РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року, місто Новоград-Волинський Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кравець І. А.

представника відповідача ОСОБА_1

(Справа № 569/19359/17, провадження у справі № 2/0285/515/18)

розглянув у судовому засіданні у спрощеному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про оскарження вимоги про усунення порушення основного зобовязання та іпотечного договору,-

В С Т А Н О В И В

В лютому 2018 року до суду згідно ухвали Рівненського міського суду Рівненської області за підсудністю було направлено цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, якій в подальшому ОСОБА_2 збільшила та остаточно просила припинити дію та скасувати вимогу ОСОБА_3 про усунення порушення основного зобовязання кредитного договору №03Кл-07 від 18 січня 2007 року, з урахуванням додаткових угод до нього, які є його невідємними частинами, укладений між нею та АБ «Брокбізнес Банк» Рівненська філія АБ «ОСОБА_4, та іпотечного договору №03Кл-07/і від 18.01.2007 з додатковим договором, ОСОБА_5, а також припинити дію та скасувати вимогу про страхування предмету іпотеки від всіх ризиків ОСОБА_2.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що між нею та ПАТ «Брокбізнес Банк» 18 січня 2007 року було укладено кредитний договір №03Кл-07. В забезпечення зобовязань за кредитним договором, цього ж числа було укладено Іпотечний договір №03Кл-07/і, за умовами якого вона передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме нежиле приміщення кафе «Кулішна», загальною площею 524,4 кв.м. зі всіма невідємними його приналежностями, яке знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Д.Галицького, 2. В подальшому вона отримала лист від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк», від 16.11.2017 р. №2365, підписаний також ОСОБА_3, про те, що банком шляхом продажу було відступлено право вимоги новому кредитору (ОСОБА_3 І.) за договорами від 18.01.2007 року за №03-Кл-07, №03-Кл-07/і, №03-Кл-07/п та №03-Кл-07/п1 від 24.02.2010 року. 20 листопада 2017 року позивач ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_3 вимогу про усунення порушень основного зобовязання та іпотечного договору, а також 05 березня 2018 року вимогу про страхування предмету іпотеки від всіх видів ризиків.

Позивач керуючись ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), посилаючись на те, що оскільки нею виконано договірне зобовязання по страхуванню предмета іпотеки, а також те, що їй не надано доказів про перехід до нового кредитора прав у зобовязанні, і вимога не містить фактів порушення з її боку зобовязань, вказана сума у вимозі не підтверджена доказами та не містить розрахунку, просить суд позов задовольнити.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав та в обґрунтування зазначив, що згідно договору про відступлення права вимоги від 15.11.2017 року, укладеного між ним та ПАТ «Брокбізнесбанк», він набув права кредитора та іпотекодержателя за вищезазначеними договорами, про що було повідомлено ОСОБА_2. 17 листопада 2017 року на адресу ОСОБА_2 ним було направлено вимогу про усунення порушення основного зобовязання та іпотечного договору, яка була обґрунтована тим, що з боку ОСОБА_2 було порушено умови кредитного договору, в звязку з чим він вимагав повного виконання боргових зобовязань, а саме сплати заборгованості станом на 15.11.2017 р. в сумі 502 542,12 грн..

Відповідач посилаючись на те, що оскільки ОСОБА_2, згідно довідки Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк», станом на 15.11.2017 р. мала заборгованість по кредитному договору, за якім він правомірно набув право вимоги, а підстави направлення та зміст вимоги відповідали положенням Закону України «Про іпотеку» , просить суд у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання позивач та її представник не зявилися повторно, про судове засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Таким чином, враховуючи, що позивач та її представник в судове засідання не зявились повторно, свої доводи та докази на обґрунтування своїх вимог надали (відповідь на відзив, заяву про збільшення позовних вимог), а також визначені процесуальним законодавством строки розгляду справи, судом було ухвалено проводити розгляд справи за відсутності позивача та її представника.

Крім того, представник позивача направляючи до суду клопотання про зупинення провадження у справі не висловив своєї позиції щодо подальшого розгляду справи в разі не задоволення її клопотання.

Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, в звязку з невірним обранням позивачем способу захисту.

Заслухавши усні пояснення представника відповідача, дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 15 листопада 2017 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір №196 про відступлення права вимоги, зокрема, до позивачки ОСОБА_2 за кредитним договором №03-Кл-07 та договором іпотеки №03-Кл-07/і від 18.01.2007 р., якій було укладено на забезпечення виконання зазначеного кредитного договору.

Також встановлено, що 17 листопада 2017 року новим кредитором, відповідачем по справі ОСОБА_3, на адресу боржника, позивачки по справі ОСОБА_2, було направлено вимогу про усунення порушень основного зобовязання та іпотечного договору, де ОСОБА_3 вимагав від ОСОБА_2 у 30 денний строк сплатити йому заборгованість по кредитному договору №03Кл-07 в сумі 502 542,12 грн.. Крім того, 07.03.2018 року ОСОБА_3 на адресу ОСОБА_2 було направлено вимогу про страхування предмета іпотеки протягом 10 робочих днів від всіх видів ризиків випадкового знищення на підставі п.4.5. Іпотечного договору №03-Кл-07/і від 18.01.2007 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 81-83 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту припинити та скасувати вимоги про усунення основного зобовязання та про страхування предмета іпотеки, позивач ОСОБА_2 в силу ст. 12 ЦПК України була зобовязана довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Отже, зважаючи на норми ст. 11 ЦК України про виникнення прав і обов'язків із дій осіб, ст.13 ЦК України про межі здійснення цивільних прав, ст. 15 ЦК України щодо захисту свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та ст. 16 ЦК України щодо визначення способів захисту прав та інтересів судом, пред'явлення позову з зазначених в ньому підстав у даному випадку є неможливим, оскільки для захисту права в даних відносинах повинні застосовуватись інші спеціальні норми і передбачені ними способи захисту цивільного права.

Так, Законом України «Про іпотеку» передбачено обовязок кредитора повідомити боржника та іпотекодавця (якщо це різні особи) про порушення основного зобовязання або іпотечного договору. Зміст такого повідомлення чітко врегульований ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Зокрема, воно обовязково має містити стислий зміст порушених зобовязань, вимогу про виконання порушеного зобовязання в не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання цієї вимоги. Відсутність у цьому повідомленні якоїсь інформації, обумовленої цією статтею Закону може бути розцінене як порушення процесуальної норми під час процедури звернення стягнення на майно та повинно оцінюватись судом лише вразі предявлення позову боржником чи іпотекодавцем про визнання неправомірного звернення стягнення на майно.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач звертаючись до суду обрала невірний спосіб захисту, а тому її позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_1, 5) до ОСОБА_3 (паспорт ВМ097968, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2) про оскарження вимоги про усунення порушення основного зобовязання та іпотечного договору відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК (від 03.10.2017 року) апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Повне судове рішення складено 05.07.20018 року.

Головуючий