Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 333/2304/18 Головуючий у 1 інстанції: Фунжий О.А.
Справа № 22-ц/778/2545/18-2 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

ОСОБА_2

секретар: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15 травня 2018 року за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_3 про скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2018 року заяву ОСОБА_4 в особі представника адвоката ОСОБА_6 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: 60104, м. Запоріжжя, вул.. Чкмаченко, 40,/ АДРЕСА_1, власник ОСОБА_3.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Заперечуючи проти оскаржуваної ухвали, апелянт зазначає, що жодною нормою не передбачено накладення арешту на майно третьої особи, а застосовані судом заходи позову не відповідають змісту оскаржуваного рішення приватного нотаріуса.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Фактично забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Умовою забезпечення позову є досить обґрунтоване припущення, що наявне під час предявлення позову майно може зникнути на момент виконання судового рішення.

Відтак забезпечення позову є встановленням судом обмежень субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних з ним інших осіб у інтересах забезпечення в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача.

Судова колегія враховує, що позивачем фактично оспорюються дії нотаріуса, які зумовили право власності на зазначене майно у третьої особи.

Визнання дій нотаріуса неправомірними поновлює право власності позивача, але таке поновлення права може бути унеможливлене у разі відсутності на час виконання судового рішення самого майна.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції та підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2018 року у цій справі про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 9 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: