Справа № 182/3413/16-ц
Провадження № 2/0182/237/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.07.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідачів ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину домоволодіння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання за ним права власності на частину спадкового домоволодіння в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. 31.10.2003 року помер його батько ОСОБА_6, який проживав ІНФОРМАЦІЯ_1 «б» у м.Нікополі, яке належало йому на підставі договору забудови від 22.05.1989 року, рег.№ 1-1152, зареєстрованого в КП «Нікопольське БТІ» у встановленому законом порядку, інвентаризаційною вартістю на 25.06.2008 року 641 143,00 гривень, яка підтверджується довідкою КП НМБТІ від 28.01.2016р. за № 105. Після смерті батька відкрилася спадщина на майно, що полягає з:

- забудов - будівлі контори, будівлі складу-магазину, будівлі гаража-майстерень, будівлі маслоцеху, будівлі складу № 2, будівлі туалету, забору залізобетонного, розташованих по вул.Г.Сагайдачного, 72 у м.Нікополі; а так само на котел АКЖВ, на встаткування на пекарні шафи жарочної ЭШ № 29497, розточувальної шафи, тістозамішувача ЛН-В № 251, бойлеру, устаткування для маслоцеху ППМ-500 приймача-живильника, машини семенорушильної, конвеєру гвинтового, конвеєру скребкового, станку вальцевого, накопичувача, блоку піджарок, пресу, маслозбірника, ємності для масла 3 шт., обсягом 25 куб.м і 1шт. обсягом 75 куб.м; - автомобіля БМВ, моделі Х-5 держномер 70400 АВ, 2002 року випуску та автомобіля «Фольцваген»; - житлового будинку з надвірними будівлями № 52 «б» по вул.Декабристів у м.Нікополі.

Спадкоємцем після смерті батька за законом є він та відповідачі по справі. Після смерті батька, вони (він та ОСОБА_5П.) прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління й володіння майном: мати ОСОБА_5 шляхом реєстрації та проживання в зазначеному домоволодінні на день смерті свого чоловіка (їх з сестрою батька), він та сестра ОСОБА_7 шляхом фактичного вступу в управління й володіння майном померлого батька. Раніше за кожним з них: за ним по рішенню суду визнане право власності на спадковий автомобіль БМВ, моделі Х-5 держномер 70400 АВ, 2002 року випуску (за згодою відповідачів), що підтверджується рішенням Нікопольського міськрайоного суду від 24.07.2008 року по цивільній справі № 2-3614/08 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 і ОСОБА_7 «Про визнання права власності на автомобіль у порядку спадкування за законом»; за відповідачкою ОСОБА_7 право власності на виробничий комплекс по вул.Г.Сагайдачного, 72 у м.Нікополі, на будівлю контори, будівлю складу-магазину, будівлю гаражу-майстерень, будівлю маслоцеху, будівлю складу № 2, будівлю туалету, забору залізобетонного, розташованих по вул.Г.Сагайдачного, 72 у м.Нікополі, а так само на котел АКЖВ, на устаткування (на пекарні шафи жарочної ЭШ №29497, розточувальної шафи, тістозамішувача ЛН-В № 251, бойлер, устаткування для маслоцеху ППМ-500 приймача живильника, машину семенорушильну, конвеєр гвинтовий, конвеєр скребковий, станок вальцевий, накопичувач, блок піджарок, прес, маслозбірник, ємкості для масла 3шт., обсягом 25 куб.м і 1 шт., обсягом 75 куб.м (за його згоди, і згоди їх матері ОСОБА_5П.), що підтверджується рішенням Нікопольського міськрайоного суду від 30.09.2004 року по цивільній справі № 2-10515/04 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 і ОСОБА_5 «Про визнання права власності в порядку спадкування за законом». Крім того, ОСОБА_5 оформила спадщину на автомобіль «Фольцваген» на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06.07.2004 року, рег.№ 1-2387 (про що він довідався 29.01.2016 року), у порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_6, який помер 31.10.2003 року. Крім того, ним ОСОБА_1 протягом місяця від дня смерті батька було звернено в своє користування, узяте в управління й володіння:

