КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5420/18
Провадження № 2/520/4608/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Шевчук В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

07.05.2018року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій, з урахуванням уточнень, просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її - ОСОБА_2 користь витрати на освітні послуги на навчання на контрактній основі у Державному навчальному закладі Одеській професійний ліцей морського транспорту за період з 01.09.2016 року по 01.09.2018 року у сумі 9934,08 грн., а також стягнути з ОСОБА_3 на її - ОСОБА_2 користь витрати на освітні послуги на навчання на контрактній основі у Державному навчальному закладі Одеській професійний ліцей морського транспорту на неповнолітнього сина - ОСОБА_4, 24.12.2000року народження у розмірі 1000,00грн., щомісячно, починаючи з дня предявлення позову й до досягнення дитиною повноліття, тобто до 24.12.2018 року.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що з 05 серпня 2000року до 29 січня 2003року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Від даного шлюбу, як зазначає позивач, 24.12.2000року у них народився син ОСОБА_4.

Рішенням суду від 23.08.2002року, як вказує позивач, було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, 24.12.2000року народження, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття сина, тобто до 24.12.2018року.

Позивач зазначає, що після закінчення девятого класу загально-освітнього учбового закладу, її син 01.09.2016 року вступив до Одеського професійного ліцею морського транспорту за спеціальністю матрос, моторист (машиніст), строк закінчення ліцею 15 лютого 2019 року.

Позивач вказує, що син навчається за контрактом на денній формі навчання, а відповідно до Договору № 29/70 від 01.09.2016року на навчання на контрактній основі за 2016-2017 навчальний рік загальна вартість освітньої послуги за перший курс навчання становила 8915 грн. 64 коп., які вона внесла повністю відповідно до умов договору.

Позивач зазначає, що про навчання на контрактній основі за 2017-2018 навчальний рік між нею та учбовим закладом було укладено договір 01.09.2017 року, відповідно до якого загальна вартість освітньої послуги за другий курс навчання становить 10952грн. 52 коп., яка була сплачена нею в повному обсязі.

Також позивач вказує, що для закінчення навчання її сина вона повинна буде укласти договір з учбовим закладом на навчальний період з 01.09.2018 року по 15 лютого 2019 року.

Позивач вказує, що вона неодноразово зверталася до батька дитини з проханням взяти участь у витратах на навчання дитини, але він ухиляється від надання матеріальної допомоги.

Позивач зазначає, що син проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1, та знаходиться на її утриманні, а вона є багатодітною матірю, яке дає їй право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей.

Так, позивач вважає, що відповідач повинен сплатити їй ? частину витрачених нею грошових коштів на навчання сина за період з 01.09.2016року по 01.09.2018року у сумі 9 934,08грн.

При цьому, позивач вважає, що відповідач має можливість та зобовязаний брати участь у витратах на навчання дитини, з урахуванням стану здоров'я, його матеріального становища, відсутністю інших аліментних зобовязань, а також те, що ОСОБА_3 має постійне місце роботи, задовільний стан здоровя, будь-яких аліментних зобовязань на інших неповнолітніх дітей у нього немає.

Також позивач вказує, що вона має нести витрати на сплату вартості освітньої послуги за третій курс навчання, які складатимуть не менш 10 000,00грн., з урахуванням придбання форми, взуття, проїзду до місця навчання, тощо, а тому вона просить стягнути з нього також витрати на навчання неповнолітнього сина у розмірі 1 000,00грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову й до досягнення дитиною повноліття, тобто до 24.12.2018 року.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 17.05.2018року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на навчання. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні 02.07.2018року позивачем було надано заяву про уточнення позовних вимог, яку судом було прийнято до розгляду.

У судовому засіданні 02.07.2018року позивач позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 02.07.2018року відповідач проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав, зазначених у письмовому відзиві.

Так, в обґрунтування наданого відзиву відповідач посилається на те, що він займає посаду монтажника інформаційно-телекомунікаційних мереж у фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, починаючи з лютого 2016року по грудень 2017року отримує заробітну платню у розмірі 3600 грн., починаючи з січня 2018року він отримує 3980 грн. заробітної платні.

Відповідач вказує, що на підставі рішення суду від 23.08.2002 року він справно сплачує аліменти на користь позивачки на утримання спільного сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно.

Відповідач зазначає, що він фактично вступив у новий шлюб, від якого у нього народилося ще двоє дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 які також потребують щомісячно догляду, виховання та матеріального забезпечення.

З огляду на зазначене вище, відповідач вказує, що він є особою, фінансовий стан якої залишає бажати кращого, а у разі задоволення позову ОСОБА_2, суд фактично залишить його та його сімю без засобів до існування.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_3просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом у судовому засіданні, позивач - ОСОБА_2 та відповідач - ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу, 24 грудня 2000року у них народився син ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8).

