Постанова

Іменем України

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 186/161/17

провадження № 61-2028св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,

учасники справи:

скаржник (стягував)- ОСОБА_4,

заінтересовані особи: Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,

боржник - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2017 року в складі судді - Демиденко С. М. та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2017 року в складі суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Максюта Ж. І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, (далі - Першотравенський міський ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, державна виконавча служба) ОСОБА_5

Скарга мотивована тим, що на примусовому виконанні у Першотравенському міському ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованості на загальну суму 156 715,40 грн.

Вказував, що до зведеного виконавчого провадження входять три виконавчі документи: виконавчий лист, виданий 27 липня 2014 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суми боргу за договором позики у розмірі 100 000 грн, судовий збір 1000 грн, а всього 101 000 грн; виконавчий лист виданий 11 вересня 2014 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 35000 грн, судових витрат в розмірі 471,80 грн, а всього 35 471,80 грн; виконавчий лист виданий 02 жовтня 2014 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 20 000 грн, судового збору в розмірі 243,60 грн, а всього 20 243,60 грн.

В матеріалах зведеного виконавчого провадження знаходиться постанова про опис і арешт майна від 19 грудня 2016 року, винесена старшим державним виконавцем Клименко Н. М. при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження, виданого 01 вересня 2015 року та акт державного виконавця від 19 грудня 2016 року. Згідно акту, за місцем проживання боржника ОСОБА_5, іншого рухомого майна, належного боржнику, крім описаного актом опису та арешту від 21 січня 2016 року, не виявлено.

25 січня 2017 року старшим державним виконавцем Першотравенського міського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області КлименкоН. М. проведено опис майна, що належить боржнику, зазначено, що вартість описаного майна буде повідомлена додатково, після проведення оцінки, описане майно буде передано для реалізації не раніше 10 лютого 2017 року. На описане майно накладено арешт і встановлено обмеження права користування ним.

Скаржник вважає, що виконавчі дії в виконавчому провадженні в якому він є стягувачем проводяться не своєчасно, не в повному обсязі, та не все майно боржника було включено до акту опису.

На підставі викладеного, з урахуванням уточнених вимог, ОСОБА_4 просив визнати дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Клименко Наталії Миколаївни Першотравенського міського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області неправомірними; зобов'язати старшого державного виконавця Клименко Н. М. Першотравенського міського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області звернутись до суду про виділення частки майна боржника ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, яким він володіє спільно з іншими особами; зобов'язати старшого державного виконавця Клименко Н. М. Першотравенського міського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області невідкладно провести стягнення на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення, яке знаходиться в будинку АДРЕСА_1

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2017 року скаргу задоволено частково.

Визнано бездіяльність виконуючого обов'язки начальника Першотравенського міського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області неправомірною та зобов'язано здійснити необхідні заходи для забезпечення розподілу зведеного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованості на загальну суму 156 715,40 грн, яке перебувало на виконанні у державного виконавця Голеньких В. В., на іншого державного виконавця відповідно до взаємозамінності, для здійснення необхідних виконавчих дій у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчими документами та Законом України «Про виконавче провадження».

В решті вимог за скаргою відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що старший державний виконавець Першотравенського міського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Клименко Н. М., всупереч вимогам пунктів 8, 17 Розділу ІV «Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року, не вжила заходів для забезпечення своєчасного розподілу зведеного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованості для його примусового виконання, після звільнення державного виконавця, в проваджені якого воно перебувало. Відмовляючи у задоволенні скарги, місцевий суд виходив з того, що доводи скаржника щодо неповноти опису майна належного боржнику ОСОБА_5, який відбувався 25 січня 2017 року не підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами в справі.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що місцевим судом обґрунтовано частково задоволено скаргу, в зв'язку з неналежним виконанням службових обов'язків старшим державним виконавцем Першотравенського міського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Клименко Н. М. Оскільки, під час розгляду даної скарги було встановлено, що з жовтня 2014 року (відкриття виконавчого провадження) та до часу розгляду цієї справи судами, рішення суду не виконано, що виконуючий обов'язки начальника Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Клименко Н. М. допустила значні порушення, які полягли у несвоєчасному перерозподілі зведеного виконавчого провадження після звільнення з посади державного виконавця, на виконанні у якого перебувало виконавче провадження.