- майно ОСОБА_6 з виробничого комплексу по вул.Г.Сагайдачного, 72 у м.Нікополі, за згодою спадкоємців (сестри й матері) рахункову машинку для грошей; ємкість для масла, компресора й інше устаткування для роботи зазначеного устаткування на виробничому комплексі «Еліта», яке й перебуває дотепер там за адресою: м.Нікополь, вул.Учительська, 1; - автомобіль НОМЕР_1, 2002 року випуску, та автомобіль «Фольцваген» - від дня смерті батька (за згодою спадкоємців сестри та матері); - особисте майно батька, у тому числі й наручний годинник «Перемога» (за згодою сестри та матері з домоволодіння № 52 «б» по вул.Декабристів у м.Нікополі, протягом місяця від дня смерті батька;

- восени 2003 року оброблялась земельна ділянка домоволодіння № 52 «б» по вул.Декабристів у м.Нікополі, висаджений на зиму часник, проводився ремонт (заміна) сантехніки в будинку, даху надвірних будівель, будинку, утеплення елементів опалення й інше. У цей час не було вирішено питання відносно житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Декабристів, 52 «б» у м.Нікополі, з питання якого він звернувся до нотаріуса і йому було відмовлено постановою про відмову в здійсненні нотаріальної дії від 23.06.2016 року у зв'язку з тим, що він не надав правовстановлюючий документ на нерухоме майно, який є у відповідачів, але йому не надається. Більше того, кожна зі сторін у справі прийняла спадщину, згідно 529, 549 ЦК України (у редакції 1963 року), ст.5 перехідних положень до ЦК України 2003 року, і всі вони домовилися на сімейній раді (мати, сестра, він) з питання переоформлення спадщини. Зокрема, будинку з надвірними будівлями № 52 «б» по вул.Декабристів у м.Нікополі (що залишився після смерті батька ОСОБА_6, який помер 31.10.2003 року, та проживав ІНФОРМАЦІЯ_1 «б» у м. Нікополі), яке йому належало на підставі договору забудови від 22.05.1989 року, реєст.№ 1-1152, зареєстрованого в КП «Нікопольське БТІ» у встановленому законом порядку, інвентаризаційною вартістю на 25.06.2008 року 641 143,00 гривень (що підтверджується довідкою КП НМБТІ від 28.01.2016 року за № 105). Після смерті батька вони із сестрою ОСОБА_7 вирішили залишити все, як є, не переоформляючи зазначене домоволодіння, щоб зайвий раз не травмувати маму, ОСОБА_5, а оформити його пізніше й уже на нього (при цьому, одержали згоду мами). Однак, сестра - відповідачка по справі ОСОБА_7 - поставила йому умову, щоб він за це купив їй квартиру, яка була тільки її та не ділилася в майбутньому з її співмешканцем (цивільним чоловіком). На цих умовах вона відмовилась від частини спірного житлового будинку з надвірними будівлями № 52 «б» по вул.Декабристів у м.Нікополі на його користь. При цьому, сестра висунула вимогу про термінову купівлю квартири, оскільки їй необхідно було окреме житло. Він вирішив це питання на користь сестри відповідачки по справі, купивши їй 20.02.2006 року трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 у громадянки ОСОБА_8 та зареєструвавши квартиру на своє ім'я. 27.02.2006 року він подарував дану квартиру сестрі відповідачці по справі, щоб убезпечити її від подальшого поділу зі співмешканцем. як вона того бажала, на підставі договору дарування. Його ж відповідачка ОСОБА_7 запевнила, що спадковий спірний будинок залишиться йому, оскільки вона відмовилася від спадщини на його користь, а мама залишила сь жити в будинку по кінця своїх днів. Його мама ОСОБА_5 знала про це і схвалила його дії, запевнивши, що будинок після її смерті залишиться йому. Зазначає, що сам оплатив усі замовлення в БТІ, послуги нотаріуса по двох угодах тощо. Після оформлення угоди все було добре, відносини із сестрою та матір»ю були родинні. Однак, в січні 2016 року він побачив у комп'ютері оголошення № 145860297 від 20.01.2016 року на сайті «Продаж будинків Нікополь», що продається спірний будинок за 75 000 доларів США, з фотографіями. Він одразу звернувся до мами ОСОБА_5 за поясненнями. Але вона нічого не змогла пояснити, а тільки плакала. А його сестра ОСОБА_7 сказала йому, що