Постанова

Іменем України

26 червня 2018 року

м. Київ

справа № 127/28858/13-ц

провадження № 61-4492 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

судді-доповідача:-Пророка В. В.
суддів: Висоцької В. С., Лесько А. О.,Фаловської І. М., Штелик С. П.

учасники справи:

позивач-Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,
відповідачі:-Приватне мале підприємство «Павлін»,
ОСОБА_6,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справу, відкриту за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Дельта Банк» до Приватного малого підприємства «Павлін» та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2016 року, постановлене у складі судді Вохмінової О. С., та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 21 червня 2016 року, постановлену у складі суддів: Іващука В. А., Вавшка В. С., Голоти Л. О.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У листопаді 2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулось до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Приватного малого підприємства «Павлін» (далі - ПМП «Павлін») та ОСОБА_6 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 07 листопада 2006 року.

2. 07 листопада 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк») та ПМП «Павлін» було укладено кредитний договір, згідно якого АКІБ «УкрСиббанк» надав ПМП «Павлін» кредит в сумі 370 000,00 швейцарських франків на умовах цього договору (далі - кредитний договір від 07 листопада 2006 року).

3. 07 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», ПМП «Павлін» та ОСОБА_6 був укладений договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_6 виступив поручителем, який зобов`язався перед АКІБ «УкрСиббанк» відповідати за виконання ПМП «Павлін» усіх його зобов`язань перед АКІБ «УкрСиббанк» в повному обсязі, що виникли з кредитного договору від 07 листопада 2006 року.

4. 8 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк») (далі - ПАТ «УкрСиббанк») та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, ПАТ «Дельта Банк» придбав права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінило ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, та до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги до боржників до повного, належного та реального виконання ними обов'язків за відповідними кредитними та забезпечувальними договорами.

5. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2014 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено:

- вирішено стягнути солідарно з ПМП «Павлін» та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Дельта Банк» 4 798 270,82 грн, що становить заборгованість за кредитним договором від 07 листопада 2006 року станом на 12 березня 2014 року, в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 3 087 876,42 грн, пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 110 115,75 грн, розмір нарахованих відсотків за відповідним кредитом в сумі 1 509 232,77 грн, пеня за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 91 045,88 грн;

- вирішено стягнути солідарно з ПМП «Павлін» та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Дельта Банк» судові витрати у вигляді судового збору у сумі 3 654,00 грн.

6. У березні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з заявою про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2014 року за нововиявленими обставинами відповідно до статей 361 - 365 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (далі позначення цього документу у редакції, чинній на момент здійснення процесуальних дій судом першої інстанції та апеляційним судом, за умови однаковості положень такої редакції, - ЦПК України 2004).

7. Заява ОСОБА_6 мотивована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 червня 2015 року у справі № 127/4794/15-ц, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) від 17 лютого 2016 року, визнано поруку ОСОБА_6 за договором поруки від 07 листопада 2006 року із АКІБ «УкрСиббанк» такою, що припинена, починаючи з 26 листопада 2010 року.

8. ОСОБА_6 вважає, що обставина, яка спричинила припинення поруки, існувала на час розгляду справи № 127/28858/13-ц, однак обставина не була об'єктом дослідження та не могла бути відома заявнику, оскільки факт припинення поруки встановлено судовим рішенням лише 17 лютого 2016 року. Оскільки солідарне стягнення можливе лише за наявності договору поруки, то припинення поруки могло вплинути на висновки суду щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_6 Враховуючи нововиявлені обставини заявник просив рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2014 року у справі № 127/28858/13-ц скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити ПАТ «Дельта Банк» у солідарному стягненні кредитної заборгованості ПМП «Павлін» з ОСОБА_6 за договором поруки від 07 листопада 2006 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

9. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2016 року заяву ОСОБА_6 про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами задоволено:

- рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2014 року у справі № 127/28858/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ПМП «Павлін», ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 07 листопада 2006 року скасовано;

- ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково - вирішено стягнути з ПМП «Павлін» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 07 листопада 2006 року станом на 12 березня 2014 року в сумі 4 798 270,82 грн, що становить еквівалент 453 667,61 швейцарських франків, а також судові витрати в сумі 3 654,00 грн, в решті позову відмовлено.

10. Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що припинення поруки з 26 листопада 2010 року - обставина, що існувала на час розгляду справи № 127/28858/13-ц та не була і не могла бути відома заявнику ОСОБА_6

11. Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» (далі - Постанова № 4) обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

12. Пунктом 3 Постанови № 4 визначено, що нововиявлені обставини мають підтверджуватись фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

13. Суд приймає до уваги вимоги пунктів 1, 2 Постанови № 4, відповідно до яких рішення може бути переглянуто тільки в частині тих вимог, які стосуються нововиявлених обставин. Задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам Цивільного процесуального кодексу порушує принцип правової визначеності та право заявника на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Клопотання ПМП «Павлін» щодо закриття провадження у справі вирішене ухвалою від 29 квітня 2016 року. Суд зазначає, що відповідно до статей 361-365 ЦПК України 2004 рішення може бути переглянуто тільки в частині тих вимог, які стосуються нововиявлених обставин.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

14. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 21 червня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк»задоволено частково:

- рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2016 року в частині задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 07 листопада 2006 року з ПМП «Павлін» скасовано;

- провадження у цивільній справі № 127/28858/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ПМП «Павлін», ОСОБА_6 про солідарне стягнення заборгованості в частині позовних вимог до ПМП «Павлін» закрито;

- у решті рішення залишено без змін.

15. Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлення припинення поруки є саме нововиявленою обставиною в розумінні статті 361 ЦПК України 2004, а не новою, оскільки ця обставина існувала на час ухвалення судового рішення і могла вплинути на висновок суду при ухваленні рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2014 року, та оскільки припинення поруки має істотне значення для правильного вирішення справи, але ця обставина залишалась невідомою заявнику та стала відомою тільки після ухвалення та набуття законної сили цим рішенням.

16. Вбачається, що судом першої інстанції помилково відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ПМП «Павлін», оскільки в цій частині вимог справа підлягає розгляду у господарському судочинстві. Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

17. Відповідно до частини 1 статті 310 ЦПК України 2004 рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 ЦПК України 2004.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

18. У липні 2016 року позивач в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», Кадирова Владислава Володимировича, подав касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважаючи, що суди попередніх інстанцій прийняли судові рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

19. У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 21 червня 2016 року, ухвалити нове рішення, яким залишити заяву ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Рух справи в суді касаційної інстанції

20. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією ЦПК України, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією ЦПК України.

21. Згідно із частиною першою статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

22. 31 січня 2018 року справу передано на розгляд Верховного Суду.

23. Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

24. Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

25. Ухвалою Верховного Суду від 08 червня 2018 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

26. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 червня 2015 року у справі № 127/4794/15-ц, залишене без змін ухвалою ВССУ від 17 лютого 2016 року є новою обставиною і новим доказом, тому не може бути підставою для перегляду рішення у справі № 127/28858/13-ц у зв'язку з нововиявленими обставинами.

27. 06 липня 2016 року Верховний суд України скасував вищезазначену ухвалу ВССУ від 17 лютого 2016 року та залишив у силі рішення Апеляційного суду Вінницької області від 07 серпня 2015 року у справі № 127/4794/15-ц, яким відмовлено в припиненні відповідної поруки.

28. Процесуальні недоліки розгляду справи, зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи не вважається нововиявленою обставиною, проте може бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

29. Відповідно до статей 361-365 ЦПК України 2004 рішення може бути переглянуто тільки в частині тих вимог, які стосуються нововиявлених обставин. Суди попередніх інстанцій проігнорували цей припис, вирішуючи питання про повне скасування рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2014 року та подальше закриття провадження у справі.

30. Інші доводи відповідача, в тому числі ті, що вимагають переоцінки обставин справи, суд касаційної інстанції не приймає до уваги відповідно до вимог статей 76, 77, 80 та 400 ЦПК України.

(2) Позиція інших учасників справи

31. ОСОБА_8, який представляє ОСОБА_6 та ПМП «Павлін», подав заперечення на касаційну скаргу, у якому просить відхилити її.

32. Обставина, що існувала на час розгляду справи № 127/28858/13-ц та не була і не могла бути відома заявнику ОСОБА_6 - припинення поруки з 26 листопада 2010 року, встановлена лише рішенням суду, що набрало чинності 17 лютого 2016 року. Обставина яка спричинила припинення поруки - лист кредитора на адресу ПМП «Павлін» від 12 травня 2010 року - також не була і не могла бути відома ОСОБА_6, оскільки лист надсилався ПМП «Павлін», а при розгляді справи № 127/28858/13-ц ця заява не надавалась сторонами і не залучалась до матеріалів справи, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні матеріалами справи. Отже, встановлення припинення відповідної поруки є нововиявленою обставиною в розумінні статті 361 ЦПК України 2004.

