Справа № 242/4812/16-ц
Провадження № 2/242/376/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Сафроновій К.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором № ФО(UAH)/3623 від 13.01.2015 року про відкриття та обслуговування кредитного рахунку/рахунків фізичної особи з використанням банківської платіжної картки/карток,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ Банк «Контракт» звернувся з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ Банк «Контракт» суму заборгованості за договором № ФО(UAH)/3623 від 13.01.2015 року про відкриття та обслуговування кредитного рахунку/рахунків фізичної особи з використанням банківської платіжної картки/карток у розмірі 25 071 грн. 92 коп., а також судові витрати на суму 1378 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначено, що 13.01.2015 року між сторонами було укладено договір № ФО(UAH)/3623 про відкриття та обслуговування кредитного рахунку/рахунків фізичної особи з використанням банківської платіжної картки/карток, згідно умов якого ОСОБА_4 відповідачу було відкрито картковий рахунок № 6002 в гривні, емітована та надана в користування Відповідачу платіжна картка типу MasterCardWorldwide. Обслуговування картки та рахунку здійснювалося на умовах передбачених договором, Правилами та Тарифами на обслуговування операцій з міжнародними пластиковими картками, емітованими ПАТ Банк «Контракт» для фізичних осіб. Умовами договору були передбачені певні операції, в тому числі внесення або зняття готівки, здійснення безготівкових операцій в межах витратного ліміту та встановлення добових обмежень по зняттю/розрахункам за допомогою банківської платіжної картки. Поповнення рахунку проводиться у валюті, в якій відкрито рахунок, у готівковій або безготівковій формі, але не менше суми витратного ліміту та відповідної суми за обслуговування рахунку, які передбачені Тарифами на обслуговування операцій з міжнародними платіжними картками, емітованими ПАТ Банк «Контракт» для фізичних осіб. Нарахування процентів за використання кредитного ліміту/Овердрафту за рахунком здійснюється відповідно до вимог Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб з використанням банківських платіжних карток ПАТ Банк «Контракт», затверджених наказом ОД-164 від 22.12.2011 року, Договору та/або договору укладеного при наданні кредитного ліміту/Овердрафту та ОСОБА_4. При цьому використовується метод факт/факт, тобто визначається фактична кількість днів місяця у році. Крім того, умовами договору встановлено, що сторони домовились, що перелік операцій, які вчиняються ОСОБА_4 за рахунком, права та обов'язки Сторін, їх відповідальність, порядок нарахування та сплати процентів, визначаються Правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб з використанням банківських платіжних карток ПАТ Банк «Контракт», Договором та Тарифами, правилами відповідної платіжної системи та нормами чинного законодавства України. Згідно Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб з використанням банківських платіжних карток ПАТ Банк «Контракт», якщо валюта проведення операції з використанням платіжної картки є долар США, Євро або Гривня та така валюта відрізняється від валюти ведення рахунку, Банк списує з рахунку кошти у валюті ведення рахунку у сумі, що є еквівалентом сумі операції. Сума операції в свою чергу перераховується у валюту ведення рахунку за курсом, встановленим ОСОБА_4 на день списання. При здійсненні відповідачем операцій зі зняття готівки за межами України з використанням банківської платіжної картки за рахунком, якій відкрито в валюті гривня України, відповідачем допущена перевитрата витратного ліміту, тобто відповідач скористався належними банку грошовими коштами понад залишок коштів на своїй банківській картці, чим допустив несанкціонований овердрафт. 11.02.2016 року Банк направив на адресу відповідача повідомлення - вимогу про термінове погашення у повному обсязі суми заборгованості по несанкціонованій перевитраті доступного залишку, що виникла через різницю у курсі валют під час проведення розрахункових операцій за платіжними картками та списання цих операцій з карткових рахунків у валюті ведення цих рахунків. Через невиконання відповідачем зобов'язань за договором позивач просить суд застосувати положення ч.2 ст. 625 ЦК України. Станом на 11.10.2016 року, загальна сума заборгованості, яку просить стягнути позивач, становить 25 071 грн. 92 коп., з яких: 8 892 грн. 62 коп. заборгованість за простроченим кредитом; 10 936 грн. 71 коп. заборгованості за простроченими процентами; 4 514 грн. 52 коп. інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту та прострочених процентів; 727 грн. 42 коп. 3 % річних від суми заборгованості за простроченим кредитом та прострочених відсотків.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовну заяву та просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, в яких він зазначив, що ОСОБА_2 дійсно здійснював зняття особистих коштів, що знаходилися на рахунку в ПАТ Банк «Контракт», в період з 17.01.2015 року по 23.01.2015 року. Натомість відповідач знімав кошти виключно в межах тих грошових коштів, які були попередньо внесені ним на рахунок та перевищення цієї суми відповідач не допускав. Тоді як, перевитрачання коштів виникло у звязку із застосуванням позивачем курсу валют якого не існувало. Просить суд відмовити в задоволені позовних вимог ПАТ Банк «Контракт» у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі й на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом.

13.01.2015 року відповідачем подана заява-анкета про відкриття рахунку/рахунків, початкову емісію БПК та встановлення кредитного ліміту, з якої вбачається, що на ім'я відповідача ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок № 6002 та видано банківську платіжну картку без встановлення кредитного ліміту.

13.01.2015 року між ПАТ Банк «Контракт» та ОСОБА_2 укладено договір № ФО(UAH)/3623 від 13.01.2015 року про відкриття та обслуговування кредитного рахунку/рахунків фізичної особи з використанням банківської платіжної картки/карток, емітована та надана в користування Відповідачу платіжна картка типу MasterCardWorldwide. Обслуговування здійснювалося на умовах, визначених договором, Правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб з використанням банківських платіжних карток ПАТ Банк «Контракт» та Тарифами на обслуговування операцій з міжнародними пластиковими картками, емітованими ПАТ Банк «Контракт» для фізичних осіб.

Відповідно до п. 1.2. Договору Держатель (відповідач) при користуванні платіжною карткою може здійснювати такі види операцій, як внесення або зняття готівки, здійснення безготівкових розрахунків в межах витратного ліміту та встановлених добових обмежень по зняттю готівки/розрахункам за допомогою банківської платіжної картки.

За умовами п. 2.1. Договору поповнення рахунку проводиться у валюті, в якій відкрито рахунок, у готівковій або безготівковій формі, але не менше суми витратного ліміту та відповідної суми за обслуговування рахунку згідно ОСОБА_4.

Нарахування процентів за використання кредитного ліміту/Овердрафту за рахунком здійснюється відповідно до вимог Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб з використанням банківських платіжних карток ПАТ Банк «Контракт», затверджених наказом ОД-164 від 22.12.2011 року, Договору та/або договору укладеного при наданні кредитного ліміту/Овердрафту, Тарифів банку.

Пунктом 2.4. Договору передбачено, що сторони домовились, що перелік операцій, які вчиняються ОСОБА_4 за рахунком, права та обов'язки Сторін, їх відповідальність, порядок нарахування та сплати процентів, визначаються Правилами, Договором та Тарифами, правилами відповідної платіжної системи та нормами чинного законодавства України.

Надана до суду виписка за Договором по Рахунку свідчить, що Відповідач зарахував на свій картковий рахунок українську гривню, а операції зі зняття готівкових коштів з використанням банківської платіжної картки, наданої Відповідачу ПАТ Банк «Контракт», проводились в банкоматах розташованих за межами України. При цьому, зняття грошових коштів з рахунку Відповідача, проводилося у доларах США та Євро. Таким чином, Відповідач проводив банківські операції у валюті відмінної від валюти ведення рахунку. Представником відповідача не заперечується факт проведення операцій за банківською платіжною карткою в той час, коли відповідач перебував за кордоном.

З виписки по картковому рахунку вбачається, що в період з 17.01.2015 року по 23.01.2015 року відповідачем здійснювались платіжні операції з використанням банківської платіжної картки ОСОБА_4 у валюті долари США та Євро, що відрізняється від валюти поточного рахунку.

Відповідно до пункту 1 розділу І постанови НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 № 705 вимоги цього Положення поширюються на платіжні організації, учасників платіжних систем, які є суб'єктами відносин, що виникають під час здійснення операцій, ініційованих із використанням електронних платіжних засобів цих платіжних систем та їх користувачів.

Згідно пункту 8 розділу I Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою НБУ від 05.11.2014 року № 705 внутрішньобанківські правила залежно від особливостей діяльності банку повинні містити, зокрема, порядок установлення курсу купівлі-продажу, обміну іноземної валюти під час здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів.

