РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/8693/18

пр. № 2/759/5239/18

06 липня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Петренко Н.О. ,

за участі секретаря судового засідання Рагімової Т.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (03115, АДРЕСА_1) до Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс» (м. Київ, вул.. Народного Ополчення, 25) про стягнення заробітної плати та моральної шкоди за час затримки виплати заробітної плати при звільненні працівника, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ПрАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» заробітну плату у розмірі 24 990,62 грн. та 12 000,00 грн. моральну шкоду.

В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 22.09.1998 р. вона працювала у ПАТ АК «Укртранс» на посаді начальника розрахункового відділу, провідного програміста. 03.05.2017р. звільнена з підприємства за згодою сторін у зв»язку з тим, що підприємство не виплачувало заробітну плату, починаючи з січня 2017р. При звільненні їй не було виплачено заробітну плату за січень-травень у сумі 24 990,62 грн. Через не виплату заробітної плати позивач зазнала моральних страждань, оскільки порушився звичайний уклад її життя, нормальні життєві зв»язки, знизився рівень життя, медичного забезпечення. Внаслідок чого у неї порушився сон, апетит, настрій, погіршився стан здоров»я.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.06.2018р. відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача ПрАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Суд керуючись вимогами ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 працювала в ПрАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» з 22.09.1998р./а.с.4/.

03.05.2017р. звільнена з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП/а.с.5/.

Відповідно до особового рахунку працівника ОСОБА_1 борг по заробітній платі за період січень-травень 2017р. становить 24 990,62 грн./а.с.9/.

Листом Головного управління Держпраці у Київській області позивача повідомлено про виявлені порушення ч.1 ст.19, ч.1 ст. 116, ч. 1 ст. 117 та ст. 83 КЗпП України, а також за результатами перевірки голові правління ПрАТ «Укртранс» було винесено припис про усунення виявлених порушень та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП/а.с.10-11/.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпПУкраїни у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В порушення норм чинного законодавства, відповідачем так і не виконано обов'язок щодо проведення розрахунку з позивачем при звільненні.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (зокрема невиплати належних йому грошових сум тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Враховуючи характер діянь відповідача, що завдали шкоду, ступінь моральних страждань позивача, тривалість невиконання відповідачем свого обов'язку, встановленого нормами КЗпП України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 3000 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь держави судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст. 43 Конституції України, ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 275, 279, 352-355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (03115, АДРЕСА_1) до Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс» (м. Київ, вул.. Народного Ополчення, 25) про стягнення заробітної плати та моральної шкоди за час затримки виплати заробітної плати при звільненні працівника - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс» (м. Київ, вул.. Народного Ополчення, 25, ) на користь ОСОБА_1 (03115, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі у розмірі 24 990,62 грн. (двадцять чотири тисячі дев»ятсот дев»яносто грн. 62 коп.) та моральну шкоду 3 000,00 грн. (три тисячі грн.), а всього 27 990,62 грн. (двадцять сім тисяч дев»ятсот дев»яносто грн. 62 коп.).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс» (м. Київ, вул.. Народного Ополчення, 25, ) на користь держави 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. )

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: