Провадження № 2-о/243/861/2018
Справа № 243/5981/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Кузнецов Р.В.,

при секретарі Малиновській І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті особи в певний час, -

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту смерті особи в певний час. В обґрунтування заяви зазначив, що 08 червня 2018 року в смт. Тельманово, Тельманівського району, Донецької області померла його мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час органи ДРАЦС на території смт. Тельманово, Тельманівського району, Донецької області діють незаконно і всі документи видані ними є недійсними та не відповідають вимогам діючого в Україні законодавства. Надати лікарське свідоцтво про смерть матері відповідного державного зразка він не може, оскільки лікарських установ, підконтрольних уряду України в смт. Тельманово, Тельманівського району, Донецької області немає. У звязку із викладеним, через відсутність можливості зареєструвати смерть ОСОБА_3 у встановленому законом порядку та отримати свідоцтво про її смерть відповідного державного зразка іншим чином аніж як через звернення до суду, заявник вимушений був звернутися до суду із даною заявою, та просити суд ухвалити рішення яким встановити факт того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Баришники, Шаранського району, Горьківської області, громадянка України, померла 08 червня 2018 року в смт. Тельманово, Тельманівського району, Донецької області.

Заявник ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги заяви задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги заяви задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 районного ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника Відділу, рішення просив ухвалити згідно із вимогами діючого законодавства.

Згідно із вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною ОСОБА_5 України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами), заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно із свідоцтвом про народження серія: VIІ-УР № 0087847, заявник народився 18 березня 1966 року. Його матірю, згідно із свідоцтвом є ОСОБА_3 (а.с. 6).

Згідно із лікарським свідоцтвом про смерть № 9 від 08 червня 2018 року та довідкою про причину смерті до форми № 106/у № 9 від 08 червня 2018 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла 08 червня 2018 року у віці 78 років. Причиною смерті стала хронічна ішемічна хвороба серця (а.с. 9, 9 з.б.).

Судом були досліджені також фотокартки із зображенням могили на імя , ОСОБА_3, яка народилася 07 квітня 1940 року та померла 08 червня 2018 року (а.с. 11-2).

Згідно із відмовою у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 районного ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 1680/15.23-20 від 23 червня 2018 року, заявнику було відмовлено у проведенні реєстрації смерті ОСОБА_3 у звязку із тим, що на підтвердження її смерті було предявлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 13).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно із Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто зазначені лікарське свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті ОСОБА_3 видані на тимчасово окупованій території України, не створюють правових наслідків.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами...».

Таким чином суд бере до уваги відомості, які зазначені в лікарському свідоцтві про смерть та довідці про причину смерті ОСОБА_3 враховуючи неможливість у інший спосіб отримати відомості, зазначені в цих документах, хоча й не визнає зазначені лікарське свідоцтво про смерть, довідку про причину смерті, та свідоцтво про смерть офіційними документами.

Факт, про встановлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки породжує для нього правові наслідки отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 у відділі ДРАЦС на території підконтрольній державній владі України, та оформлення спадкових прав після смерті матері.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги про встановлення факту смерті ОСОБА_3 підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 317 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною ОСОБА_5 України.

Враховуючи, що смт. Тельманово, Тельманівського району, Донецької області є тимчасово окупованою територією України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання цього рішення суду.

Керуючись статтями 4, 76-81, , 258,259,264,265,268, 315,317, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті особи в певний час задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Баришники, Шаранського району, Горьківської області, громадянка України, померла 08 червня 2018 року в Україні в смт. Тельманово, Тельманівського району, Донецької області.

Рішення відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_5