Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1827/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

25 червня 2018 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 вересня 2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1543 від 20 вересня 2006 року.

Крім того, зазначає, що за час перебування в шлюбі у них народи вся син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також вказує, що протягом останніх шести років сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до непорозумінь, сварок та неповаги один до одного. Протягом тривалого часу відповідач взагалі самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сімю. Матеріального спору між ними немає.

На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем - розірвати.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 березня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Крім того, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, до початку судового засідання надала заяву від 25 червня 2018 року, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, строк на примирення просила не надавати. Крім того, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи рекомендованим листом, який повернувся до суду не отриманим, що є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Відзив на позовну заяву подано не було.

Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та обєктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків:

в судовому засіданні встановлено, що 20 вересня 2006 року, згідно даних свідоцтва про шлюб (ОСОБА_4 1-БК № 038477), сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1543.

Також встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується даними свідоцтва про народження (ОСОБА_4 1-БК № 241757 від 12 листопада 2010 року), який проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні.

Щодо місця проживання дитини між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Також, спору щодо батьківства та про поділ спільного майна між сторонами немає.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Сторони проживають окремо та не підтримують сімейних відносин протягом тривалого часу.

Встановлено, що між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому шлюб може бути розірвано.

Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 200, 206, 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 20 вересня 2006 року (актовий запис № 1543) між ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серія НС №266275, код НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, 18001) та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1) ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії НС номер 756107, місце реєстрації: Золотоніський район, Черкаської області, селище Пальміра, АДРЕСА_2), який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 06 липня 2018 року.

Головуючий: ОСОБА_4