АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
05 липня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
головуючого - Каратаєвої Л.О.
суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
за участю секретаря судового засідання Хоменко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про повернення судового збору внесеного в більшому розмірі, ніж встановлено законом та заяву ОСОБА_3 про ухвалення рішення щодо законного розподілу судових витрат у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, третя особа Регіональний сервісний центр МВС в Дніпропетровській області про визнання правочинів недійсними, витребування майна, визнання права власності, зобовязання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А:
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2018 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, третя особа Регіональний сервісний центр МВС в Дніпропетровській області про визнання правочинів недійсними, витребування майна, визнання права власності, зобовязання вчинити певні дії задоволено частково. Витребувано із володіння ОСОБА_5 автомобіль марки CITROEN C1SX, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) VF7PNCF089554078, номер двигуна НОМЕР_1 та зобовязано його передати цей автомобіль ОСОБА_8 У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, третя особа Регіональний сервісний центр МВС в Дніпропетровській області про визнання правочинів недійсними, витребування майна, визнання права власності, зобовязання вчинити певні дії відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 сплачений останнім судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. (том 3 а.с.15-21).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі (том 3 а.с.30-36).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися з апеляційною скаргою, в якій просили скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким задовольнити їх позовні вимоги (том 3 а.с. 78-83).

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено в повному обсязі. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2018 року скасовано. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, третя особа Регіональний сервісний центр МВС в Дніпропетровській області про визнання правочинів недійсними, витребування майна, визнання права власності, зобовязання вчинити певні дії відмовлено у повному обсязі. Вирішено питання судових витрат (том 3 а.с.113-120).

06 червня 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про повернення судового збору внесеного в більшому розмірі, ніж встановлено законом (том 3 а.с.167).

15 червня 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про ухвалення рішення щодо законного розподілу судових витрат (том 3 а.с.182).

18 червня 2018 року на запит суду надійшла цивільна справа (том 3 а.с.184).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається особі, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишено без руху для доплати судового збору в сумі 9375, 00 грн. (том 3 а.с.90-91).

14 травня 2018 року від ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надійшла заява про долучення до матеріалів справи документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 9375, 00 грн.(том 3 а.с.93-94).

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року не оскаржувалася.

Оскільки, апелянтами сплачено судовий збір, відповідно до ухвали суду від 14 травня 2018 року, яка є чинною, то підстави для повернення судового збору, передбачені ст.7 Закону України «Про судовий збір» - відсутні.

Крім того, апелянтами подано заяву про ухвалення рішення щодо законного розподілу судових витрат, що є похідною від заяви про повернення надмірно сплаченого судового збору.

Порядок вирішення питання розподілу та відшкодування судових витрат регламентовано ст..141, 264, 265, 270 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ст. 264, 265 ЦПК України встановлено, що питання, як розподілити між сторонами судові витрати вирішується судом під час ухвалення рішення, про що зазначається у резолютивній частині рішення.

Якщо суд, що ухвалив рішення, не вирішив питання про судові витрати, таке питання вирішується в порядку, встановленому ст. 270 ЦПК України, шляхом ухвалення додаткового рішення.

Таким чином, зі змісту вказаних процесуальних норм вбачається, що розподіл судових витрат між сторонами здійснюється при ухваленні судового рішення по суті позовних вимог.

Оскільки, в даному випадку ОСОБА_3 порушується питання про розподіл судових витрат, яке вирішено при розгляді справи, заява ОСОБА_3 про ухвалення рішення щодо законного розподілу судових витрат є безпідставною і задоволенню не підлягає.

В разі незгоди з постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2018 року, заявник наділений правом на касаційне оскарження.

Насамкінець, учасник судового процесу повинен добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається; таким зловживанням можуть бути визнані дії, що зазначені в п. 1-5 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, при цьому, наведений у цій статті перелік таких дій не є вичерпним (ст. 44 ч.ч. 1, 2 ЦПК України). Зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, подання завідомо безпідставного клопотання (заяви), заяви за відсутності відповідного предмета або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на створення завідомо безпідставних і штучних приводів для судового провадження, на безпідставне затягування розгляду справи тощо, можуть бути кваліфіковані як зловживання процесуальними правами.

Керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про повернення судового збору внесеного в більшому розмірі, ніж встановлено законом та заяву ОСОБА_3 про ухвалення рішення щодо законного розподілу судових витрат залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: