Справа № 468/733/18-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02.07.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., за участю секретаря судового засідання Рижньової О.В., позивача ОСОБА_1, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу №468/733/18-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та звільнення від сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та звільнення від сплати аліментів. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 24.10.2009 року уклав шлюб з відповідачем, який рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 20.06.2014 року було розірвано. Сторони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 28.02.2014 року з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист, який направлено на виконання до Баштанського РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області. З серпня 2017 року дочка ОСОБА_2 проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні, в звязку з чим з вересня 2017 року він припинив сплачувати відповідачу аліменти. Внаслідок цього за період з вересня 2017 року по квітень 2018 року утворилася заборгованість у позивача по сплаті аліментів на користь відповідача в сумі 11206,25 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову та звільнення його від сплати заборгованості по аліментам та від сплати аліментів на користь відповідача на утримання ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач підтримав звялені позовні вимоги, зазначивши, що з серпня 2017 року й по даний час його малолітня дочка ОСОБА_3 проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Відповідачка не бере участі в утриманні та вихованні дитини, місце її проживання невідоме, оскільки відповідач з серпня 2017 року покинула місце свого проживання, залишивши дитину у позивача, позивач не звертався до суду з подібним позовом раніше, оскільки очікував повернення відповідача, проте відповідач не повернувся.

Відповідач до суду не зявився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов.

З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не зявився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

06.06.2018 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 02.07.2018 року.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі матеріали (світлокопію свідоцтва ОСОБА_3; світлокопію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 28.02.2014 року по справі № 468/276/14-ц; світлокопію виконавчого листа, виданого Баштанським районним судом Миколаївської області від 28 лютого 2014 року; довідку Христофорівського територіального органу виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 14.05.2018 року № 219/21.03-7; акт депутата про встановлення факту проживання ОСОБА_3 від 04.05.2018 року; розрахунок заборгованості по аліментам станом на 01.05.2018 року; інформацію про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2, матеріали цивільної справи №468/276/14-ц), суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 24 жовтня 2009 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають спільну малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області з позивача стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі ? частини усміх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13 лютого 2014 року й до досягнення нею повноліття. Вказане рішення суду набрало законної сили, а 28 лютого 2014 року Баштанським районним судом Миколаївської області було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні Баштанського РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області.

З серпня 2017 року малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач з серпня 2017 року не проживає з дитиною та участі в її вихованні не приймає.

Починаючи з вересня 2017 року позивач припинив сплату аліментів на користь відповідача, внаслідок чого за період з вересня 2017 року до квітня 2018 року утворилася заборгованість по сплаті аліментів в сумі 11206,25 грн., проте з позовом до суду про припинення сплати аліментів одразу не звертався, оскільки очікував швидкого повернення відповідача.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Комплексний аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що аліменти на утримання дитини підлягають сплаті тим з батьків, який проживає окремо від дитини.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Оскільки судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3 проживає разом з позивачем та знаходиться на його повному утриманні, а відповідач проживає окремо від дитини за іншою адресою та не бере участі у вихованні та утриманні дочки, тому суд приходить до висновку, що позовна вимога про звільнення позивача від сплати аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вирішуючи вимоги позивача про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, яка виникла в період з вересня 2017 року по квітень 2018 року, то суд враховує, що згідно з ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

При цьому, як вказано вище, визначальною для наявності обовязку по сплаті аліментів є факт проживання чи не проживання разом з дитиною та надання у звязку з цим допомоги на її утримання тому з батьків, хто проживає з дитиною.

Відповідно до рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 28.02.2014 року по справі № 468/276/14-ц на час ухвалення рішення про стягнення з позивача аліментів дитина сторін проживала разом з відповідачем, проте з серпня 2017 року та до теперішнього часу дитина проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, що і є тією обставиною, яка має істотне значення в контексті ч.2 ст. 197 та ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, а, отже, є достатньою підставою для прийняття рішення про звільнення позивача від сплати аліментів у період, протягом якого дитина постійно проживала з ним та перебувала на його утриманні.

Крім того, відсутні підстави стверджувати, що з часу виникнення вказаних вище обставин (серпень 2017 року) до часу звернення позивача з позовом до суду (травень 2018 року) минув розумний строк, протягом якого платник аліментів у передбаченому законом порядку мав звернутись до суду з позовом про звільнення його від сплати аліментів.

Отже, вимога позивача про звільнення його від сплати заборгованості за аліментами підлягає задоволенню.

Оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь позивача відповідно до ставок, встановлених п.п.1 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі ч.2 ст. 197 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та звільнення від сплати аліментів задовольнити повністю.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття дитини, стягнутих за рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 28.02.2014 року.

Виконавчий лист № 468/276/14-ц, виданий Баштанським районним судом Миколаївської області 28 лютого 2014 року на підставі рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 28.02.2014 року по справі про стягнення з ОСОБА_1 користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття дитини - визнати таким, що не підлягає виконанню і повернути до Баштанського районного суду Миколаївської області.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття дитини, стягнутих за рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 28.02.2014 року, за період з вересня 2017 року по квітень 2018 року в сумі 11206,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1);

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду невідомий).

Повне судове рішення складене 06.07.2018 року.

Суддя: