Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/864/18

06 липня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Флоряк Д.В.

секретаря Буратчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 02.05.2018 року звернулася з позовом в суд до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі.

Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем по справі в шлюбі, який між ними розірвано 17.03.2009 року згідно рішення Надвірнянського районного суду, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу. За час спільного проживання в них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якої записані вона з відповідачем. Дитина фактично є на її утриманні, відповідач, проживаючи окремо, ухиляється від їх утримання, матеріальної допомоги не надає, а її доходи є недостатніми для утримання дочки, яка потребує значних матеріальних коштів для повноцінного фізичного, інтелектуального, морального і соціального розвитку. Вона не працює, а відповідач, маючи мінливий дохід, працюючи на тимчасових заробітках, самоусунувся від утримання дочки, тому вона змушена звернутися з позовом в суд. Просить її вимоги задоволити, стягувати з ОСОБА_2 в її користь на утримання дочки ОСОБА_4 аліменти в твердій грошовій сумі по 2800 грн. щомісячно на дитину до досягнення дитиною повноліття та судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву ОСОБА_1, в якому частково визнав позовні вимоги позивача і згідний платити аліменти на утримання дитини у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ст.184 СК України. Крім того, зазначив, що на даний час не працює, проживає у будинку матері.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явилася, однак від її представника адвоката ОСОБА_5 надійшла на адресу суду письмова заява, в якій просить справу розглянути в їх відсутність та просить стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 аліменти в твердій грошовій сумі по 1100 грн. щомісячно на дитину до досягнення дочкою повноліття та стягнути судові витрати на користь позивача по справі у сумі 900 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також подав суду заяву, в якій позов визнав частково та вказав, що згідний сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі по 1100 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття та згідний сплати судові витрати на користь позивача у сумі 900 грн., а справу просить розглянути по суті в його відсутність.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов є підставний і підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували з 11.08.2012 року в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду від 26.07.2017 року (а.с.4). За час спільного проживання в них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якої записані сторони по справі (а.с.3).

З наявних матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитина проживає зі своєю матірю, що підтверджується копією довідки №544 102-24 від 23.04.2018 року, виданою Ланчинською селищною радою Надвірнянського районуІвано-Франківської області (а.с.7).

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.ст. 2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.

Відповідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

При визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі судом враховано положення ч. 1 ст. 184 СК України і роз"яснення, викладені в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", згідно яких якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року 1492 гривні, з 1 липня 1559 гривень, з 1 грудня 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 гривень, з 1 липня 1944 гривні, з 1 грудня 2027 гривень.

З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини відповідного віку, матеріального становища дитини, а також матеріального стану платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати свою дочку в розмірі, достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку, а будь-яких належних доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров'я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, відповідач суду не надав. За вказаних обставин і з врахуванням згоди сторін щодо визначеного ними розміру аліментів, а також того, що обов'язок утримувати дочку є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дочки в тому розмірі, який узгодили самі сторони, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що розмір аліментів може бути визначений судом щомісячно по 1100 грн. до досягнення дочкою повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

З відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України також слід стягнути судові витрати по справі в дохід держави та на користь позивача 900 грн.

На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.4,19, 141, 247, 263- 265, 268, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 (інд.номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (інд.номер НОМЕР_2) на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі по 1100 грн. щомісячно, допустивши негайне виконання рішення в цій частині в межах платежу за один місяць.

Стягнення аліментів розпочати з 02 травня 2018 року і проводити до повноліття діте.

В решта позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 900 грн. судових витрат по справі.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.