Справа № 523/7845/16-ц
Провадження №2/523/607/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2018 р.

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення компенсації за 1/2 частину автомобіля набутого подружжям за час шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_4 про стягнення компенсації за 1/2 частину автомобіля набутого подружжям за час шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який було зареєстровано 08 листопада 1996 року Нерубайською сільською радою, Біляївського району Одеської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 38, що підтверджується свідоцтвом про одруження.

15 серпня 2013 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області по справі № 496/3860/13-ц, наш шлюб розірвано

Від шлюбу з ОСОБА_4 у є діти: син - Дмитро, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження , донька - Вероніка, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Позивачка стверджує, що за час проживання у шлюбі з відповідачем подружжям було придбано: автомобіль марки NISSAN PRIMERA, 1993 року випуску, обємом двигуна 1,6, державний номерний знак НОМЕР_1, який було зареєстровано 24.03.2007 року на відповідача - ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Однак вищезазначений автомобіль без її згоди було продано відповідачем ОСОБА_5 на підставі довідки рахунок серії ААВ № 587948 від 17.08.2013 року та 22.08.2013 року вищезазначений автомобіль було зареєстровано за громадянкою ОСОБА_5, що підтверджується довідкою вих. № 7/2- 370 від 31.01.2015 року Центру надання послуг повязаних з використанням транспортних засобів з обслуговування м. Одеси підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Одеській області, облікова картка № 23906263 від 14.08.2013 року.

На підставі викладеного, позивачка просить стягнути з відповідача грошову компенсацію за 1/2 частини автомобіля NISSAN PRIMERA, 1993 року випуску, у розмірі 29020 (двадцять девять тисяч двадцять) гривень.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а також підтвердив обставини заявлених позовних вимог.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що він вважає рішенням апеляційного суду Одеської області від 07.04.2016р. були залишені без задоволення позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання автомобілем спільною сумісною власністю, а тому позовні вимоги необхідно залишити без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, судом вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який було зареєстровано 08 листопада 1996 року Нерубайською сільською радою, Біляївського району Одеської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 38, що підтверджується свідоцтвом про одруження.

15 серпня 2013 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області по справі № 496/3860/13-ц, наш шлюб розірвано

Від шлюбу з ОСОБА_4 у є діти: син - Дмитро, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження , донька - Вероніка, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Судом встановлено, що під час шлюбу відповідачем було придбано: автомобіль марки NISSAN PRIMERA, 1993 року випуску, обємом двигуна 1,6, державний номерний знак НОМЕР_1, який було зареєстровано 24.03.2007 року на відповідача - ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права; спільної сумісної власності подружжя.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 07.04.2016р. по справі №496/3030/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання автомобілю сумісною власністю подружжя, визнання договору відчуження автомобіля недійсним, визнання права власності на 1/2 частку автомобілю та витребування рухомого майна було встановлено… «матеріали справи не містять докази того,що спірний автомобіль був придбаний ОСОБА_4 за власні кошти та був його особистою власністю , а тому придбаний у 2007 році автомобіль марки NISSAN РRІМЕRА 1,6, 1993 року випуску, який був зареєстрований за відповідачем ОСОБА_4 був спільним сумісним майном подружжя.»

Крім того, даним рішенням встановлено, що згідно з абз. 2 п. 30 постанови пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

В судовому засіданні колегії суддів позивач ОСОБА_3 пояснила ,що в судовому порядку за позовом відповідача ОСОБА_4 розглядається спір щодо поділу майна подружжя.

Позивач не позбавлена права на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сімї спірного автомобіля.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, твердження відповідача, що вищевказаним рішенням було відмовлено у визнанні спірного автомобіля обєктом спільної сумісної власності не відповідає дійсності.

Судом встановлено, що спірний автомобіль без згоди позивачки було продано відповідачем ОСОБА_5 на підставі довідки рахунок серії ААВ № 587948 від 17.08.2013 року та 22.08.2013 року вищезазначений автомобіль було зареєстровано за громадянкою ОСОБА_5, що підтверджується довідкою вих. № 7/2- 370 від 31.01.2015 року Центру надання послуг повязаних з використанням транспортних засобів з обслуговування м. Одеси підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Одеській області, облікова картка № 23906263 від 14.08.2013 року.

Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України, та за змістом ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, законом.

Згідно ст. 71 ч. 1 СК України майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі.

Крім того відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

У Відповідності до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Згідно 2 ст. 187 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Автомобіль є річчю неподільною, що є загальновизнаним фактом, а тому не потребує додаткового доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ч. 2,3 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо річ є неподільною.

Згідно абзацу 1 п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружися» - «Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.».

Відповідно до висновку №17-2359 судової авто товарознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості КТЗ від 14.12.2017р. ринкова вартість автомобіля NISSAN PRIMERA, 1993 року випуску, VIN SJNBAAP10U349935, двигун GA16176299Q, реєстраційний номер НОМЕР_1 на дату проведення експертизи становить суму у розмірі 58040 гривень.

Враховуючи, що сторони не погодили між собою вартість автомобіля, то необхідно виходити з його останньої ринкової вартості, тобто суми у розмірі 58040 гривень.

Таким чином, необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за 1/2 частини автомобіля NISSAN PRIMERA, 1993 року випуску, VIN SJNBAAP10U349935, двигун GA16176299Q, реєстраційний номер НОМЕР_1, набутого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за час шлюбу у розмірі 29 020 (двадцять девять тисяч двадцять) гривень, а також судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок та вартості експертизи 1980 (одна тисяча девятсот вісімдесят) гривень 80 копійок, а всього стягнути суму у розмірі 31705 (тридцять одна тисяча сімсот пять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Керуючись ст.ст. 60, 70,71 СК України, ст.ст. 187,364,365,372 ЦК України, ст. ст. 2,5,10,12,258-259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення компенсації за 1/2 частину автомобіля набутого подружжям за час шлюбу задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, іпн. НОМЕР_2)

на користь

ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_7, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 б. 21, іпн НОМЕР_3)

грошову компенсацію за 1/2 частини автомобіля NISSAN PRIMERA, 1993 року випуску, VIN SJNBAAP10U349935, двигун GA16176299Q, реєстраційний номер НОМЕР_1, набутого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за час шлюбу у розмірі 29 020 (двадцять девять тисяч двадцять) гривень, а також судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок та вартості експертизи 1980 (одна тисяча девятсот вісімдесят) гривень 80 копійок, а всього стягнути суму у розмірі 31705 (тридцять одна тисяча сімсот пять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Суддя:

Повний текст рішення складено та підписано 06.07.18 р.