33. Розглянувши заяву ОСОБА_6 за нововиявленими обставинами суд першої інстанції скасував рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2014 року в повному обсязі і почав розглядати позовну заяву ПАТ «Дельта Банк», а суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що між сторонами ПАТ «Дельта Банк» та ПМП «Павлін» виникли спірні правовідносини, які носять характер господарських, тому правильно вирішив про закриття провадження у справі.

34. Інші доводи відповідача, в тому числі ті, що вимагають переоцінки обставин справи, суд касаційної інстанції не приймає до уваги відповідно до вимог статей 76, 77, 80 та 400 ЦПК України.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

35. Згідно із частиною першою статті 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

36. Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

37. Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Частина друга цієї статті встановлює, що суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

38. Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

39. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).

40. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

41. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. (частина перша статті 80 ЦПК України).

42. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частина друга статті 80 ЦПК України). Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частина четверта статті 77 ЦПК України).

43. Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

(1.1) Щодо обставини у справі, на яку заявник посилався як на нововиявлену

44. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (частина друга статті 10 ЦПК України 2004).

45. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України 2004 (частина 3 статті 10 ЦПК України 2004).

46. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (частина третя статті 60 ЦПК України 2004).

47. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша статті 179 ЦПК України 2004).

48. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (частини перша та друга статті 57 ЦПК України 2004).

49. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 58 ЦПК України 2004).

50. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті (стаття 212 ЦПК України 2004).

51. Після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини (частина друга статті 223 ЦПК України).

52. Рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами (частина перша статті 361 ЦПК України).

53. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (згідно із пунктом 1 частини другої статті 362 ЦПК України 2004).

54. З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі (згідно із частиною третьою статті 365 ЦПК України 2004).

55. Загальними засадами цивільного законодавства, зокрема, є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність (пункти 5 та 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

56. Задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам Цивільного процесуального кодексу порушує принцип правової визначеності та право заявника на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) (абзац другий пункту 1 Постанови № 4).

57. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення (абзац четвертий пункту 3 Постанови № 4).

58. Процесуальні недоліки розгляду справи, зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи не вважається нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК 2004, не є нововиявленими обставинами. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, не є підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами (згідно із пунктом 5 Постанови № 4).

59. Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами, зокрема, у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК 2004, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (згідно із абзацом другим пункту 6 Постанови № 4).

60. Стаття 559 ЦК України не передбачає, що порука припиняється виключно на підставі рішення суду. Очевидним є той факт, що лист кредитора на адресу ПМП «Павлін» від 12 травня 2010 року як обставина для припинення відповідної поруки існував незалежно від будь-яких рішень суду на момент прийняття рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2014 року, а отже, і обставина припинення, на думку заявника, відповідної поруки існувала на момент прийняття рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2014, про що сам заявник стверджує.

61. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 був директором ПМП «Павлін» на момент підписання кредитного договору від 07 листопада 2006 року, а також на момент розгляду справи Вінницьким міським судом Вінницької області, по якій було винесене рішення цього суду від 29 травня 2014 року. Зокрема, як підтверджено договорами про надання правової допомоги від 05 березня 2014 року та клопотанням ОСОБА_9 від 05 березня 2014 року, остання представляла обох відповідачів у справі як адвокат (а.с. 220 - 224, том 1). Адвокат звертався до суду з вимогою визнати поруку ОСОБА_6 припиненою (а.с. 249 - 250, том 1). З урахуванням цього, та принципу розумності, передбаченого статтею 3 ЦК України, вбачається, що заявник мав всі підстави знати про лист кредитора на адресу ПМП «Павлін» від 12 травня 2010 року, а у адвоката були всі підстави застосовувати відповідні факти для доведення припинення поруки у рамках розгляду судом справи. В рамках вимог статті 10 ЦПК України 2004 саме заявник та його адвокат мали в першу чергу надавати відповідні докази суду першої інстанції.

62. При розгляді Вінницьким міським судом Вінницької області справи № 127/28858/13-ц, яке закінчилось прийняттям рішення від 29 травня 2014 року, не в повній мірі встановлювались її обставини, бо відповідачі та їх представник не подали докази не заявили про обставини, про які їм, як мінімум з точки зору розумності, мало бути відомою. Отже, відповідні обставини припинення поруки на які посилається заявник в рамках вище розкритих приписів ЦПК України 2004 та Постанови № 4 не можуть розглядатися як нововиявлені. Процесуальні недоліки розгляду справи можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

63. Також обставини, на які посилається заявник не можуть розглядатися в рамках цієї справи за відсутності остаточного рішення по касаційній скарзі як нововиявлені в контексті статті 223 ЦПК України 2004 з огляду на те, що 06 липня 2016 року Верховний суд України скасував вищезазначену ухвалу ВССУ від 17 лютого 2016 року та залишив у силі рішення Апеляційного суду Вінницької області від 07 серпня 2015 року у справі № 127/4794/15-ц, яким відмовлено в припиненні відповідної поруки. В цьому контексті також беззмістовним є розгляд відповідної обставини як нової.