вона тут господарка й будинок продається, а мамі підбирає щось поменше й подешевше. Він з цим не міг погодитися, зробив запит у КП МБТІ, і дізнався, що, дійсно, по довідці КП НМБТІ зазначене домоволодіння належить уже ОСОБА_5, на яку дочка, ОСОБА_7 має вплив і виявляє психологічний вплив. Відповідачка, ОСОБА_7 змусила матір оформити спадщину на домоволодіння через суд, приховавши цей факт від нього (рішенням Нікопольського міськрайоного суду від 24.07.2008 року по цивільній справі № 2-3614/08 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 і ОСОБА_7 «Про визнання права власності на автомобіль у порядку спадкування за законом», і «Про визнання права власності на садибу із самовільними будовами в порядку спадкування за законом» за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 і ОСОБА_7 (про який він не знав). За ним по цьому рішенню було визнано право власності на автомобіль БМВ моделі Х-5, держномер 70400 АВ, 2002 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 31.10.2003 року; за ОСОБА_5 - визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями із самовільно зведеними: тамбуром «а», розміром 3,45х1,3м; сараєм «Е», розміром 5,96х3,45м; навісом «е», розміром 1,3х2,07м; сараєм «З», розміром 11,07х4,12м, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6. Він не погодився з рішенням суду у частині зустрічного позову про спірний будинок і оскаржив рішення до Апеляційного суду. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.06.2016 року рішення Нікопольського міськрайоного суду від 24.07.2008 року по цивільній справі № 2-3614/08 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 і ОСОБА_7 «Про визнання права власності на автомобіль у порядку спадкування за законом», і за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 і ОСОБА_7 «Про визнання права власності на садибу із самовільними будовами в порядку спадкування по закону» було скасовано в частині зустрічного позову, і в цій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 - відмовлено. Тому, питання про спадкування будинку залишилось відкритим і це питання необхідно вирішити в судовому порядку. За таких обставин звернувся до суду і просить установити факт прийняття ним, ОСОБА_1, спадкового майна, що складається з: забудов - будівлі контори, будівлі складу-магазину, будівлі гаражу-майстерень, будівлі маслоцеху, будівлі складу № 2, будівлі туалету, забору залізобетонного, розташованих по вул.Г.Сагайдачного, 72 у м.Нікополі; а так само на котел АКЖВ, на встаткування на пекарні шафи жарочної ЭШ № 29497, розточувальної шафи, тістозамішувача ЛН-В № 251, бойлеру, устаткування для маслоцеху ППМ-500 приймача живильника, машини семенорушильної, конвеєру гвинтового, конвеєру скребкового, станку вальцевого, накопичувача, блоку піджарок, пресу, маслозбірника, ємкості для масла 3шт., обсягом 25 куб.м і 1шт. обсягом 75 куб.м; - автомобіля НОМЕР_1, 2002 року випуску; - автомобіля «Фольцваген»; - житлового будинку з надвірними будівлями № 52»б» по вул.Декабристів у м.Нікополі, що складається з житлового будинку «А», літньої кухні «Б», підвалу «В», туалету «Г», душу «Г-1», підвалу «Д», сараю «Е-1», теплиці «Ж», сараю «З», споруджень №1-7, I.; та визнати за ним, ОСОБА_1, право власності на 1/6 частину домоволодіння № 52 «б» по вул.Декабристів у м.Нікополі, що складається з житлового будинку «А», літньої кухні «Б», підвалу «В», туалету «Г», душу «Г-1», підвалу «Д», сараю «Е-1», теплиці «Ж», сараю «З», споруджень № 1-7, I і належало спадкодавцю ОСОБА_6 на підставі договору забудови від 22.05.1989 року, реєст.№ 1-1152 (без врахування самовільних будов - тамбуру «а», розміром 3,45х1,3м; сараю «Е», розміром 5,96х3,45м; навісу «е», розміром 1,3х2,07м; сараю «З», розміром 11,07х4,12м) - у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер 31.10.2003 року. Крім того, просить стягнути з відповідачів витрати в справі. .