АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 677/1819/17
Провадження № 22-ц/792/967/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1 (суддя-доповідач),

ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

з участю відповідача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 677/1819/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2018 року в складі судді Боголюбової Л.М. по цивільній справі за позовом Красилівської районної ради Хмельницької області до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

Красилівська районна рада Хмельницької області, звертаючись до суду з позовом, вказувала, що рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 травня 2015 року було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до Красилівської районної ради Хмельницької області про стягнення компенсації за невикористану відпустку, заборгованості по заробітній платі та компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Зустрічний позов Красилівської районної ради Хмельницької області до ОСОБА_4 залишено без розгляду. Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_4, рішення Красилівського районного суду від 20.05.2015 року в частині відмови в задоволенні його позову було скасовано та ухвалено нове рішення про стягнення з районної ради на користь ОСОБА_4 334 грн. 63 коп. - заборгованості по заробітній платі, 42598 грн. 60 коп. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, 530 грн.05 коп. - компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, 1 грн. - моральної шкоди, 768 грн. 23 коп. - судовий збір на користь держави.

На виконання вказаного рішення суду Красилівським районним судом 11 серпня 2015 року було видано виконавчий лист.

Виконавчий лист було предявлено до виконання та управлінням Державної казначейської служби України у Красилівському районі Хмельницької області 25 та 28 серпня 2015 року з фонду заробітної плати виконавчого апарату Красилівської районної ради Хмельницької області на користь ОСОБА_4 були перераховані кошти в сумі 43464 грн.28 коп.

В подальшому ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року було задоволено касаційну скаргу Красилівської районної ради, рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 22 липня 2015 року було скасоване, залишено в силі рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 травня 2015 року. Під час розгляду касаційної скарги Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ прийшов до висновку, що всі суми, які належать ОСОБА_4 від підприємства мали б виплачуватись КП «Красилівський телерадіоцентр», а тому будь-яких підстав стягнення їх з Красилівської

_______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - ОСОБА_5 Провадження № 22-ц/792/967/18

Доповідач - Костенко А.М. Категорія № 59

районної ради, а тим більше з фонду заробітної плати працівників виконавчого апарату, не було. Таким чином, з вказаних мотивів позивач вважав, що ОСОБА_4 без достатніх правових підстав отримав вказані кошти, тому вони підлягають поверненню Красилівській районній раді, як законному власнику. Отже, позивач просив ухвалити рішення, яким стягнути на його користь з ОСОБА_4 кошти в сумі 43464 грн. 28 коп.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2018 року вказаний позов було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Красилівської районної ради Хмельницької області безпідставно стягнуті кошти в сумі 43464 грн. 28 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Красилівської районної ради сплачений судовий збір в сумі 1684 грн.

ОСОБА_4 не погодився з таким рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, вважає його незаконним та необґрунтованим. Апелянт зазначає, що судом помилково застосовано до спірних правовідносин положення ст. 1212 ЦК України, при цьому не враховано, що правовідносини в даній справі повязані з поверненням коштів, які були стягнуті на підставі та у звязку із виконанням рішення суду. Також судом не прийнято до уваги ч. 2 ст. 445 ЦПК України, якою визначено, що у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що виникають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається, а кошти в сумі 43 464 грн., якраз і були стягнуті як заборгованість по заробітній платі. Також апелянт посилався на порушення судом вимог ст. 268 ЦПК України, оскільки після розгляду справи суддя не проголосила вступної та резолютивної частини рішення суду та в ході розгляду справи не розяснила йому його законні права та інтереси, чим позбавила можливості заявити їй відвід.

З огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_4 просив скасувати рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Так судом встановлено, що рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 травня 2015 року було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до Красилівської районної ради Хмельницької області про стягнення компенсації за невикористану відпустку, заборгованості по заробітній платі та компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати. Зустрічний позов Красилівської районної ради Хмельницької області до ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 22 липня 2015 року за апеляційною скаргою ОСОБА_4 рішення Красилівського районного суду від 20 травня 2015 року в частині відмови в задоволенні його позову було скасовано та ухвалено нове рішення про стягнення з районної ради на користь ОСОБА_4 334 грн. 63 коп. - заборгованості по заробітній платі, 42598 грн. 60 коп. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, 530 грн.05 коп. - компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, 1 грн. - моральної шкоди, 768 грн. 23 коп. - судовий збір на користь держави.

На виконання даного рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 22 липня 2015 року Красилівським районним судом 11 серпня 2015 року було видано виконавчий лист про стягнення з Красилівської районної ради на користь ОСОБА_4 334 грн. 63 коп. - заборгованості по заробітній платі, 42598 грн. 60 коп. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, 530 грн.05 коп. - компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, 1 грн. - моральної шкоди.

На підставі даного виконавчого листа Управлінням Державної казначейської служби України у Красилівському районі 25 та 28 серпня 2015 року було списано з фонду заробітної плати виконавчого комітету Красилівської міської ради та виплачено ОСОБА_4 43464 грн. 28 коп. на виконання рішення Апеляційного суду від 22 липня 2015 року.

Отже, між сторонами існував трудовий спір з приводу стягнення невиплаченої на момент звільнення ОСОБА_4 заробітної плати та інших виплат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року було скасовано рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 22 липня 2015 року, а рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 травня 2015 року залишено в силі.

Статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобовязанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цей вид зобовязань породжують такі юридичні факти: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обовязків. Зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ст. 11 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постановах від 2 жовтня 2013 року по справа № 6-88цс13, від 2 березня 2016 року по справі № 6-3090цс15.

ОСОБА_4 одержав спірні грошові кошти на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, та виконувалося в примусовому порядку і виданого на виконання даного судового рішення виконавчого листа, тобто на відповідній правовій підставі, передбаченій чинним законодавством.

Отже, ці кошти не є безпідставно набутими ним та не підлягають поверненню Красилівській районній раді в порядку глави 83 ЦК України, а норми ст. 1212 Цивільного кодексу України не підлягають застосуванню при вирішенні даного спору.

Задовольняючи позов Красилівської районної ради Хмельницької області, суд у порушення вимог не з'ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог; які правовідносини сторін випливають з установлених обставин по справі та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Зокрема, суд першої інстанції не звернув, що до спірних правовідносин положення ст. 1212 ЦК України не можуть бути застосовані.

Вирішення питання про повернення коштів, сплачених стороною на виконання скасованого рішення суду, можливе лише в порядку повороту виконання судового рішення.

Інститут повороту виконання судового рішення передбачає процесуальні підстави повернення безпідставно стягнутого за скасованим судовим рішенням та не регулює відносини, повязані з недоговірними зобовязанням, що виникає у звязку з набуттям або збереженням майна без достатньої правової підстави.

Отже існує спеціальний спосіб захисту порушеного права сторони процедурного характеру при скасуванні судового рішення, яким зі сторони було стягнуто відповідні грошові кошти, - поворот виконання рішення, регламентований ст.ст. 444-445 ЦПК України.

Так, поворот виконання рішення суду - це повернення сторін виконавчого провадження у первісний стан, що передував виконанню рішення, через скасування правової підстави такого виконання. Поворот виконання є способом захисту прав боржника на випадок отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим судовим рішенням неналежного, оскільки правова підстава такого набуття відпала.

За положеннями ч.ч. 2, 5 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання вирішується за заявою сторони під час нового розгляду, при якому закривається провадження у справі, або залишається позов без розгляду, або відмовляється в позові повністю, або задовольняються позовні вимоги в меншому розмірі. Вирішення питання повороту виконання рішення може мати місце і згодом, що передбачено п. 9 ст. 444 ЦПК, за якою якщо вирішення питання про поворот виконання рішення суду не було вирішено судом заява відповідача про поворот виконання рішення суду розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже на думку колегії суддів, позивач обрав невірний спосіб захисту свого порушеного права шляхом подання позову на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, а суд першої інстанції на всі обставини справи та норми чинного законодавства уваги не звернув, без достатніх правових підстав задовольнив позовні вимоги, а тому дане рішення суду підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування норм матеріального права з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення :

В позові Красилівської районної ради Хмельницької області до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно отриманих коштів відмовити.

Стягнути з Красилівської районної ради Хмельницької області на користь ОСОБА_4 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2400 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повне судове рішення складено 5 липня 2018 року.

Судді (підпис) А.М. Костенко

(підпис) ОСОБА_2

(підпис) ОСОБА_3

Згідно з оригіналом ОСОБА_1