в якому він частково визнає позовні вимоги позивача. Зазначає, що він дійсно має постійне місце працевлаштування, однак його дохід є невисоким, оскільки він отримує мінімальну заробітну плату. Тако на його утриманні перебуває мати - пенсіонерка та племінниця, з якими вони проживають разом. Згідний сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.81,82 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Судом встановлено, що сторони по даній справі перебували з 06.05.2006 року в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано 01.02.2011 року згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області (а.с.4)

В шлюбі в сторін народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої згідно рішення Надвірнянського районного суду від 29.09.2010 року стягуються з відповідача аліменти в розмірі по 600 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття (а.с.5-7). Малолітня дитина проживає з позивачем по справі та фактично знаходиться на її утриманні, що не спростовано відповідачем та підтверджується довідкою Парищенської сільської ради № 298 від 12.03.2018 року (а.с. 8).

Згідно ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, у разі зміни матеріального або сімейного стану одержувача аліментів або платника аліментів, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, розмір аліментів, що визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за позовом одержувача аліментів шляхом їх присудження у частці від заробітку (доходу) платника аліментів або у твердій грошовій сумі у разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що він має постійне місце працевлаштування та стабільний дохід.

Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача ОСОБА_2, виданого депутатом Надвірнянської міської ради 29.03.2018 року, вбачається, що ОСОБА_2 матеріально допомагає своїй матері ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є його племінницею (а.с. 28).

Проте, відповідачем не надано достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження факту саме перебування на його утриманні матері, племінниці чи інших осіб.

Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20.11.1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання обов'язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В силу ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них, в тому числі з новим визначенням розміру аліментів в іншій частці від доходу або в твердій грошовій сумі (постанова Верховного Суду України від 05.02.2014 р. у справі № 6-143цс13).

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 17 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Також в п. 23 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно з вимогами діючої частини 2 ст. 182 СК України в редакції Закону № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що на час винесення попереднього рішення суду від 29.09.2010 року, частина друга ст. 182 СК України в редакції Закону № 2901-ІV від 22.09.2005 року, визначала мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не міг бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З 08 липня 2017 року законодавець збільшив мінімальний розмір аліментів з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року 1492 гривні, з 1 липня 1559 гривень, з 1 грудня 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 гривень, з 1 липня 1944 гривні, з 1 грудня 2027 гривень.

Крім того, зазначений розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання дочки відповідно до рішення суду від 29.09.2010 року є недостатнім для задоволення потреб малолітньої дитини, оскільки з 2010 року значно зросли споживчі ціни на продовольчі товари, одяг та комунальні послуги.

Враховуючи зміни законодавства стосовно мінімального розміру аліментів та зміни в матеріальному стані позивача, суд приходить до висновку про те, що наявні підстави для зміни розміру аліментів, визначених за рішенням Надвірнянського районного суду від 29.09.2010 року.

Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений ОСОБА_7 позов про зміну способу і розміру стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини з урахуванням матеріального положення обох сторін та їхньої дитини, підлягає задоволенню.

Разом з тим суд зазначає, що предметом розгляду в даній справі є зміна розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини з твердої грошової суми на частку від заробітку відповідача, однак сам розмір аліментів визначається судом з врахуванням всіх обставин справи, тому враховуючи докази, надані сторонами в сукупності, та наявність у відповідача стабільного заробітку, суд приходить до висновку про визначення стягнення аліментів саме у частці від доходу (заробітку) відповідача.

З врахуванням всіх обставин справи, наявних в матеріалах справи доказів, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також матеріального становища дитини, її стану здоров'я, що дохід матері є недостатнім для належного матеріального забезпечення необхідних першочергових потреб дитини (харчування, лікування, навчання, придбання одягу, тощо), а також матеріального стану платника аліментів, який інших утриманців не має, будь-яких доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоровя, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, суду не надав, також не надав доказів, що він є офіційно опікуном своєї племінниці, і яку саме він зобов"язаний утримувати, а також того, що він працює та має стабільний дохід, тому суд вважає, що відповідач взмозі утримувати дочку в розмірі, достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку, в зв"язку з чим суд прийшов до висновку про визначення розміру аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, що узгоджується з нормами чинного цивільного законодавства та відповідає принципам розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір в дохід держави та судові витрати на користь позивача.

На підставі наведеного, ст.ст. 180-184, 192 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 247, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задоволити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, присуджених із ОСОБА_2 згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.09.2010 року (справа №2-1263/2010), та стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ідент. номер невідомий) уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1), на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В решта позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 600 грн. судових витрат по справі.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.