Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2018 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.,

за участі - секретаря Райчук Б.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом Чепіги Дмитра Олексійовича в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

27.03.2018 року (згідно дати поштового відправлення) до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом звернувся ПАТ КБ "Приватбанк" із вимогами стягнення на його користь з відповідача ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 68144,70 грн. за кредитним договором №б/н від 11.09.2008 року та судових витрат в розмірі 1762 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що власні зобов'язання за договором від 11.09.2008 року він виконав, надавши відповідачу ОСОБА_2 кредит в розмірі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,20% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між ним та банком кредитний договір. ОСОБА_2 своїх зобов'язань за договором кредиту не виконала і станом на 28.02.2018 року допустила заборгованість в розмірі 68144,70 грн., яка складається з заборгованості за кредит, процентами за користування кредитом, пені та комісії, а також нарахованими у зв'язку з цим штрафами.

20.04.2018 року ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду відкрито провадження в даній справі, визначено її розгляд провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз'яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз'яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.32).

Представник позивача за довіреністю Чепіга Д.О. при подачі позову до суду просив справу розглянути у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2, належно повідомлена за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання згідно положень ч.7,8 ст.128 ЦПК України, відзиву на позовну заяву не представила.

Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що 11.09.2008 року відповідач ОСОБА_2 отримала від позивача кредит у розмірі 1300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" зі сплатою відсотків за користування кредитом у первісному розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а також сплатою пені (1), що нараховується у розмірі базової процентної ставки за договором за кожен день прострочення кредиту, пені (2) за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 1% від суми загальної заборгованості, але не менше 100 грн. нараховується 1 раз в місяць, коли виникає прострочення по кредиту або процентам 5 та більше днів, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 50 грн. та більше. Відповідач ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-заява від 11.09.2008 року разом з запропонованими позивачем Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складають між сторонами кредитний договір, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.8-9, 10-15).

Відповідно до п.п.3.2., 3.3. Умов та правил надання банківських послуг (а.с.11) клієнт надає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, також клієнт надає свою згоду у будь-який момент його змінити. Підписання договору є прямою та безумовною згодою отримувача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно п.6.5. Умов та правил надання банківських послуг (а.с.13) клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за користування ним, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Відповідно змісту п.6.6. Умов та правил надання банківських послуг (а.с.13) клієнт зобов'язаний у випадку невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту, у т.ч. й простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди банку.

Згідно до п.6.7. Умов та правил надання банківських послуг (а.с.13) отримувач зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою уникнення овердрафту.

Відповідно до вимог п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг (а.с.13 на звороті) при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, понад 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п.9.6. Умов та правил надання банківських послуг (а.с.14) за відсутності на картрахунку грошових коштів у розмірі, достатньому для оплати послуг банку для продовження дії картки та при ненадходженні грошових коштів на протязі 3 місяців з моменту закінчення строку дії картки, банк нараховує комісію за обслуговування рахунку згідно діючих тарифів щомісячно.

За змістом п.9.12. Умов та правил надання банківських послуг (а.с.14) договір діє упродовж 12 місяців з моменту підписання. Якщо за цей термін жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором 11.09.2008 року ОСОБА_2 допустила заборгованість перед позивачем, яка станом на 28.02.2018 року складає 68144,70 грн., що включає в себе: 1270 грн. - заборгованість за кредитом; 58519,87 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4871,75 грн. - заборгованість за пенею та комісію, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. (фіксована частина), 3233,08 грн. (процентна складова) (а.с.5-7).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку, встановленому законом.

Спірні правовідносини регулюються положеннями Цивільного кодексу України.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що визначається п.3 ч.1 ст.3 ЦК України, а у ч.1 ст.626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він, зокрема, не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

У відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до вимог ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив, що умовами наявного в матеріалах справи кредитного договору не передбачено нарахування та стягнення такого виду витрат як комісія, а тому заявлена серед іншого сума боргу у розмірі 4871,740 грн. є заборгованістю по пені за договором від 11.09.2008 року, Тарифів та Умов та правил надання банківських послуг, надто з огляду на послідовність її формування згідно розрахунку заборгованості, що відповідає саме визначеному Тарифами порядку нарахування пені.

Відповідач ОСОБА_2 в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконала взятого на себе зобов`язання, позаяк нею не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення інших платежів в рахунок виконання власних зобов'язань за вказаним договором кредиту, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов'язком особи, яка порушила зобов'язання, відтак суд приходить до висновку, що сума заборгованості за кредитом, відсотками та пенею на суму 64661,62 грн. (1270 грн.+58519,87 грн.+4871,75 грн.) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому позов підлягає частковому задоволенню в цій частині вимог.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача штрафів 250,00 грн. - фіксована частина), 3233,08 грн. - (процентна складова), суд виходить з наступного.

За змістом ч.1 ст.549 ЦПК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.

Згідно Тарифів банку пеня за несвоєчасне погашення заборгованості складається із пені, нарахованої за кожен день прострочення кредиту та пені, нарахованої один раз на місяць в розмірі 1% від заборгованості. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбаченихцим договором більше ніж на 30 днів, боржник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від ціни позову та прострочених процентів та комісій (п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг). Банком нараховано 3483,08 грн. пені та штрафи: 250 грн. + 3233,08 грн., яка складає 5% від 64661,62 грн. - суми заборгованості разом із пенею, яка підлягає стягненню з відповідача.

Тобто, аналізуючи дані умови та розрахунок заборгованості за кредитом, судом встановлено, що за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором банком одночасно нарахована пеня та штраф. Крім того позивачемв супереч положенням ч.2 ст.550 ЦК України при розрахунку відсоткової частини штрафу включено розмірпені (неустойки).

Таким чином, банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те сааме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно яких ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те сааме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

З огляду на це суд приходить висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення вказаних сум штрафів.

Про застосування щодо спірних правовідносин строку позовної давності ніким із сторін не заявлено, тому судом дане питання вирішенню не підлягає.

Крім того, з відповідача відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати із сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду (а.с.1) в розмірі 1762 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.15, 16, 258, 267, 526, 527, 530, 548-550, 610, 612, 614, 634, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст.4, 5, 10, 13, 19, 23, 27, 76, 82, 89, 141, 223, 259, 263, 264, 274, 275, 279 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором від 11.09.2008 року станом на 28.02.2018 року на загальну суму 64661 (шістдесят чотири тисячі шістсот шістдесят одну) гривню 62 копійок, а також судові витрати в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

У задоволенні решти позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" щодо стягнення з ОСОБА_2 250 гривень штрафу (фіксована частина) та 3233 гривень 08 копійок штрафу (процентна складова) - відмовити.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків на його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.