Справа № 740/5048/17
Провадження № 2/740/529/18
РІШЕННЯ

Іменем України

06 липня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Шадура І.Ю.,

позивача ОСОБА_1 та її представника-адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, та додаткових витрат,

встановив:

Позивачем ОСОБА_1 заявлені вимоги про стягнення із відповідача ОСОБА_3 аліментів на повнолітню дочку сторін, яка продовжує навчання,- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 850 грн. щомісяця, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_4 і до 01 липня 2018 року; 3536 грн. понесених додаткових витрат на утримання дочки; 850 грн. додаткових витрат щомісяця на утримання дочки, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_4 і до 01 липня 2018 року. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_4, яка перебуває на утриманні позивача, у зв»язку з навчанням на денному відділенні Ніжинського медичного коледжу потребує матеріальної допомоги, стипендію остання не отримує, відповідач утримання дочки не здійснює, позивач не взмозі самостійно утримувати дочку.

Відповідно до заяви від 29 травня 2018 року позивач ОСОБА_1 просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 850 грн. щомісяця, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_4 і до 01 липня 2018 року; 7072 грн. понесених додаткових витрат на утримання дочки; 850 грн. додаткових витрат щомісяця на утримання дочки, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_4 і до 01 липня 2018 року; 8000 грн. витрат на правничу допомогу.

У відзиві від 24 січня 2018 року, 26 червня 2018 року відповідач ОСОБА_3 просить відмовити у позові з посиланням на те, що має хворобливий стан, з 06 липня 2017 року є інвалідом третьої групи, з 01 грудня 2017 року не працює, єдиний дохід-пенсія, у зв»язку з чим не має змоги надавати допомогу на утримання ОСОБА_4, яка продовжує навчання, просить розглянути справу за відсутності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позов, пояснивши, що здійснила оплату за навчання дочки у розмірі 7000 грн. за рік, в даний час вона працює із укладенням трудового договору, навчання дочки є основним її заняттям, відповідач сплачував аліменти до повноліття дочки близько 300 грн. на місяць, із відповідачем має неприязні відносини. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представником позивача адвокатом ОСОБА_2, яка пояснила, що термін навчання ОСОБА_4 закінчився 30 червня 2018 року, остання навчалась за контрактом, утримання дочки здійснюється позивачем, відповідач маніпулює.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, та додаткових витрат, пов»язаних із її навчанням.

Положеннями ст.ст.199, 200 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст.187, 189-192 і 194-197 СК України (ст.201 СК України).

Згідно копії Свідоцтва про встановлення батьківства від 11 вересня 1999 року ОСОБА_3 визнаний батьком дитини-ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до копії паспорта громадянина України наявні відомості про ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1, останній 18 років виповнилось ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до рішень Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 листопада 2014 року та Апеляційного суду Чернігівської області від 16 січня 2015 року із ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1: аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 / 4 частки всіх його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 одноразово 1575 грн. та щомісячно по 262 грн. 50 коп з 01 січня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно копії довідки Ніжинського медичного коледжу Чернігівської обласної ради №524 від 22 листопада 2017 року ОСОБА_4 навчається у даному навчальному закладі з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року, 4 курс, сестринська справа, денна форма навчання, за контрактом.

Відповідно до копії договору про навчання №5 від 12 серпня 2014 року загальна вартість освітньої послуги щодо навчання ОСОБА_4 становить 25195 грн., щосеместрово-3149 грн., щорічно-6299 грн., відповідно до копії додаткової угоди №1 від 09 червня 2017 року вартість навчання за 7 семестр 2017/2018-3535 грн., 8 семестр-3535 грн..

Позивачем ОСОБА_1 здійснена оплата за навчання ОСОБА_4 у Ніжинському медичному коледжі Чернігівської обласної ради: копія квитанції від 31 серпня 2017 року на суму 3536 грн., копія квитанції від 10 січня 2018 року-3536 грн.. Вказані оплати вчинені після досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Позивач ОСОБА_1 працює із укладенням трудового договору, про що заперечення останньої в судовому засіданні відсутні.

Відповідач ОСОБА_3 з 06 липня 2017 року є інвалідом 3 групи загального захворювання, інвалідність встановлена на строк до 01 серпня 2018 року, що підтверджується відповідною копією довідки МСЕК від 06 липня 2017 року, останній згідно копії трудової книжки 01 грудня 2017 року звільнений з роботи.