64. Враховуючи вищезазначене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права, приймаючи відповідні судові рішення, що оскаржуються ПАТ «Дельта Банк».

(1.2) Щодо обсягів перегляду справ за нововиявленими обставинами

65. Рішення, ухвала суду чи судовий наказ переглядаються у зв'язку з нововиявленими обставинами судом, який ухвалив рішення, постановив ухвалу або видав судовий наказ (частина перша статті 363 ЦПК України 2004).

66. Розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими ЦПК України 2004 для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення (згідно із частиною другою статті 365 ЦПК України 2004). Рішення суду складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням висновку суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково (згідно із абзацом другим пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України 2004). Суд, ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов'язок чи право стягнення є солідарним (частина перша статті 216 ЦПК України 2004).

67. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому ЦПК України 2004 для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції (згідно із частиною третьою статті 365 ЦПК України 2004).

68. Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

69. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Праведная проти Росії» від 18 листопада 2004 року суд зазначив, що принцип правової визначеності також встановлює, що жодна сторона не вправі вимагати перегляду остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Повноваження суду апеляційної інстанції щодо перегляду рішення суду першої інстанції має використовуватися для виправлення судових помилок. Процедура перегляду судових рішень за ново виявленими обставинами сама по собі не суперечить принципу правової визначеності, доки використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя.

70. Рішення може бути переглянуто тільки в частині тих вимог, які стосуються нововиявлених обставин (згідно із абзацом восьмим пункту 2 Постанови № 4).

71. Суд першої інстанції в цьому аспекті правильно зазначив, що він може переглядати рішення тільки в частині тих вимог, які стосуються нововиявлених обставин. Апеляційний суд приймаючи своє рішення у відповідній частині фактично прийняв нове рішення у справі, по якій існувало остаточне рішення, в частині, яка не пов'язана з заявленою нововиявленою обставиною - з припиненням поруки ОСОБА_6, що є порушенням вище розкритих приписів ЦПК України 2004 та Постанови № 4, що, в свою чергу, порушує принцип правової визначеності, який гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950).

(2) Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

(2.1) Щодо суті касаційної скарги

72. Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (частини перша статті 412 ЦПК України).

73. На підставі здійсненої вище оцінки аргументів учасників справи Верховний Суд дійшов висновку про необхідність задовольнити касаційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» - скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2016 року, ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 21 червня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким залишити відповідну заяву ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

74. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2014 року у справі № 127/28858/13-ц залишається в силі

(2.2) Щодо судових витрат

75. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 2 частини другої статті 141 ЦПК України).

76. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцять статті 141 ЦПК України).

77. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України).

78. При зверненні до судів попередніх інстанцій з питання, що розглядається, учасники справи вимоги про відшкодування судових витрат не заявляли. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2016 року не містить даних щодо розподілу та відшкодування судових витрат, понесених сторонами справи в рамках судового розгляду справи, який закінчився прийняттям даного рішення. Ухвала Апеляційного суду Вінницької області від 21 червня 2016 року не містить даних щодо розподілу та відшкодування судових витрат, понесених сторонами справи в рамках судового розгляду справи, який закінчився прийняттям даного судового рішення.

79. Позивач не заявляв вимог про відшкодування судових витрат. Іншими учасниками справи не заявлені до відшкодування судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

80. Згідно із платіжним дорученням від 13 липня 2016 року № 10975998 (#) позивач сплатив судовий збір у розмірі 4 421,34 грн за подання касаційної скарги.

81. За результатом касаційного розгляду вимоги позивача підлягають задоволенню. Отже, позивач має право на відшкодування йому ОСОБА_6 судового збору у розмірі 4 421,34 грн за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416, 419 та підпунктом 4 пункту 1 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України,

Постановив:

1. Задовольнити касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

2. Скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 21 червня 2016 року.

3. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2014 року.

4. Стягнути з ОСОБА_6на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» витрати на сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 4 421,34 грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

А. О.Лесько

В. В.Пророк

І.М. Фаловська

С.П. Штелик