Постанова

Іменем України

13 червня 2018 року

м. Київ

справа № 279/2667/16-ц

провадження № 61-15643св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 червня 2016 року у складі судді Лешко С. М. та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 27 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Талько О. Б., Шевчук А. М., Кочетова Л. Г.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що 18 січня 2016 року в результаті пожежі, яка сталася у належній відповідачу квартирі АДРЕСА_1, була пошкоджена його квартира № 2, розташована у цьому будинку (знищено 5 кв. м шиферної покрівлі, пошкоджено 3 кв. м стелі), а також речі домашнього вжитку та одяг. Причиною пожежі було коротке замкнення електромережі у квартирі № 1.

Відповідно до довідки оцінювача вартість робіт та матеріалів, які потрібні для усунення наслідків пожежі, становить 18 000 грн.

Однак відповідачем завдана ним майнова шкода у добровільному порядку не відшкодована.

Крім того, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 позивач зазнав моральних та душевних страждань, які оцінені ним у 10 000 грн.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 27 жовтня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем не надано доказів, які підтверджували б вину відповідача у виникненні пожежі.

У листопаді 2016 року до суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_3, у якій він, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що в результаті загорання квартири, яка належить відповідачу, було пошкоджено майно позивача та завдано йому матеріальних збитків.

Зазначає, що відповідач не надав суду доказів, що підтверджують відсутність його вини.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 квітня 2018 року справу № 279/2667/16-ц призначено до судового розгляду.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд установив, що позивачу на праві приватної власності належить 27/100 частин житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1. Відповідач є власником 21/100 частини вказаного житлового будинку. Зазначені обставини підтверджуються довідкою, виданою КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 10 вересня 2014 року за № 472.

Згідно із довідкою від 19 січня 2016 року № 34, виданою Управлінням Коростенського МРВ УДСНС України в Житомирській області, 18 січня 2016 року в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, виникла пожежа. Під час пожежі в квартирі № 2 вогнем знищено покрівлю шиферну 5 кв. м, пошкоджено 3 кв. м стелі, домашні речі, майно.

Управлінням Коростенського МРВ УДСНС України в Житомирській області встановлено ймовірну причину пожежі - коротке замикання електромережі. Осередком місця виникнення пожежі є стіна в веранді житлового будинку.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оскільки позивачем не надано беззаперечних доказів на підтвердження обставин щодо причин виникнення пожежі, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Довідка від 19 січня 2016 року № 34, видана Управлінням Коростенського МРВ УДСНС України в Житомирській області, не підтверджує наявність вини відповідача у спричиненні шкоди, оскільки лише містить інформацію щодо факту пожежі, обсягу пошкоджень квартири № 2, а також щодо ймовірної її причини.

Аргументи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 27 жовтня 2016 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані.

Керуючись статтями 409, 410, 415, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 27 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І.Журавель

В.І. Крат

В. П.Курило