Відповідно до умов п. 1.38.1 Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб з використанням банківських платіжних карток ПАТ Банк «Контракт», у разі, якщо валюта проведення Операції з використанням БПК є Долар США, Євро або Гривня та така валюта відрізняється від валюти ведення Рахунку, ОСОБА_4 списує з Рахунку кошти у валюті ведення Рахунку у сумі, що еквівалентна сумі Операції. Сума Операції перераховується у валюту ведення Рахунку за курсом, встановленим ОСОБА_4 на день списання.

Відповідно до п. 9 Розділу ІІІ Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління НБУ від 05.11.2014 № 705, передбачено що Банк зобов'язаний на вимогу користувача надати інформацію про курс купівлі/продажу/конвертації іноземної валюти, який застосовувався під час здійснення операції з використанням електронного платіжного засобу. Тобто, відповідно до вимог НБУ надання клієнтам інформації про курси купівлі-продажу валют, що були застосовані ОСОБА_4 при здійсненні операцій з використанням БПК, є обов'язковим тільки за запитом клієнтів, та взагалі НБУ не встановлює вимог щодо звітування комерційних банків стосовно курсів купівлі-продажу валют при здійсненні операцій з використанням банківських платіжних карток.

Крім цього, п. 7 Розділу І Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління НБУ від 05 листопада 2014 року № 705, Банк має право здійснювати емісію електронних платіжних засобів та/або еквайрінг на підставі внутрішньобанківських правил, розроблених відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку і правил платіжних систем. Внутрішньобанківські правила затверджує орган управління банку, уповноважений на це згідно зі статутом. Таким документом є Правила відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб з використанням банківських платіжних карток ПАТ Банк «Контракт», затверджених наказом ПАТ Банк «Контракт» № ОД-164 від 22.12.2011 року, яким також і передбачено право банку користуватися курсом купівлі/продажу/конвертації іноземної валюти, який застосовується тільки під час здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу, та який встановлюється банківською установою окремо від курсів купівлі-продажу готівкової іноземної валюти. Застосування ОСОБА_4 такого порядку курсоутворення для проведення операцій з використанням БПК передбачений також Правилами ОСОБА_4 (пп. пп. 1.38.1, 1.39.2).

Відповідно до умов п.2 розділу III вказаного вище положення залежно від умов, за якими здійснюються платіжні операції з використанням електронних платіжних засобів, можуть застосовуватися дебетова, дебетово-кредитна та кредитна платіжні схеми. Для обслуговування клієнтів позивачем використовувалась дебетово-кредитна платіжна схема, яка передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням електронного платіжного засобу в межах залишку коштів, що обліковуються на його рахунку, а якщо їх недостатньо або немає, то за рахунок наданого банком кредиту

Відповідно до п. 14. 14. ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що Банк зобов'язаний на вимогу користувача надати інформацію про курс купівлі/продажу/конвертації іноземної валюти, який застосовувався під час здійснення операції з використанням електронного платіжного засобу.

Також суд виходить з того, що відповідач не звертався до банку із запереченнями з приводу неправильності проведення розрахунків або застосованого відповідачем курсу купівлі/продажу/конвертації іноземної валюти, який застосовувався під час здійснення операції з використанням електронного платіжного засобу.

Згідно виписки за Договором з 17 по 27 січня 2015 року відбувалися операції по обміну гривні, яка перебувала на рахунку Відповідача, на долар США та Євро з використанням банківської платіжної картки. Загальна сума цих операцій за розрахунком банку склала 84 157 грн. 19 коп.. Списання грошових коштів в гривні з рахунку відповідача проводилось позивачем 21 та 27 січня 2015 року.

Таким чином, списання проводилось за комерційним курсом купівлі-продажу іноземної валюти з операцій по платіжним карткам встановленими позивачем на день списання, тобто станом на 21.01.2015 року відповідно до розпорядження № 12 від 21.01.2015 року курс було встановлено в розмірі 16 грн. 53 коп. за 1 долар США та в розмірі 19 грн. 16 коп. за 1 Євро. Станом на 27.01.2015 року відповідно до розпорядження № 18 від 27.01.2015 року комерційний курс купівлі-продажу іноземної валюти з операцій по платіжним карткам було встановлено в розмірі 21 грн. 00 коп. за 1 долар США та 23 грн. 70 коп. за 1 Євро.

