Справа № 266/3537/18
Провадженя№ 2/266/856/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2018 року м. Маріуполь
Позивач в особі Маріупольської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельних ділянок площею 0,0018 га. під розміщення гаражу, прибудови та вигрібної ями за адресою: м. Маріуполь, пр. Будівельників, 67, приведення їх для придатного до використання стану, стягнення на користь позивача з відповідача судового збору.
Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 23.11.2017 року під час перевірки дотримання вимог земельного законодавства ОСОБА_1 було складено акт дотримання вимог земельного законодавства, виявлено, що відповідач самовільно займає земельні ділянки під розміщення гаражу площею 0,0018 га. по пр. Будівельників, 67 в Приморському районі м. Маріуполя, направлено вказівку попередження. 11.12.2017 року вдруге складено акт в відношенні ОСОБА_1, вимоги вказівки відповідачем не виконано, самовільно зайняту ділянку добровільно не звільнено. Просить суд зобовязати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянок площею 0,0018 га. під розміщення гаражу, прибудови та вигрібної ями за адресою: м. Маріуполь, пр. Будівельників, 67, привести їх для придатного до використання стану, стягнути на користь позивача з відповідача судовий збір.
Відповідно до ухвали суду від 22.06.2018 року по справі відкрито провадження у справі за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Судове повідомлення, яке направлялося відповідачу ОСОБА_1, не вручено адресату та повернуто на адресу Приморського районного суду м. Маріуполя за закінченням терміну зберігання.
Позивачу надіслана ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи.
Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.
Відзив на позовну заяву не надходив.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України).
Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Перешкод для розгляду справи немає.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
23.11.2017 року спеціалістами відділу контролю за використанням земель управління земельних відносин Маріупольської міської ради встановлено, що ОСОБА_1 самовільно зайнята та використовується земельна ділянка площею 0,0018 га. під розміщення гаражу, вигрібної ями, прибудови за адресою: м. Маріуполь, пр. Будівельників, 67, про складено відповідний акт (а. с. 6).
На підставі акту 23.11.2017 року винесено вказівку попередження про необхідність усунення порушень вимог земельного законодавства, яку направлено ОСОБА_1 (а. с. 7)
11.12.2017 року під час повторної перевірки встановлено, що ОСОБА_1 добровільно не виконала вимоги, викладені в вказівці попередженні, земельну ділянку не звільнила (а. с. 8, 9-14)
Відповідно до ст. 142 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім іншого, належить земля, що є у власності територіальних громад, управління якою вона здійснює.
За п. п. «Б» та «В» ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, а також передача земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб.
Згідно із ч. 1 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.
На підставі ч. 2 ст. 83 ЗК України в комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.
Згідно із ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.
За ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки є будь-якими діями, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
На підставі ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.
За ст. 387 ЦК України власник має право на витребування свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Згідно із п. «Б» ч. 1 ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.
Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.
Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх задоволення єдиним способом захисту прав позивача власника земельної ділянки.
Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь Маріупольської місцевої прокуратури №1 судовий збір в розмірі 1762 гривень.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 13, 41, 263, 265, 268, 272, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 12, 83, 116, 125, 211, 212 ЗК України, 386 ЦК України, суд,
Зобовязати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови площею 0,0018 га. за адресою: м. Маріуполь, пр. Будівельників, 67 та привести їх у придатний для використання стан шляхом демонтажу гаражу, прибудови, вигрібної ями.
На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 12.07.2018 року.
Суддя: Пантелєєв Д. Г.