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив суд його задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя також підтримав в повному обсязі і суду пояснив, що в 2003 році помер ОСОБА_6, який був батьком його довірителя і відповідачки по справі ОСОБА_7 та чоловіком по справі ОСОБА_5. Після своєї смерті він залишив великий спадок, який сторони на сімейній раді розділили між собою та рішеннями судів визнали за собою право власності. На тій же сімейній раді сторони по справі вирішили будинок після смерті батька не переоформлювати, залишивши так, як є. Однак, після смерті мами будинок оформити на його довірителя. В замін цього позивач купив та подарував своїй сестрі відповідачці по справі ОСОБА_7 трикімнатну квартиру, щоб вона була лише її власністю. Позивач став доглядати за будинком, міняв там сантехніку, утеплював його, обробляв город тощо. Крім того, його довіритель звернувся до суду для визнання права власності на автомобіль, на який відповідачі не претендували, бо цей автомобіль був наданий в користування позивачу ще його батьком. Отримавши право власності на автомобіль, його довіритель був абсолютно спокійним відносно спадкового будинку, в якому проживала його мама, бо виконав свої зобов»язання відносно своєї сестри, поки на побачив на сайті оголошень, що спадковий будинок, який залишився після батька і який він мав намір зберегти як батьківщину, продається. Саме тоді його довіритель дізнався, що в цивільній справі, рішенням по якій за ним визнано право власності на автомобіль, міститься ще й зустрічний позов його матері про визнання за нею права власності на будинок, про який він навіть не здогадувався. І якби будинок батька не був виставлений не продаж, можливо, його довіритель й не став оскаржувати рішення суду. А так рішення суду ним було оскаржено і апеляційною інстанцією рішення Нікопольського міськрайонного суду від 24.07.2008 року було скасовано в частині задоволення зустрічного позову його матері і в частині визнання права власності на будинок за нею постановлено нове рішення, яким в цих вимогах відмовлено. За сестрою раніше було визнано право власності на виробничий комплекс, яким вона розпорядилась на свій розсуд. Після смерті батька його довіритель вступив у спадок, розпорядившись частиною майна батька, а саме: забрав собі рушницю, батьковий годинник, машинку для рахування грошей. З матір»ю відносини були дуже теплі поки його сестра не налаштувала матір проти нього. Тепер мама вважає його довірителя ворогом, хоч все, чого він хоче щоб мама, продавши будинок, не залишилась на вулиці.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що коли помер її батько, вона ще навчалась на 2-му курсі навчального закладу і була дуже молодою. Всім розпоряджався ОСОБА_3 як старший брат та досвідчений підприємець, він займався й продажем того комплексу, який нібито був її власністю. Вона лише підписувала папери, які їй давав ОСОБА_3 і гроші теж їй давав ОСОБА_3, скільки вважав за потрібне. Вони з мамою йому повністю довірились як більш досвідченому. Брат сам поділив майно на правах старшого в сім»ї. Квартира їй була куплена не за спадковий будинок, а тому, що його зобов»язав батько піклуватись про неї. Бо його батько поставив на ноги, а її не встиг.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги також не визнала в повному обсязі і суду пояснила, що в цивільній справі неправильно зазначено об»єм спадкової маси. Її довірителька зараз покладається лише на господа, бо вже не вірить в справедливість. Після смерті її чоловіка її син позивач по справі замінив їй і чоловіка, і доньку, і всіх на світі. В них були надзвичайно теплі стосунки. Він піклувався про матір, а потім як переродився. Автомобіль, який він отримав в спадок, коштував більше 300 000 грн., хоча в позові він його оцінив в 100 000 грн. Але вони це не оспорювали і на автомобіль не претендували. Але зараз стверджує, що позивач, який має право лише на 1/6 частину спадкового майна, отримав автомобіль, який перевищує більшу частину спадкового майна. Тому її довірителька вважає, що своєму синові вона більше нічого не винна.

