Справа № 161/7149/18
Провадження № 2-о/161/148/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., за участю секретаря судового засідання Кубяк О.В., заявника - ОСОБА_1, розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м.Луцьк цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи : Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області, Клеванський професійний ліцей про встановлення факту навчання та закінчення учбового закладу, -

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2018 року заявник звернулася до суду із даною заявою.

Заява мотивована тим, що заявник стверджує про її навчання у Клеванському СПТУ №3. Однак в атестат НОМЕР_1 від 25 серпня 1977 року помилково зазначено її по батькові, а саме замість зазначено «ОСОБА_1» замість «ОСОБА_1».

З наведених підстав, оскільки вказана помилка не дозволяє їй отримати право на підтвердження трудового стажу та вийти на пенсію, заявник просить суд встановити факт навчання в період з 01 вересня 1975 року по 25 серпня 1977 року та закінчення ОСОБА_1 Клеванського СПТУ №3 з видачею їй атестату НОМЕР_1 від 25 серпня 1977 року.

У судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Наполягала на встановлені саме факту навчання.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволення заяви слід відмовити, з наступних підстав.

Частиною першою статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 зазначено, що місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

На підтвердження обставин навчання у Клеванському СПТУ №3 заявник фактично надала:

1) атестат про освіту НОМЕР_1 від 25 серпня 1977 року виданий на ім'я ОСОБА_1 (а.с.8);

2) довідка Клеванського професійного ліцею від 08 травня 2018 року №206/14/2018 про навчання ОСОБА_1.

Тобто, особа, яка зазначена в цих документах, не співпадає з особою заявника за ім'ям по батькові, отже вони ніяким чином не підтверджують та не можуть підтверджувати факт навчання заявника.

В такому випадку, належним способом захисту відновлення невизнаного права є встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу - атестату про освіту, особі заявника, а не власне встановлення факту про навчання у вищому навчальному закладі.

Суд в ухвалі про залишення заяви без руху роз'яснював заявниці, що належним способом захисту у цьому разі є саме встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, а не встановлення факту навчання, однак заявник не уточнювала вимоги заяви.

У зв'язку з вищевикладеним, оскільки заявник не надала доказів, які б підтверджували факт її навчання, не забезпечила явку свідків, які б підтверджували цей факт, а також не уточнила вимоги заяви та не просила суд визнати факт приналежності їй правовстановлюючого документу - атестату, тому суд дійшов висновку, що у задоволенні її заяви слід відмовити.

Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що вказане рішення не є перешкодою для звернення до суду з заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу - атестату про освіту, особі заявника, що є належним способом захисту відновлення невизнаного права.

Керуючись ст.ст.265, 315, 319 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту навчання та закінчення учбового закладу, з видючою атестату - відмовити.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявником у справі є ОСОБА_1, яка проживає за адресою АДРЕСА_1,.

Заінтересовані особи:

Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області (м. Луцьк, пр. Президента Грушевського, 1);

Клеванський професійний ліцей (35311, Рівненська обл., Рівненський район, смт. Клевань, вул. Б. Хмельницького, буд. 89).

Повний текст рішення складений та підписаний 05 липня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.О. Подзіров