21 лютого 2017року, на підставі спільної заяви батьків від 24 липня 2008року, ОСОБА_8 змінив прізвище на «Замфіров», що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін (доповнень) та копією свідоцтва про зміну імені (а.с. 9, 10).

29 січня 2003року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 19).

На підставі виконавчого листа місцевого Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2002року по справі №2-1994/2002р. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_9, 24.12.2000року народження, у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 15.08.2002року й до досягнення повноліття, тобто до 24.12.2018року, але не менше ? частини необхідного мінімуму доходів громадян.

Згідно довідки Державного навчального закладу «Одеський професійний ліцей морського транспорту» від 10.04.2018року за №280 ОСОБА_4, 24.12.2000року народження, 01.09.2016року вступив до Одеського професійного ліцею морського транспорту, і в теперішній час навчається в ньому в групі 70 (курс 2) за спеціальністю «Матрос, моторист (машиніст)». Строк закінчення ліцею 15.02.2019року. Форма навчання денна, контракт (а.с. 13).

Згідно договору №29/70 від 01 вересня 2016року про навчання на контрактній основі 2016-2017н.р., загальна вартість освітньої послуги за 1 курс навчання учнів згідно калькуляції на 2016-2017 навчальний рік становить 8 915грн. 64коп. (а.с. 14).

Згідно договору №29/70 від 01 вересня 2017року про навчання на контрактній основі 2017-2018н.р., загальна вартість освітньої послуги за ІІ курс навчання учнів згідно калькуляції на 2017-2018 навчальний рік становить 10 952грн. 52коп. (а.с. 15).

Вказані грошові кошти за навчання у сумі 19 868грн. 16коп. були сплачені теперішнім чоловіком позивача ОСОБА_10, що підтверджується копіями дублікатів чеків (а.с. 16-17).

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 є багатодітною матірю, що підтверджується копією посвідчення БС №093530, та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченій сімї (а.с. 22, 62).

Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідач - ОСОБА_3 працює у ФОП ОСОБА_5 з 26.01.2016року по теперішній час на посаді монтажника інформаційно комунікаційних мереж та його заробітна плата за період з січня 2016року по жовтень 2017року складає: нарахована - 76 357,89грн., виплачено 61 468,10грн., з листопада 2017року по травень 2018року складає: нарахована - 27 100,00грн., виплачено 21 815,50грн. (а.с. 51-52).

Судовим розглядом встановлено, що на утриманні відповідача - ОСОБА_3 є ще двоє дітей неповнолітній син ОСОБА_6, 28 червня 2004року народження, та малолітній син ОСОБА_7, 14 вересня 2011року народження, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 49, 50).

При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства, за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Положення ст.ст. 199, 200 СК України вказують на те, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, суд зазначає, що при визначенні розміру аліментів, вирішенні питання про стягнення додаткових витрат на дитину та витрат на навчання, суд повинен враховувати матеріальне становище платника аліментів та обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На думку суду позивачкою не надано доказів щодо можливості виплати ОСОБА_3 витрат на освітні послуги на навчання на контрактній основі.

При вирішенні даного спору, суд виходить з того, відповідач - ОСОБА_3 вже сплачує аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, 24.12.2000року народження, у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 15.08.2002року й до досягнення повноліття, тобто до 24.12.2018року, але не менше ? частини необхідного мінімуму доходів громадян, він працює на посаді монтажника інформаційно комунікаційних мереж, його заробітна плата складає в середньому 3 600,00грн. на місяць, а також те, що на його утриманні є двоє дітей неповнолітній син ОСОБА_6, 28 червня 2004року народження, та малолітній син ОСОБА_7, 14 вересня 2011року народження, які також потребують догляду.

При цьому, суд вказує, що до додаткових витратах на дитину відносяться витрати, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), у звязку з чим, витрати на освітні послуги на навчання, придбання форми, взуття, проїзду до місця навчання, не викликані особливими обставинами та не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 Сімейного кодексу України.

Крім того, відповідно дост.199 СК України, суд може стягувати аліменти у звязку із продовженням навчання, однак тільки, якщо дочка, син є повнолітніми, та за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачаться, що ОСОБА_4 на даний час є неповнолітнім, а матеріальне становище його батька - ОСОБА_3 не дозволяє йому надавати таку допомогу.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на навчання.

Суд розяснює сторонам, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, у звязку з чим, ОСОБА_2 має право на звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини відмовити.

Витрати по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 12.07.2018року.

Суддя Петренко В. С.