Ухвала

Іменем України

10 липня 2018 року

м. Київ

справа № 331/8900/15-ц

провадження № 61-34594ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

СтрільчукаВ. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 19 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 03 травня 2018 року в справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Верона Груп», ОСОБА_8, про витребування майна з чужого незаконного володіння за заявою представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 04 квітня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - ФОП) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Верона Груп» (далі - «Верона Груп»), ОСОБА_8, про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ФОП ОСОБА_4 посилався на те, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12 липня 2010 року у справі № 25/184-09 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі - ТОВ «УПБ») до ФОП ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ «Будівел», Приватного підприємства «Стройсервіс-2000» про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 984 303 грн 17 коп. На підставі наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2010 року у справі № 25/184-09 про примусове виконання рішення спеціалізованою організацією Приватне підприємство «Нива-В.Ш.» (далі - ПП «Нива-В.Ш.») проведено прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, яке належало ОСОБА_4 Згідно з протоколом проведення прилюдних торгів ПП «Нива-В.Ш.» № 13/27/1, затвердженим 22 липня 2013 року, та актом про реалізацію предмета іпотеки від 26 липня 2013 року переможцем прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна визнано ТОВ «Верона Груп». Постановою Вищого господарського суду України від 04 березня 2015 року у справі № 910/17564/13 за позовом ФОП ОСОБА_4 до ПП «Нива-В.Ш.» визнано недійсними та скасовано результати прилюдних торгів, які проведені ПП «Нива-В.Ш.», з реалізації нерухомого майна, оформлені протоколом проведення прилюдних торгів № 13/27/1, затвердженим 22 липня 2013 року та актом головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_9 від 26 липня 2013 року. Оскільки ОСОБА_4 був протиправно позбавлений права власності на спірні нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1, а ТОВ «Верона Груп» здійснило продаж вказаного нерухомого майна ОСОБА_10 та ОСОБА_7, позивач просив витребувати від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належні їм на праві спільної часткової власності нежитлові будівлі загальною площею 1 766,90 кв.м (адміністративна будівля літера А-2 площею 561,9 кв.м, гараж літера Б площею 16,2 кв.м, магазин літера А-3 площею 1 188,8 кв.м), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 04 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22 червня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 24 травня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У грудні 2017 року представник ФОП ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 04 квітня 2016 року за нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів не є скасованим. 24 квітня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «APT PEHTAЛ» (далі - ТОВ «АРТ РЕНТАЛ») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ТОВ «Верона Груп», треті особи: ФОП ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ГорловаЮ. М., про визнання недійсним свідоцтва. Рішенням Господарського суду міста Києва від 18 липня 2017 року у справі № 910/6866/17 позовну заяву ТОВ «APT РЕНТАЛ» було залишено без задоволення. Однак постановою Київського апеляційного господарського суду від 22 листопада 2017 у справі № 910/6866/17 задоволено апеляційну скаргу ТОВ «APT РЕНТАЛ» та визнано недійсним вказане свідоцтво. Враховуючи викладене, представник ФОП ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просив переглянути рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 04 квітня 2016 року за нововиявленими обставинами, оскільки обставини, встановлені під час розгляду справи № 910/6866/17 Київським апеляційним господарським судом не були і не могли бути відомі йому під час розгляду цієї справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 19 січня 2018 року в задоволенні заяви відмовлено. Залишено в силі рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 04 квітня 2016 року.

Судове рішення місцевого суду мотивоване тим, що заява ФОП ОСОБА_4 зводиться лише до переоцінки доказів. Посилання заявника на постанову Київського апеляційного господарського суду від 22 листопада 2017 року у справі № 910/6866/17 як на нововиявлену обставину є хибним, оскільки спірне майно було продано в порядку, встановленому для виконання судових рішень, а тому скасування судом свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки від 01 серпня 2013 року № 2224 жодним чином не може спростувати або іншим чином ставити під сумнів висновки, викладені у рішенні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 04 квітня 2016 року у справі № 331/8900/15-ц.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 03 травня 2018 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_4 в особі представника - адвоката ОСОБА_5 залишено без задоволення. Ухвалу Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 19 січня 2018 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції, проаналізувавши фактичні обставини, взявши до уваги положення статті 423 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), дійшов правильного висновку про відмову ФОП ОСОБА_4 у перегляді рішення суду за нововиявленими обставинами.

01 червня 2018 року представник ФОП ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подав касаційну скаргу на ухвалу Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 19 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 03 травня 2018 року, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, і залишити без змін рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 04 квітня 2016 року у справі № 331/8900/15-ц.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не дали належної правової оцінки тому, з яких причин нововиявлена обставина, яка діяла 19 січня 2018 року, не могла спростувати або іншим чином поставити під сумнів рішення суду першої інстанції, яке підлягало перегляду за нововиявленими обставинами. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що нововиявлена обставина не є істотною, пославшись лише на мотиви щодо підстав для застосування частини другої статті 388 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), викладені у рішеннях судів апеляційної та касаційної інстанцій, та вийшли за межі перегляду рішення місцевого суду. За наявності у матеріалах справи належних та допустимих докази, які підтверджують, що нерухоме майно вибуло з володіння заявника поза його волею, суди застосували до спірних правовідносин положення частини другої статті 388 ЦК України, які не підлягали застосуванню.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України передбачено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Разом із тим, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відмовляючи у задоволенні заяви представника ФОП ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 04 квітня 2016 року, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно виходив з відсутності підстав, передбачених статтею 423 ЦПК України для перегляду. При цьому апеляційний суд зазначив, що рішенням апеляційного господарського суду про скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів не встановлено і не підтверджено факту неправомірності набуття відповідачами ОСОБА_12 та ОСОБА_13 права власності на спірні приміщення. Крім того, судове рішення, з яким позивач пов'язував підстави для перегляду, скасоване постановою Верховного Суду України від 13 березня 2018 року.

Як установили суди попередніх інстанцій на підставі всебічно досліджених матеріалів справи, обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими, і відповідно, відсутні підстави для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи були предметом дослідження і оцінки судів та не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 19 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 03 травня 2018 року в справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Верона Груп», ОСОБА_8, про витребування майна з чужого незаконного володіння за заявою представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 04 квітня 2016 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов