Справа №263/6780/18
Провадження № 2/263/1841/2018
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е
04 липня 2018 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що він є власником квартири № 123 у будинку №305 по б. Шевченка в м. Маріуполі, в якій також зареєстровані: його дружина ОСОБА_3 та його син ОСОБА_2, який не мешкає у вказаній квартирі з 1992 року, оскільки виїхав до іншого міста та адреса його мешкання не відома. Проте, позивач змушений сплачувати комунальні послуги за відповідача, на підставі чого звернувся до суду з даним позов, яким просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі № 123 у будинку №305 по б. Шевченка в м. Маріуполі.
Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням про розгляду справи за його відсутності, задоволенням заявлених вимог.
Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до витягу про державну реєстрацію прав МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» від 20.09.2011 року 1/1 частка квартири № 123 у будинку №305 по б. Шевченка в м. Маріуполі на праві приватної власності на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 11.08.2011 року належить ОСОБА_1
Згідно довідки, виданої 23.05.2018 року ТОВ «Житло-22», за адресою: м. Маріуполь, б. Шевченко, 123-305, згідно акту від 23.05.2018 року мешкаю 2 людини: ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3.
Відповідно до акту від 23.05.2018 року, складеного ТОВ «Житло-22» за адресою: м. Маріуполь, б. Шевченко, 123-305 зареєстрований ОСОБА_2, проте з 1992 року останній не мешкає.
За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».
У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористалась позивач, як власник квартири №114 у будинку №98 в м. Маріуполі.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Крім того відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи вище наведені норми законодавства, та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідач в спірному жилому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановленого законодавством строку, що в свою чергу перешкоджає позивачу здійсненню його права користування та розпорядження належною квартирою, позов підлягає задоволенню, а відповідача слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі № 123 у будинку №305 по б. Шевченка в м. Маріуполі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 81, 247 ч.2, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 15, 391,405 ЦК України, ст.ст.71, 72 ЖК України, ст.7 ЗУ ««Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд,
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі № 123 у будинку №305 по б. Шевченка в м. Маріуполі.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя.
Суддя Н.В. Хараджа