Відмовляючи частково у задоволенні скарги, суд виходив з того, що старший державний виконавець Першотравенського міського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Клименко Н. М. на час розгляду справи судом є керівником установи, а не виконавцем, у провадженні якого перебуває зведене виконавче провадження, скаржником належними та допустимими не доведено порушення його прав саме старшим державним виконавцем Клименко Н. М.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, уточнивши вимоги, просить скасувати постановленні у справі ухвали та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його скаргу.

Касаційна скарга мотивована тим, що державним виконавцем не вчинялися перевірки майнового стану боржника за періодичністю, встановленою частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій, та не були вжиті всі можливі заходи, передбачені цим Законом. Державним виконавцем не вчинено ефективних та достатніх заходів для виконання судового рішення, яке є обов'язковим для виконання.

01 березня 2018 року цивільну справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено, що на примусовому виконанні у Першотравенському міському ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованості на загальну суму 156 715,40 грн,

До 19 грудня 2016 року зведене виконавче провадження перебувало на виконанні у державного виконавця Першотравенського міського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Голеньких В.В., яка звільнилась 19 грудня 2016 року.

Установлено, що з 19 грудня 2016 року та по час розгляду справи судами, зазначене виконавче провадження не перебуває в проваджені будь-якого державного виконавця, виконавчі дії по ньому не здійснюються.

Клименко Н. М., згідно з наказом від 26 серпня 2016 року виконує обов'язки начальника Першотравенського міського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області.

19 грудня 2016 року та 25 січня 2017 року за дорученням Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області «Про перевірку майнового стану боржника» Клименко Н.М. виходила за місцем мешкання боржника у цьому виконавчому провадженні - ОСОБА_5 до будинку АДРЕСА_1 та складала акти опису та арешту майна боржника.

Відповідно до акту опису та арешту майна від 25 січня 2017 року, складеного Клименко Н. М. в присутності боржника, стягувача та понятих, вбачається, що у ОСОБА_4 були зауваження до цієї виконавчої дії, які відображені в цьому акті, а саме: «під час опису майна не все майно було описано, так як зі слів мешканців будинку, в будинку проживають дві сім'ї і майно більшість з якого знаходиться в будинку належить не ОСОБА_5, а їхній сім'ї».

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 березня 2016 року за поданням державного виконавця в цьому виконавчому провадженні судом визначена 1/4 частка майна боржника ОСОБА_5 в спільному майні в будинку АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою, виданою Першотравенським міським сектором Головного управління Державної міграційної служби України від 17 лютого 2016 року, в цьому будинку зареєстровані: донька ОСОБА_5 із його зятем та троє їхніх дітей та боржник з дружиною ОСОБА_8

Згідно зі статтею 383 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Звертаючись зі скаргою до суду, скаржник, не пояснив суду яке саме майно повинно було потрапити до акту опису та арешту, але не було включено до нього державним виконавцем. ОСОБА_4 не зазначив в своїх зауваженнях в акті опису та арешту, конкретне майно, яке на його думку підлягало опису та арешту.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України(в редакції чинній на час розгляду справи), кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Встановивши вказані обставини, в частині вимог щодо зобов'язання державного виконавця невідкладно провести стягнення на належне боржнику інше майно, суди дійшли обґрунтованих висновків, що акт опису та арешту майна державним виконавцем був складений відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» в межах повноважень державного виконавця, цією постановою не порушено права чи свободи заявника. Оскільки, неповнота опису майна належного боржнику ОСОБА_5, який відбувався 25 січня 2017 року не підтверджена належними, достатніми та допустимими доказами в справі.

У силу вимог статті 400 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вдається до встановлення або до оцінки обставин, що не були встановлені в оскаржуваних рішеннях, не вдається до вирішення питання про достовірність або недостовірність доказів чи про перевагу одних доказів над іншими.

Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги на предмет законності судових рішень виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв'язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до переоцінки доказів та встановлення обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Аргументи касаційної скарги є аналогічними доводам апеляційної скарги, які належним чином перевірені апеляційним судом та обґрунтовані висновки щодо яких містяться у винесеній ним постанові.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська В. С. Висоцька В. В. Пророк