Як встановлено з виписки за договором за період з 16.01.2015 року по 23.01.2015 року, після активації картки відповідач вніс на рахунок особисті грошові кошти (депозит). 16.01.2015 року відповідачем було внесено 45 000 грн. 22.01.2015 року відповідач вніс на рахунок кошти в сумі 32 139 грн. 44 коп. Тобто, станом на 22.01.2016 року на рахунку відповідача знаходились не кредитні, а належні йому грошові кошти в сумі 77 139 грн. 44 коп..

З наданої позивачем виписки встановлено, що при списанні грошових коштів позивач нібито застосовував той курс долара США до гривні, який діяв станом на 21 та 27 січня 2015 року, тобто той курс, який нібито діяв у ОСОБА_4 на день списання банком грошових коштів з рахунку відповідача.

Зокрема, з виписки встановлено, що при списанні грошових коштів, позивач застосував курс долара США та Євро до гривні у такому співвідношенні долара США та Євро до гривні: 21.01.2015 року 100 дол. США = 1 653 грн. 00 коп., 100 Євро = 1 909 грн. 71 коп., 27.01.2016 року 100 дол. США = 2100 грн. 00 коп., 100 Євро = 2 395 грн. 26 коп.

Згідно п. 14.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний на вимогу користувача надати інформацію про курс купівлі/продажу/конвертації іноземної валюти, який застосовувався під час здійснення операції з використанням електронного платіжного засобу. Аналогічні вимоги передбачені п.9 Розділу III «Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», яке затверджене Постановою Національного банку України від 05.11.2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів».

Відповідно до вказаних вимог, відповідач звернувся до позивача із вимогою надати інформацію про встановлені у ПАТ Банк «Контракт» курси купівлі продажу іноземної валюти у січні 2015 року, тобто в період, коли відповідачем здійснено операції по зняттю готівки.

Листом від 11.02.2016 року ПАТ Банк «Контракт» повідомив відповідача, що у вказаний період у ОСОБА_4 було встановлено такі комерційні курси валюти (євро, долар): 21.01.2015 року: (гривень за одиницю) долар США: купівля - 16,52; продаж 16,53; Євро: купівля - 19,14; продаж 19,16; 22.01.2015 року (гривень за одиницю) долар США: купівля 15,78; продаж 16,53; Євро: купівля 18,27; продаж 19,13; 27.01.2015 року: (гривень за одиницю) долар США купівля - 16,58; продаж 16,59; Євро: купівля - 18,61; продаж 18,63.

Згідно наявної в мережі Інтернет публічної інформації про «Курси валют в банках на 27 января 2015», в ПАТ Банк «Контракт» було встановлено наступний курс купівлі/продажу долару США за гривні: 18.610/18,630

Крім того, Національний банк України листом від 09.09.2016 року № 40-0004/74378 повідомив, що на готівковому валютному ринку України у період з 15.01.2015 року до 28.01.2015 року було зареєстровано таку інформацію щодо середніх курсів за операціями з купівлі та продажу ПАТ Банк «Контракт» 21.01.2015 року: долар США (гривень за 1 долар США): купівля - 16,52; продаж 16,53; Євро (гривень за 1 Євро): купівля - 19,14; продаж - 19,16; 22.01.2015 року (гривень за одиницю) долар США: купівля 15,78; продаж 16,53; Євро: купівля 18,27; продаж 19,13; 27.01.2015 року: Євро (гривень за 1 Євро) купівля - 18,61; продаж 18,63

Таким чином, вказана позивачем сума боргу, нібито наявна у відповідача внаслідок перевитрат по рахунку, в дійсності відсутня. Така заборгованість утворилась внаслідок того, що позивач при здійсненні розрахунку використав неіснуючий курс Євро до гривні станом на 21.07.2015 року, 22.01.2015 року та 27.01.2015 року. Замість курсу 18,63 грн. за один Євро, позивач використовує курс 23,95 грн. за один Євро.

Виходячи з курсу долара та Євро повідомленим Національним банком України, сума здійснених відповідачем по картковому рахунку операцій за період 17.01.2015 року по 27.01.2015 року дорівнювала 75 930 грн. 11 коп., а не 84157 грн. 19 коп., як розраховано позивачем.

