Справа №568/1010/16-ц
21 червня 2018 р. місто Радивилів Рівненської області
Радивилівський районний суд Рівненської області у складі:
суддя Мельник Д.В.,
секретар судового засідання Єрмійчук Я.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 сільська Рада Радивилівського району Рівненської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зобовязання зняття особи з реєстрації місця проживання, -
Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться в селі Балки Радивилівського району Рівненської області вулиця Балки будинок №47. Крім того, позивачка просить зобов'язати ОСОБА_3 сільську раду Радивилівського району Рівненської області зняти з реєстрації місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідача ОСОБА_2
Під час розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних у заяві. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. ОСОБА_1Д підтвердила, що відповідач не проживає у належному їй будинку з 2014 року.
ОСОБА_3 сільська рада Радивилівського району Рівненської області не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, просить справу розглядати у відсутність їхнього представника (а.с.23).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на розгляд справи 21.06.2018 року не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи відповідачу було повідомлено судовим викликом, скерованим за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання (а. с. 20). Про причини неявки в суд відповідач ОСОБА_2 не повідомив, заперечень проти позову суду не надав.
У відповідності до п. 4 ч.8 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомлені відмітки про відсутність особи за адресою місцязнаходження, місця проживання чи перебування особи.
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідач, будучи належним чином повідомлений про час судового засідання, на судовий розгляд справи не з'явилися і про причини неявки суд не повідомили, та не подав до суду відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази по справі та з'ясувавши інші обставини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з постановленням заочного рішення з наступних підстав.
Згідно дослідженої судом копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно СТА625892 від 01.102015 року, позивачка є власником будинку №47 по вулиці Балки в селі Балки Радивилівського району Рівненської області (а.с. 6).
Із довідки органів місцевого самоврядування №02-26/62 від 29.01.2018 року та актів обстеження будинковолодіння від 31.10.2016 року та 12.08.2016 року встановлено, що у господарстві №47 по вулиці Балки в селі Балки Радивилівського району зареєстрований відповідач ОСОБА_2. З 2014 року ОСОБА_2 фактично в даному господарстві він не проживає (а.с.7,8).
У відповідності з пунктом 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду №5 від 7.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Крім того, у пункті №3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду №5 від 7.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказано про те, що ухвалюючи рішення, суд згідно з ст. 264 ЦПК має визначити, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Таким чином, суд робить висновок, що спір між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 знаходиться в сфері житлових правовідносин, які врегульовані нормами Житлового кодексу України.
Норми ст.ст. 71, 72, 163 ЖК України вказують на те, що у разі тимчасової відсутності наймача жилого приміщення у будинку, що належить громадянинові на праві приватної власності, за ним зберігається займане приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності наймача понад шість місяців, жиле приміщення зберігається за ним тільки у випадках, встановлених ст.71 ЖК України (призову на строкову військову службу, виїзд на навчання,влаштування дитини у прийомну сім'ю або дитячий будинок сімейного типу, виїзду для лікування у лікувально профілактичному закладі, взяття під варту або арешту, обмеження волі чи позбавлення волі). Під час розгляду цивільної справи, сторонами суду не були надані докази, які б підтверджували право відповідача ОСОБА_2, як наймача, на збереження за ним жилого приміщення в приватному будинку позивача понад шість місяців з моменту його відсутності.
Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Також, у відповідності з ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», наслідком визнання особи в судовому порядку такою, що втратила право користування житловим приміщенням є зняття її з реєстрації місця проживання.
Таким чином суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, на підставі безпосередньо досліджених наявних у справі доказів, вважає, що відповідач ОСОБА_2, як наймач жилого приміщення в приватному будинку, втратив право на його користування у зв'язку з відсутністю за місцем постійного проживання понад шість місяців без поважних причин.
При цьому, не підлягають до задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 щодо необхідності зобов'язати ОСОБА_3 сільську раду Радивилівського району Рівненської області зняти з реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_2.
Порядок та умови зняття з реєстрації місця проживання визначені у ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою безпосередньо передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Отже, однією з підстав зняття особи з реєстрації є рішення суду про втрату права на користування житловим приміщенням, тобто, питання про зняття особи з реєстрації виникає в процесі виконання такого рішення суду, оскільки орган, який здійснює реєстрацію місця проживання та зняття з реєстрації при наявності такого рішення зобов'язаний зняти особу з реєстрації і лише у випадку відмови в цьому може виникнути спір.
Враховуючи те, що позивачем не доведено, що її права порушено чи будуть порушені у зв'язку з невиконанням даного рішення, тому вимога про зобов'язання зняти з реєстрації заявлена нею передчасно і на даний час відсутні підстави для її задоволення.
Згідно з ст.141 ЦПК України, судові витрати, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем не заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача на її користь сплаченого позивачем при звернені до суду з позовом судового збору.
Вважаючи на норми ст.13 Цивільного процесуального кодексу України щодо принципу диспозитивності цивільного судочинства (розпорядження особами, які беруть участь у справі, своїми правами на власний розсуд), суд не стягує з відповідача, на користь позивача ОСОБА_1, судові витрати по справі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 163 Житлового кодексу України, ст.ст.12, 128, 130, 141, 280 Цивільного процесуального кодексу України,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 сільська Рада Радивилівського району Рівненської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зобовязання зняття особи з реєстрації місця проживання задовільнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, особою, що втратила право користування жилим приміщенням в приватному будинку №47 по вулиці Балки в селі Балки Радивилівського району Рівненської області у звязку з його відсутністю за вказаним місцем проживання понад шість місяців без поважних причин.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Радивилівським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд шляхом подання в трицятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складений 27.06.2018 року.
Суддя Д.В.Мельник