АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/18047/17

Провадження № 22-ц/787/1100/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С. О.,

суддів: Хилевича С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Брикса Ю.Ю.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 квітня 2018 року, ухваленого в складі судді Куцоконя Ю.П.,повний текс якого виготовлено 13 квітня 2018 року, у справі №569/18047/17,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування .

Позов мотивований тим, що що вона проживала разом зі спадкодавцем однією сімєю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 1998 року і по день його смерті. Останні роки свого життя ОСОБА_3 заходився у тяжкому фізичному стані у звязку з онкозахворюванням. Крім того, з 2010 року мав інвалідність ІІ групи, мав значні проблеми зі здоров'ям та постійно потребував стороннього догляду. За свої кошти вона придбавала ліки та інші засоби, необхідні для покращення стану здоров'я спадкодавця. Також вона оплачувала витрати на комунальні послуги та квартирну плату, оскільки пенсії спадкодавця не вистачало на покриття всіх необхідних витрат. Вона постійно знаходилась поруч, здійснювала кожного дня догляд за ОСОБА_3, надавала йому необхідну матеріальну допомогу, прала одяг, готувала їжу, возила до лікарні тощо. Такий догляд за спадкодавцем вона здійснювала до моменту його смерті та здійснила обряд його поховання.

Вважала, що за наведених обставин, вона має право на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги відповідно до вимог частини другої статті 1259 ЦК України.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування задоволено.

Змінено черговість одержання права на спадкування та визнано за ОСОБА_4, спадкоємцем четвертої черги за законом, право на спадкування майна спадкодавця ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у першій черзі.

Вирішено питання про судовий збір.

Рішення суду мотивовано тим, що наявні підстави для зміни черговості одержання права на спадкування .

В поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач вказує на його незаконність, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Вказує, що судом не враховано, що перелік обставин за наявності яким можлива зміна черговості є вичерпним, а відсутність хоча б однієї із них зумовлює застосування загального порядку черговості спадкування. Так висновок суду щодо доведеності позивачем матеріального забезпечення спадкодавця та його бепорадного стану є помилковим, оскільки достатніми доказами ці обставини не стверджуються.

Просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване. Просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу судді - скасувати, виходячи з наступних підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3

Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно.

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є його дочка ОСОБА_2, відповідач по справі.

Як встановлено рішенням Рівненського міського суду від 22 вересня 2017 року по справі № 569/8822/17, яке набрало законної сили 10 жовтня 2017 року, позивач ОСОБА_1 та спадкодавець ОСОБА_3 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу у період з 1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому позивач є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_3

14 листопада 2017 року позивач звернулася до нотаріальних органів із заявою про прийняття спадщини після смертіОСОБА_3, в якій, крім іншого, зазначила про те, що спадкоємцем за законом, крім неї, є дочка померлого ОСОБА_2

Відповідно до ч. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом .

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи. Які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. ст. 89, 263 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно з роз'яснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення (Витяг)" до заяви про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтво про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки із по господарських книг про реєстрацію чи вселення, докази про спільне придбання майна як рухомого, так і не рухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності), заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного, довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями цієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно змісту вказаної норми закону, при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

В п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року (далі-Постанова) роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем. Тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами), 2) матеріальне забезпечення спадкодавця, 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріальне вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири, 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3, 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову, необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

Із матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачем не доведена, відповідними засобами доказування, наявність вище перелічених юридичних фактів у їх сукупності.

Навпаки в судовому засіданні встановлено, що і спадкодавець і позивач отримували пенсію. Різниця між розміром пенсії позивача та спадкодавця є незначеною. Інших доходів ОСОБА_1 не мала.

Тобто, будь-які належні та достатні докази про надання матеріальної допомоги ОСОБА_1 за рахунок власних коштів в матеріалах справи відсутні.

Крім того, з наданих позивачем епікризів хворого деного стаціонару поліклініки не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не містять відомостей про те, що ОСОБА_3 через тяжку хворобу тривалий час був у безпорадному стані та потребував стороннього догляду, допомоги та піклування.

Доводи позивача про те, що вона тривалий час опікувалась спадкодавцем та надавала допомогу, не може бути достатньою обставиною для зміни черговості спадкування в розумінні ч. 2 ст. 1259 ЦК України.

Посилання позивача на те, що ОСОБА_3 встановлена 2 група інвалідності, а також на пояснення свідків, про те, що ОСОБА_3 потребував сторонньої допомоги внаслідок низки захворювань, не можуть бути належними доказами перебування останнього в безпорадному стані, оскільки відповідно до п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317 потребу в сторонньому догляді визначає лише МСЕК.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність позовних вимог.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, то сплачені судові витрати у зв'язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанцій покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 76, 78, 141, 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, ст. 1259 ЦК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 квітня 2018 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 960 грн. за перегляд справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 2 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: