ПОСТАНОВА

Іменем України

04 липня 2018 року м. Кропивницький

справа № 397/1215/17

провадження № 22-ц/781/718/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Голованя А.М., Чельник О.І.,

при секретарі - Демешко Л.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області в складі судді Мирошниченка Д.В. від 06 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт - Н», третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання недійсним пункту договору оренди землі та визначення кінцевого терміну дії договору оренди землі та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт - Н» до ОСОБА_2 про тлумачення змісту правочину, -

встановив:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт - Н», третя особа - відділу Держгеокадастру в Олександрівському районі Кіровоградській області про визнання недійсним пункту договору оренди землі, мотивуючи його тим, що він є спадкоємцем майна ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року. До складу спадкового майна увійшли земельні ділянки № НОМЕР_1 площею 7,26 га та № НОМЕР_2 площею 7,5038 га, розташовані на території Родниківської сільської ради Олександрівського району, які належали померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землі серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4.

Вказав, що раніше дані земельні ділянки належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_3, яка не оформила своїх спадкових прав.

Зазначив, що 03.12.2007 року ОСОБА_3 уклала договір оренди земельної ділянки НОМЕР_5 та згідно акту передачі земельної ділянки від 03.12.2007 року передала земельну ділянку № НОМЕР_1 в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н» строком на 10 років, тобто до 2017 року. На цих же умовах була передана земельна ділянка № НОМЕР_2. Після оформлення прав на зазначені земельні ділянки, він до закінчення строку дії договорів повідомив орендаря про небажання продовжувати орендні відносини, однак йому було повідомлено, що строк дії договорів закінчується у 2020 році, оскільки державна реєстрація договорів відбулася у 2010 році. Також 22 лютого 2017 року між ним та відповідачем було укладено додаткові угоди, але заявою від 27.02.2017 року свою згоду на укладення цих правочинів він скасував. 10.05.2017 року він звернувся до відділу Держгеокадастру в Олександрівському районі Кіровоградської області для отримання примірників зазначених договорів. Після ознайомлення з цими договорами, ним було виявлено, що редакція договорів не відповідала тієї щодо якої було досягнуто згоди та була викладена в іншій редакції, а саме замість «Договір укладено на десять років. Дія договору закінчується 03 грудня 2017 року» зазначено «Договір укладено на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації», при цьому перша і остання сторінка договорів суттєво відрізнялися одна від одної, що вказує на те, що відповідачем були внесені зміни п.9 договору щодо строків дії договору шляхом заміни першого аркушу договорів вже після їх підписання. Дані обставини були встановленні рішенням апеляційного суду Кіровоградської області в аналогічній справі. Посилаючись на відсутність волевиявлення щодо внесення таких змін у зазначені договори, позивач просив визнати недійсним п. 9 договору № НОМЕР_5 оренди земельної ділянки від 03.12.2007 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Агроконтракт -Н», зареєстрованого в Олександрівському офісі КРФ ДП «ЦДЗК» за № 50 від 15.12.2010 року в частині «починаючи з дати його державної реєстрації» та визнати недійсним п. 9 договору № 21 оренди земельної ділянки від 03.12.2007 року, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Агроконтракт -Н», зареєстрованого в Олександрівському офісі КРФ ДП «ЦДЗК» за № 01 від 15.12.2010 року в частині «починаючи з дати його державної реєстрації».

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 12 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт - Н», третя особа - третя особа - відділу Держгеокадастру в Олександрівському районі щодо визнання недійсним п. 9 договору № НОМЕР_5 оренди земельної ділянки від 03.12.2007 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Агроконтракт -Н», зареєстрованого в Олександрівському офісі КРФ ДП «ЦДЗК» за № 50 від 15.12.2010 року в частині «починаючи з дати його державної реєстрації» - виділено у самостійне провадження.

У вересні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт - Н» звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про тлумачення змісту правочину, обґрунтовуючи вимоги тим, що між ТОВ «Агроконтракт -Н» та ОСОБА_2 є спір щодо строку дії договору оренди землі № НОМЕР_5 від 03.12.2007 року, зареєстрованого в Олександрівському офісі КРФ ДП «ЦДЗК» за № 50 від 15.12.2010 року, оскільки на думку ОСОБА_2 перебіг дії строку договору починається з моменту його укладення, а не з моменту його державної реєстрації, як це передбачено ст. 638 ЦК України, ст.ст.125,126 ЗК України. З цих підстав просив надати тлумачення зазначеному договору в частині, що стосується строку дії договору (п.9), наступним чином: договір діє з 15 грудня 2010 року та закінчується 15 грудня 2020 року.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив визнати недійсним п. 9 договору № НОМЕР_5 оренди земельної ділянки від 03.12.2007 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Агроконтракт -Н», зареєстрованого в Олександрівському офісі КРФ ДП «ЦДЗК» за № 50 від 15.12.2010 року в частині «починаючи з дати його державної реєстрації» та визначити кінцевий термін дії договору оренди земельної ділянки - 03 грудня 2017 рік.

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 12 січня 2018 року замінено третю особу - відділ Держгеокадастру в Олександрівському районі Кіровоградської області на Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2018 року первісного та зустрічних позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, а також на те, що він дійсно не був присутній під час підписання договору оренди землі, однак про строк дії договору, який обчислюється з дня його підписання йому стало відомо зі слів матері, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 грудня 2007 року між товариство з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт -Н» та ОСОБА_3 укладено договір № НОМЕР_5 оренди земельної ділянки № НОМЕР_1, загальною площею 7,26 га, що розташована на території Родниківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, яка належала останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 /а.с.7-8, 9/.

Даний договір укладено на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації (п.9 Договору).

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 13.03.2013 року спадкоємцем зазначеної земельної ділянки після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є її син - ОСОБА_2 /а.с.10/.

Відповідно до п. 40 зазначеного Договору, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов договору або його розірвання.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до частини першої статті НОМЕР_1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Підставою для визнання недійсним пункту 9 договору оренди землі ОСОБА_2 вказав відсутність волевиявлення ОСОБА_3 на укладення договору строком на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації, оскільки перший аркуш, де на його думку пункт 9 був викладений у такій редакції: «Договір укладено на 10 років. Дія договору закінчується 03 грудня 2017 року» був замінений відповідачем на інший.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з висновку експерта № 1015/1016/17-27 судово-технічної експертизи документів від 24.11.2017 року дійсно перша сторінка оспорюваного договору була замінена відповідачем /а.с. 61-67/.

При цьому, дані обставини не вказують на те, що пункт 9 договору до заміни першого аркушу був викладений в редакції саме: «Договір укладено на 10 років. Дія договору закінчується 03 грудня 2017 року».

Посилання позивача на те, що про строк дії договору на якій він був укладений йому було відомо зі слів матері не є належним доказом в розумінні ст.77 ЦПК України та не свідчить про відсутність її волевиявлення на укладення правочину на таких умовах.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Крім того, пунктом 43 Договору оренду землі передбачено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Отже, строк дії оспорюваного договору оренди землі починається після набрання ним чинності, тобто після державної реєстрації, а не з моменту його укладення. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком суду по їх оцінці.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 09.07.2018 року.

Головуючий:

Судді: