АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1056/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 50 - Кваша І.М. Доповідач в апеляційній інстанції - Василенко Л.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Василенко Л.І.

суддів Карпенко О.В., Нерушак Л.В.

секретаря Наконечної М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06 березня 2018 року (ухвалене під головуванням судді Кваші І.М. в приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області) у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, :

в с т а н о в и в :

7 лютого 2108 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що з січня 2014 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач народила дочку ОСОБА_5, батьком якої в органах РАЦС зареєстрований відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1.

На даний час сім'я розпалась, дочка залишилась проживати з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Зазначає, що відповідач не надає належної допомоги на утримання дочки, у зв'язку з чим просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06 березня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 лютого 2018 року, і до досягнення нею повноліття.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач є батьком дитини, є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, беручи до уваги визнання ним позову, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення аліментів.

В апеляційній скарзі, поданій 16 травня 2018 року, ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_4 аліменти на дочку ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 лютого 2018 року і досягнення нею повноліття, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що скаржник офіційно не працює, а тому призначений розмірів аліментів є непосильним для нього. Крім того, судом не враховано надання ним допомоги батьку інваліду та наявність у нього іншої сім'ї. Зазначає, що заяву про визнання позову була написана ним під диктовку секретаря судового засідання та вважав, що в ній викладена його позиція щодо згоди на виплату аліментів в розмірі 1/4 частки розміру всіх видів доходів. Також позивачем не доказано, що на щомісячне утримання дитини необхідна саме визначена нею в позовній заяві частка від доходу відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_4 та її представника адвоката ОСОБА_7, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволенню.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Черкаської області.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що з січня 2014 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах.

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2, сторони по справі є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 5)

Сторони проживають окремо.

Дочка проживає разом з матір'ю ОСОБА_4, що підтверджується довідкою Староковрайської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 52 від 05 лютого 2018 року та перебуває на її утриманні (а.с. 6).

Відомості щодо офіційного працевлаштування сторін, їх середньомісяного доходу - у справі відсутні, сторонами не надавались.

На підставу визначеного розміру заявлених позовних вимог, позивач надала довідку МСЕК Серії 12ААА № 543259 про призначення їй ІІ групи інвалідності на строк до 1 липня 2018 року. Доказів щодо отримання позивачем пенсії в розмірі 1452 грн., про який зазначено в позовній заяві, останньою не надано. (а.с. 4)

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При цьому ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Водночас згідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_5 аліментів у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції, зокрема, виходив з того, що відповідач визнав позов та, що інших утриманців не має.

Проте до такого висновку суд прийшов з порушенням норм процесуального права.

Так, у відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, яка регламентує відмову позивача від позову та визнання позову відповідачем, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З матеріалів справи вбачається, що справу судом першої інстанції розглянуто за відсутності сторін, які в день розгляду справи та, відповідно, ухвалення рішення подали до суду заяви про слухання справи у їх відсутність, отже за наявними у справі доказами. (а.с.17, 18)

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи не місять доказів, які у відповідності до ст. 182 СК України повинні бути враховані судом при визначенні розміру аліментів.

Переглядаючи справу за наявними в ній доказами колегія суддів позбавлена можливості перевірити матеріальний стан, зокрема, відповідача, у зв'язку з відсутністю відомостей про середньомісячний розмір доходу ОСОБА_3, про наявність у нього рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та будь-які інші докази його платоспроможності, а отже позбавлена можливості перевірити спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом - 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначив про те, що є непрацюючим, має на утримання батька-інваліда та іншу сім'ю, проте доказів у підтвердження зазначеного також суду не надав.

Згідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення, зокрема є неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, наявні у справі докази, приведені вимоги закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, рішення суду до зміни шляхом зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В іншій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06 березня 2018 року в частині розміру стягнутих аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінити.

Зменшити розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді О.В. Карпенко

Л.В. Нерушак

Повний текст постанови виготовлено 3 липня 2018 року.