Вислухавши сторони, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено в судовому засіданні, 31.10.2003 року помер ОСОБА_6 (а.с.42), який проживав ІНФОРМАЦІЯ_1 «б» у м.Нікополі в домоволодінні, яке належало йому на підставі договору забудови від 22.05.1989 року, рег.№ 1-1152, зареєстрованого в КП «Нікопольське БТІ» у встановленому законом порядку, інвентаризаційною вартістю на 25.06.2008 року 641 143,00 гривень (а.с.17). Після його смерті відкрилась спадщина на майно, яке складається з:

- забудов - будівлі контори, будівлі складу-магазину, будівлі гаража-майстерень, будівлі маслоцеху, будівлі складу № 2, будівлі туалету, забору залізобетонного, розташованих по вул.Г.Сагайдачного, 72 у м.Нікополі; а так само на котел АКЖВ, на встаткування на пекарні шафи жарочної ЭШ № 29497, розточувальної шафи, тістозамішувача ЛН-В № 251, бойлеру, устаткування для маслоцеху ППМ-500 приймача-живильника, машини семенорушильної, конвеєру гвинтового, конвеєру скребкового, станку вальцевого, накопичувача, блоку піджарок, пресу, маслозбірника, ємності для масла 3 шт., обсягом 25 куб.м і 1шт. обсягом 75 куб.м; - автомобіля БМВ, моделі Х-5 держномер 70400 АВ, 2002 року випуску та автомобіля «Фольцваген»; - житлового будинку з надвірними будівлями № 52 «б» по вул.Декабристів у м.Нікополі.

Спадкоємцем після смерті батька за законом є сторони по справі. Після смерті спадкодавця ОСОБА_6 сторони по справі прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління й володіння майном: відповідачка ОСОБА_5 шляхом реєстрації та проживання в зазначеному домоволодінні на день смерті свого чоловіка, позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_7 шляхом фактичного вступу в управління й володіння майном померлого. Рішенням Нікопольського міськрайоного суду від 24.07.2008 року по цивільній справі № 2-3614/08 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 і ОСОБА_7 «Про визнання права власності на автомобіль у порядку спадкування за законом», за позивачем по справі було визнано право власності на спадковий автомобіль БМВ, моделі Х-5 держномер 70400 АВ, 2002 року випуску. А за відповідачкою ОСОБА_5 право власності на житловий будинок з господарчими будівлями № 52 «б» по вул.Декабристів в м.Нікополі (а.с.9-10). Рішенням Нікопольського міськрайоного суду від 30.09.2004 року по цивільній справі № 2-10515/04 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 і ОСОБА_1 «Про визнання права власності в порядку спадкування за законом» за відповідачкою по справі ОСОБА_7 (на той час ОСОБА_1) О.Д. було визнано право власності на виробничий комплекс по вул.Г.Сагайдачного, 72 у м.Нікополі, на будівлю контори, будівлю складу-магазину, будівлю гаражу-майстерень, будівлю маслоцеху, будівлю складу № 2, будівлю туалету, забору залізобетонного, розташованих по вул.Г.Сагайдачного, 72 у м.Нікополі, а так само на котел АКЖВ, на устаткування (на пекарні шафи жарочної ЭШ № 29497, розточувальної шафи, тістозамішувача ЛН-В № 251, бойлер, устаткування для маслоцеху ППМ-500 приймача живильника, машину семенорушильну, конвеєр гвинтовий, конвеєр скребковий, станок вальцевий, накопичувач, блок піджарок, прес, маслозбірник, ємкості для масла 3шт., обсягом 25 куб.м і 1 шт., обсягом 75 куб.м. (а.с.8). Крім того, ОСОБА_5 оформила спадщину на автомобіль «Фольцваген» на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06.07.2004 року, рег.№ 1-2387 (а.с.58-59). Рішення Нікопольського міськрайонного суду від 30.09.2004 року сторонами по справі не оскаржувалось та набуло чинності 01.11.2004 року. Рішення Нікопольського міськрайонного суду від 24.07.2008 року було оскаржено ОСОБА_1 та Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.06.2016 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_7 про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями по вул.Декабристів, 52-б в м.Нікополі та самовільними спорудами, в порядку спадкування за законом скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог (а.с.11, 78-81). Позивач відносно оформлення права власності на спірний житловий будинок з надвірними будівлями по вул.Декабристів, 52 «б» у м.Нікополі звернувся до нотаріуса. Однак, йому було відмовлено в здійсненні нотаріальної дії постановою від 23.06.2016 року у зв'язку з тим, що він не надав правовстановлюючий документ на нерухоме майно (а.с.15).

За таких обставин суд вважає за необхідне визнати право власності на 1/6 частину спірного житлового будинку з надвірними будівлями за позивачем ОСОБА_1 в судовому порядку.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Установити факт прийняття ОСОБА_1 спадкового майна, що складається з:

- забудов - будівлі контори, будівлі складу-магазину, будівлі гаражу-майстерень, будівлі маслоцеху, будівлі складу № 2, будівлі туалету, забору залізобетонного, розташованих по вул.Г.Сагайдачного, 72 у м.Нікополі;

- котла АКЖВ, встаткування на пекарні шафи жарочної ЭШ № 29497, розточувальної шафи, тістозамішувача ЛН-В № 251, бойлеру, устаткування для маслоцеху ППМ-500 приймача живильника, машини семенорушильної, конвеєру гвинтового, конвеєру скребкового, станку вальцевого, накопичувача, блоку піджарок, пресу, маслозбірника, ємкості для масла 3шт., обсягом 25 куб.м і 1шт. обсягом 75 куб.м;

- автомобіля НОМЕР_1, 2002 року випуску;

- автомобіля «Фольцваген»;

- житлового будинку з надвірними будівлями № 52»б» по вул.Декабристів у м.Нікополі, що складається з житлового будинку «А», літньої кухні «Б», підвалу «В», туалету «Г», душу «Г-1», підвалу «Д», сараю «Е-1», теплиці «Ж», сараю «З», споруджень №1-7, I.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину домоволодіння № 52 «б» по вул.Декабристів у м.Нікополі, що складається з житлового будинку «А», літньої кухні «Б», підвалу «В», туалету «Г», душу «Г-1», підвалу «Д», сараю «Е-1», теплиці «Ж», сараю «З», споруджень № 1-7, I та належало спадкодавцю ОСОБА_6 на підставі договору забудови від 22.05.1989 року, реєст.№ 1-1152 (без врахування самовільних будов - тамбуру «а», розміром 3,45х1,3м; сараю «Е», розміром 5,96х3,45м; навісу «е», розміром 1,3х2,07м; сараю «З», розміром 11,07х4,12м), у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер 31.10.2003 року.

Стягнути зі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 солідарно судові витрати в розмірі 1 608, 91 грн.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_9