Номер провадження 22-з/788/46/18
Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів - Біляєвої О. М. , Криворотенка В. І.
з участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,
позивач - ОСОБА_1,
відповідачі - ОСОБА_2, Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, Сумська міська рада,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення
в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, Сумської міської ради про визнання правочину незаконним,
Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.
Постановою Апеляційного суду Сумської області від 21 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Скасовано рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 лютого 2018 року.
Задоволено позов ОСОБА_1
Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1, поновлений рішенням Сумської міської ради «2437-МР» від 27 липня 2017 року з ОСОБА_2
Стягнуто з ОСОБА_2, Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, Сумської міської ради в дольовому порядку на користь ОСОБА_1 компенсацію судових витрат у розмірі по 320 грн. з кожного за апеляційний перегляд справи.
04 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в зв'язку з тим, що судом не вирішено питання про компенсацію понесених ним витрат на сплату судового збору в суді першої інстанції та витрат на професійну правничу допомогу.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, який підтримав заяву, представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який заперечував проти її задоволення, апеляційний суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 п.1 ч.3 ст. 133 та ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.
До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до роз'яснень п.48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Згідно з ч. 8, 13 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Проте, ухвалюючи нове судове рішення про задоволення позову, апеляційний суд не вирішив питання про компенсацію судового збору, який був сплачений позивачем за подачу позову та витрат на професійну правничу допомогу, що є підставою для ухвалення додаткового рішення.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду першої інстанції ОСОБА_1 сплатив 640 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією №1_12 від 04 вересня 2017 року (а.с. 1). Враховуючи, що його позовні вимоги задоволено повністю, тому на користь позивача з відповідачів ОСОБА_2, Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, Сумської міської ради, підлягає стягненню в дольовому порядку компенсація судового збору у розмірі по 213 грн. 33 коп. з кожного (640 грн. : 3) за розгляд справи в суді першої інстанції.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції та в апеляційному суді правнича допомога ОСОБА_1 надавалась адвокатом Бондарем В.М. на підставі укладеного договору від 01 вересня 2017 року (а.с. 15-16) та ордеру від 20 травня 2018 року (а.с. 113). Пунктом 3.2.1 вищевказаного договору передбачено, що оплата гонорару за юридичну допомогу і компенсація витрат адвоката здійснюється клієнтом на підставі умов цього договору за згодою сторін - 3000 грн.
Разом з тим, ОСОБА_1 не подав до суду першої інстанції та апеляційного суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та доказів здійснених ним витрат на надання правничої допомоги.
В зв'язку з цим, на підставі поданих позивачем доказів апеляційний суд позбавлений можливості визначити обсяг наданих адвокатом послуг і виконаних робіт в суді першої та апеляційної інстанції та розмір витрат позивача на правничу допомогу.
Таким чином, відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 137, 141, 270, 382 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, Сумської міської ради в дольовому порядку на користь ОСОБА_1 компенсацію судових витрат у розмірі по 213 грн. 33 коп. з кожного за розгляд справи в суді першої інстанції.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженю не підлягає.

Судді : О.Ю. Кононенко

О.М. Біляєва

В.І. Криворотенко