АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/22/18 Справа № 204/5482/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2014 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2013 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями.

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2014 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями задовольнено.

Стягнуто солідарно з РУДЕНКО СВІТЛАНИ МИКОЛАЇВНИ, ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (, поточний рахунок 3333, в АТ «ОТП Банк м. Київ, МФО 300528) заборгованість за кредитним договором №CL-301/513/2006 від 15 грудня 2006 року станом на 01 серпня 2013 року у розмірі 7780, 55 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно - 62 190,00 грн., з яких: залишок заборгованості -4183,42 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно - 33438,07 грн.; сума відсотків за користування кредитом -1206,90 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно -9646,75 грн.; сума заборгованості по пені-2390,24 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно-19105,18 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2014 року про стягнення з неї та ОСОБА_3 солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором №CL-301/513/2006 від 15 грудня 2006 року у розмірі 7780,55 доларів США та судових витрат у розмірі по 310грн. 95 коп. з нас окремо та ухвалити нове рішення, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у задоволенні позову щодо стягнення з неї, ОСОБА_3, заборгованості за кредитним договором №CL-301/513/2006 від 15 грудня 2006 року відмовити у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2014 року від інших учасників справи до суду не надходило.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.2 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У звязку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачі належним чином не виконали взяті на себе зобовязання за кредитним договором №CL-301/513/2006 від 15 грудня 2006 року у звязку з чим станом на 01 серпня 2013 року виникла заборгованость у розмірі 7780, 55 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно - 62 190,00 грн., яку необхідно стягнути солідарно з відповідачів на корить банку.

Але з висновком суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за кредитним зобовязання з ОСОБА_3 погодитись неможливо з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 15 грудня 2006 року між ЗАТ ОТП Банк (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № CL-301/513/2006, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 16531,00 доларів США строком до 15 грудня 2012 року.

З метою забезпечення виконання кредитних зобовязань, 15 грудня 2006 року між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №SR-301/381/2006 від 15.12.2006 року, згідно умов якого поручитель зобовязалася перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

У зв'язку з не виконанням зобов'язань за кредитним договором, на 01 серпня 2013 року за ОСОБА_2, існує заборгованiсть перед банком, яка складає 7780, 55 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно - 62 190,00 грн., з яких: залишок заборгованості -4183,42 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 33438,07 грн.; сума відсотків за користування кредитом -1206,90 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно -9646,75 грн.; сума заборгованості по пені-2390,24 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно-19105,18 грн., що підтверджується розрахунком.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

З ч.4 ст.559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого договором поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявив позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою правомочною особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У разі предявлення банком вимог до поручителя більш ніж через 6 місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 29 березня 2017 року № 6-3087цс16 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Як вбачається з матеріалів справи, що з 14.11.2011 року ОСОБА_2 не сплачує заборгованість по кредиту , а позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором 02 серпня 2013 року, тобто з пропуском строку.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2014 року в частині стягнення з поручителя ОСОБА_3 необхідно скасувати і в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1026,14 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_3 - скасувати.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1026,14 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_4