Згідно копії довідки Ніжинського об»єднаного управління Пенсійного фонду України від 19 січня 2018 року розмір пенсії ОСОБА_3 за грудень 2017 року становить 3267 грн..

Докази на підтвердження домовленості сторін щодо сплати аліментів на дитину, що продовжує навчання -відсутні. Із врахуванням викладеного сторони зобов'язані утримувати ОСОБА_4, яка продовжує навчання, відповідно до положень ст.199 СК України, позивач, яка здійснює фактичне утримання останньої, має право на звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є інвалідом 3 групи загального захворювання, останній звільнений з роботи, розмір його пенсії за грудень 2017 року становить 3267 грн..

Відповідно до Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, як додатку до Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» утримання аліментів провадиться, зокрема, із одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачується інвалідам першої групи на догляд за ними.

За таких обставин відповідач може надавати допомогу, що у встановленому порядку останнім не спростовано, наявність хворобливого стану, інвалідності 3 групи загального захворювання не свідчить про наявність обставин щодо неможливості надання матеріальної допомоги в порядку ст.ст.199, 200 СК України.

При вирішенні питання про стягнення додаткових витрат на повнолітню ОСОБА_4, яка продовжує навчання, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою ст.181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями ст.ст.180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно із ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу ст.185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим ст.199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст.185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст.199 цього Кодексу.

Вказані обставини зазначені у постанові Верховного суду України від 24 лютого 2016 року.

За таких обставин правові підстави для задоволення позову в частині стягнення додаткових витрат відсутні.

При визначенні розміру аліментів суд виходить із прожиткового мінімуму на працездатну особу з 01 січня 2018 року у розмірі 1762 грн., розміру витрат на навчання із врахуванням вимог розумності та справедливості, фізичну можливість дитини, як працездатної особи, додатково здійснювати своє утримання за рахунок стипендії та іншого доходу, можливості надання утримання позивачем та відповідачем,-і вважає за необхідне стягнути аліменти, із врахуванням заявлених вимог, у твердій грошовій сумі у розмірі 850 грн. щомісячно на період продовження навчання ОСОБА_4, починаючи з дня пред»явлення позову 13 грудня 2017 року і до часу припинення навчання 30 червня 2018 року, що відповідає приписам ст.191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Докази на підтвердження вживання позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача з ІНФОРМАЦІЯ_4, часу закінчення навчання ОСОБА_4 01 липня 2018 року,-відсутні, доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів; позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідач ОСОБА_3 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, що підтверджується копією посвідчення від 21 вересня 2017 року, у зв»язку з чим звільнений від сплати судового збору, від сплати якого, із врахуванням справи про стягнення аліментів та оплату додаткових витрат на дитину, звільнена також і позивач ОСОБА_1. За таких обставин судові витрати в порядку ст.141 ЦПК України компенсуються за рахунок держави.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем ОСОБА_1 подано суду договір про надання правової допомоги від 18 вересня 2014 року, додаткову угоду від 29 травня 2018 року із розрахунком оплати витрат на правову (правничу) допомогу: надання консультацій щодо можливості стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини-1 год.- 800 грн.; складання позовної заяви-3 год-2400 грн.; складання заяви про збільшення позовних вимог-2 год.-1600 грн.; здійснення представництва у суді незалежно від кількості судових засідань-3200 грн., вартість 1 год-800 грн.; квитанцію №14 від 29 травня 2018 року на 8000 грн..

Суд вважає неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг щодо складання позовної заяви (3 год-2400 грн.), складання заяви про збільшення позовних вимог (2 год.-1600 грн.), здійснення представництва у суді незалежно від кількості судових засідань (3200 грн., вартість 1 год-800 грн.), співмірними є: послуга щодо складання позовної заяви (2 год-1600 грн.), складання заяви про збільшення позовних вимог (1 год.-800 грн.), здійснення представниицтва у суді незалежно від кількості судових засідань (1600 грн.), у зв»язку з чим та частковим задоволенням позову на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 2000 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Ніжина Чернігівської області, місце проживання в АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків-НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, місце проживання в АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків-, аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання,-ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 850 (вісімсот п»ятдесят) гривень щомісячно на період продовження навчання ОСОБА_4, починаючи з 13 грудня 2017 року і до часу припинення навчання 30 червня 2018 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) грн. витрат на правничу допомогу.

Копії повного рішення надіслати учасникам справи протягом двох днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя В.Олійник

Повне рішення суду складене 10 липня 2018 року.