Між тим, з урахуванням того, що 22.01.2015 року відповідачем на рахунок (депозит) було внесено 45 000 грн. 00 коп., а 22.01.2016 року додатково ще 32 139 грн. 44 коп. особистих коштів (разом 77 139 грн. 44 коп.) будь-яких перевитрат по рахунку з боку відповідача допущено не було. Всі операції по рахунку були відповідачем здійснені в межах особистих коштів та без перевищення їх суми. Загальна сума здійснених відповідачем операцій по зняттю готівки дорівнює 75 930 грн. 11 коп., а сума коштів, внесених ним на рахунок дорівнює 77 139 грн. 44 коп., тобто, є навіть більшою, ніж сума знятої готівки.

Таким чином, суд ще раз звертає увагу, що в період з 17.01.2015 року по 27.01.2015 року включно на рахунку відповідача знаходились не кредитні, а належні відповідачу грошові кошти. Кредитні кошти банку відповідачем не використовувались та не замовлялись, всі витрати по картковому рахунку були здійснені в межах належних відповідачу особистих грошових коштів.

Отже, застосування банком такого курсу валюти для списання коштів з рахунку і як наслідок нарахування відповідачеві боргу є помилковим.

Згідно п. 28.5 ст. 28 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» 5 квітня 2001 року № 2346-III (далі - Закон № 2346-III) якщо валюта, в якій проводиться міжбанківський переказ, не збігається з валютою, списаною з рахунка клієнта, емітент може виконати операції з купівлі-продажу необхідної валюти на міжбанківському валютному ринку України в порядку, встановленому Національним банком України, або провести внутрішньобанківський кліринг.

Відповідно до підпункту 3 пункту 8 розділу I Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 № 7058 внутрішньобанківські правила залежно від особливостей діяльності банку повинні містити, крім іншого, порядок установлення курсу купівлі-продажу, обміну іноземної валюти під час здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів.

У порушення указаних норм права банк не визначив прозорого, зрозумілого та прогнозованого порядку установлення курсу купівлі-продажу, обміну іноземної валюти під час здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів.

Під час проведення операцій з безготівкової оплати товарів чи послуг та операцій по видачі готівкових грошових коштів у банківських установах та банкоматах за межами України за допомогою платіжної картки, рахунок до якої відкрито в національній валюті України, в залежності від країни, в якій проводилася операція, валюти карткового рахунку та правил платіжної системи, до якої належить картка, конвертація та списання коштів здійснюється в два етапи. На першому етапі сума блокується на картковому рахунку у валюті цього рахунку (від 2-х до 30 робочих днів), а на другому етапі (2-10 днів після проведення операції) проходить фактичне списання грошових коштів з карткового рахунку за комерційним курсом банку, що діє на день списання.

За умовами п. 1.18 Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб з використанням банківських платіжних карток ПАТ ОСОБА_4 «Контракт» кошти з рахунку держателя картки використовуються для розрахунків за операціями з використання БПК, а також для здійснення інших операцій не заборонених чинним законодавством України, включаючи нормативно-правові акти НБУ. Строк списання коштів з рахунку за операціями з використання БПК встановлюється згідно правил відповідної ПС і обчислюється як період часу між датою здійснення операції з використанням платіжної картки і датою фактичного списання коштів з рахунку.

При цьому, у разі, якщо валюта проведення операції з використанням БПК є долар США, Євро або Гривня та така валюта відрізняється від валюти ведення рахунку згідно п. 1.38.1. Правил відкриття рахунків банк списує з Рахунку кошти у валюті ведення рахунку у сумі, що еквівалентна сумі операції. Сума операції в свою чергу перераховується у валюту ведення рахунку за курсом, встановленим банком на день списання.

При цьому суд виходить з того, що згідно зі ст. 14 Закону України № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в України» банк зобов'язаний у спосіб, передбачений договором повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. У разі невиконання банком обов'язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу ризик збитків від здійснення таких операцій несе банк.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач не посилався на належні та допустимі докази виконання банком обов'язку повідомлення відповідача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу, а отже ризик збитків від здійснення таких операцій несе банк.

Щодо посилань представника банку на те, що на встановлення курсу валют вплинули результати клірингових операцій, то вони також є неконкретними та не ґрунтуються на наявних у справі доказах.

Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Таким чином, тарифи не були чинними на час укладення договору банківського рахунка, з ними відповідач банком не ознайомлювався та не погоджується.

Статтями 629 та 630 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов певного виду, оприлюднених в установленому прядку.

Згідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір юридично закріплює відносини між сторонами, надаючи їм характер зобов'язань, виконання яких захищене законом; визначає порядок, способи та послідовність здійснення дій сторонами, передбачає засоби забезпечення зобов'язань.

Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

На підставі ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є: умови про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 1 ст. 1067 Цивільного кодексу України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

За загальною нормою цивільного права, договір вважається укладеним в належній формі тільки якщо сторони домовилися з приводу всіх суттєвих умов договору (ч.1 ст. 638).

Договір є видом правочину і для його укладення та чинності сторонами необхідно дотримуватись усіх тих вимог, які визначені у ст.203 ЦК України для всякого правочину.

Відповідно до вимог п.14.8 ст.14 Закону України № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в України» та п п.5 розділу 2 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 705 від 05.11.2014 Банк та Держатель укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Перед укладанням такого договору Банк ознайомлює Держателя з умовами договору про використання електронного платіжного засобу, тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом, а також надає Держателю їх примірник.

Отже, норми діючого законодавства України передбачають, що підставою для використання електронних платіжних засобів (платіжних карток) та проведення фінансових операцій за їх допомогою, є укладений учасником платіжної системи (ОСОБА_4) та клієнтом (Відповідачем) є договір, правила проведення операцій за допомогою електронних платіжних засобів, а також тарифи.

Тому необґрунтованими є твердженнями позивача про те, що зазначення в п.4.2. Договору від 13.01.2015 року про ознайомлення відповідача з Правилами та Тарифами може бути вважатись належним та допустимим доказом того, що відповідач дійсно був ознайомлений з такими Правилами та Тарифами, до яких відсилають умови Договору.

Згідно правових висновків Верховного суду України в постанові від 11.03.2015р. у справі № 6-16цс15, а також в Постанові від 22.03.2017р. у справі № 6-2320цс16 ознайомлення з будь-яким документом має бути підтверджене підписом особи.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав застосування зміненого курсу валют при здійсненні операцій на картковому рахунку відповідача, у зв'язку з чим відповідачем при знятті коштів з рахунку було дотримано всіх умов по зняттю готівки за допомогою банківської платіжної картки.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ПАТ Банк «Контракт» до відповідача про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Пред'явлений банком позов та вимоги за ним, не ґрунтується на указаних засадах. Твердження позивача про те, що на встановлення курсу валют вплинули результати клірингових операцій, є неконкретними та не ґрунтуються на наявних у справі доказах.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у відповідача відсутня заборгованість за договором № ФО(UAH)/3623 від 13.01.2015 року, оскільки банком необґрунтовано завищено розмір сум проведених відповідачем транзакцій із валюти операції у валюту рахунку.

Доказів правильності нарахування заборгованості відповідно до приписів статей 76-81 ЦПК України позивачем суду не надано.

Виходячи з того, що зобов'язання по сплаті процентів, інфляційні нарахування на суму прострочених кредиту та процентів, а також 3% річних від суми прострочених кредиту та процентів є похідними від основного зобов'язання по кредиту, суд вважає, що відсутність основного зобов'язання має наслідком відсутність й похідних зобов'язання. Підстав для задоволення позову в цілому суд не вбачає в звязку з необґрунтованістю та безпідставністю позовних вимог.

Враховуючи, що суд дійшов до висновків, щодо відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ Банк «Контракт», то з урахуванням положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, відшкодування судового збору, у разі відмови у позові не підлягають.

В звязку з чим, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ПАТ Банк «Контракт» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором № ФО(UAH)/3623 від 13.01.2015 року про відкриття та обслуговування кредитного рахунку/рахунків фізичної особи з використанням банківської платіжної картки/карток слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 75-81, 89, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 203, 509, 536, 612, 625, 626, 628, 629, 630, 638, 1067, 1069 ЦК України, ст. ст. 14, 28 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Положенням про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджених Постанова Правління Національного банку України 05 листопада 2014 року № 705, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором № ФО(UAH)/3623 від 13.01.2015 року про відкриття та обслуговування кредитного рахунку/рахунків фізичної особи з використанням банківської платіжної картки/карток відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська