АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/4665/16-ц 22-ц/774/1335/К/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м.Кривий Ріг

Справа № 182/4665/16-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання Євтодій К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2018 року, яке ухвалено суддею Рунчевою О.В. о 16 годині 06 хвилин у місті Нікополі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 22 березня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» (надалі ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго») про захист прав споживачів.

В обґрунтування позову зазначила, що їй на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу від 23 серпня 2006 року належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, в якій позивач мешкає одна з 28 серпня 2013 року та є споживачем електричної енергії.

В 2013 році Товариством з обмеженою відповідальністю «Метан» був розроблений технічний проект та встановлена система індивідуального опалення в її квартирі, а представниками відповідача - Нікопольським РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» здійснено приєднання системи опалення до електромережі та опломбування електролічильника.

21 червня 2016 року було складено Акт про порушення правил користування електричною енергією для населення Н № 115692, згідно якого у квартирі позивача виявлені порушення п. 48 ППЕЕН «самовільне підключення струмоприймачів поза приладом обліку з порушенням схеми підключення. Пошкодження неможливо виявити при контрольному обході. При включенні навантаження (ел.опалення) та підключення ввідного автомату струмоприймачі працюють, електролічильник не працює, світоіндекація відсутня, що продемонстровано абоненту».

За даним Актом було нараховано суму збитків в розмірі 46 886,59 грн.

Вважає, що складений відповідачем ОСОБА_2 про порушення правил користування електричною енергією для населення Н № 115692 від 21 червня 2016 року не відповідає дійсності і був складений безпідставно, її дохід не дозволяє їй оплатити нараховану суму, у звязку з чим просила суд визнати незаконним та скасувати Акт про порушення правил користування електричною енергією для населення Н № 115692 від 21 червня 2016 року та скасувати нарахування, здійсненні на підставі цього Акту.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин справи та не врахування судом того, що після встановлення індивідуального опалення працівники відповідача неодноразово проводили перевірку в її квартирі (останній раз у листопаді 2015 року0, однак до цього часу жодних порушень не було виявлено. Також, посилається на те, що суд не допитав працівників відповідача, які проводили опломбування лічильника, у звязку з тим, що відповідач ухилявся від надання відомостей щодо таких осіб, а згодом взагалі зазначив про їх звільнення. Позивач вважає, що підключення її квартири поза приладом обліку було здійснено саме працівником ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», а тому її винні дії відсутні та вона не повинна сплачувати кошти, нараховані за актом.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, від позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 91-93), що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_4.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_4.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу від 23 серпня 2006 року, посвідченого нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в рівних частках ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с. 4, 5, 6). Позивач є споживачем електричної енергії, яку їй постачає відповідач та є платником за спожиту електричну енергію (а.с. 43- 46).

21 червня 2016 року співробітниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» за адресою споживача було проведено перевірку, за результатами якої скаладений Акт Н про порушення № 115692, яким зафіксовано порушення п. 48 ПКЕЕН, а саме «самовільне підключення струмоприймачів поза приладом обліку з порушенням схеми підключення. Пошкодження не неможливо виявити при контрольному обході. При включенні навантаження (ел.опалення) та відключенні вводного автомату струмоприймачі працюють, електролічильник не працює, світоіндікація відсутня, що продемонстровано абоненту». ОСОБА_2 складений в присутності ОСОБА_1, позивач, як споживач, з актом про порушення ознайомилася та підписала, зауважень до акту позивачем внесено не було. (а.с. 8).

24 червня 2016 року за результатами розгляду Акту Н №115692 засіданням комісії Нікопольського РЕМ по розгляду акту про порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення було прийнято рішення про нарахування суми збитків по акту за період з 24 березня 2014 року по 21 червня 2016 року на суму 46 886, 59 грн., яке було оформлено у вигляді протоколу № 826/115692 від 24 червня 2016 року (а.с. 9).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскарження самого Акта Н про порушення № 115692 від 21 червня 2016 року та суми нарахування по ньому, які не встановлюють для позивача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав.

Колегія суддів погоджується з такими з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст.26 Закону України «Про електроенергетику» споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.

За положеннями п.48 Правил користування еклектичною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач несе відповідальність згідно із законодавством, у тому числі за порушення Правил користування електричною енергією, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Пунктом 53 Правил передбачений порядок складання актів про порушення споживачем Правил користування електричною енергією, відповідно до якого у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка співвласником обєкта або має право користуватися цим обєктом відповідно до договору). Один примірник акту вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акту свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. ОСОБА_2 вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Також зазначеним пунктом Правил визначено подальшу процедуру розгляду питання, яке здійснюється комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником. У разі причетності споживача до порушення цих Правил проводиться розрахунок проведених нарахувань відповідно до Методики, затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України.

Згідно ч.2 ст.16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належать: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші особи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зазначений перелік способів захисту не є вичерпним, а тому суд може застосувати інші способи захисту. За загальним правилом, у разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов'язальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа не звертається з усіма передбаченими вимогами до суду, а обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу.

Сам по собі складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складання такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов'язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав.

Зазначений акт може бути визнаний в якості доказу під час вирішення іншого спору, зокрема при заявленому позові про відшкодування матеріальних збитків у разі пошкодження приладу обліку електричної енергії, при вирішенні якого суд зобов'язаний дати оцінку цьому акту.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 12 вересня 2011 року у справі № 6-25цс11.

Таким чином, оскарження дій щодо факту складення акта, самого акта та розміру збитків, нарахованих по акту, які не встановлюють для позивача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав.

Зазначений акт може бути визнаний в якості доказу при вирішенні іншого спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обов'язковими до виконання, зокрема, при визнанні дій відповідача щодо відключення від електропостачання неправомірними та відшкодуванні шкоди, визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування заборговнаості або при заявленому позові про стягнення матеріальних збитків, заподіяних розкраданням електроенергії у разі самовільного підключення до електромережі або споживанні електроенергії без приладів обліку, при вирішенні яких суд зобов'язаний буде дати оцінку вказаному акту та перевірити розрахунок заборгованості.

Отже, позовні вимоги заявлені позивачем не відповідають способам захисту судом цивільних прав та інтересів, передбачених ст.16 ЦК України, оскільки позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення вказаної суми збитків в межах даної справи заявлено не було, та остання теж не заявляла будь-яких позовних вимог щодо визнання дій відповідача ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» неправомірними та щодо зобовязання відновити порушене право.

Фактичні обставини, повязані із наявністю/відсутністю факту порушення Правил користування електричною енергією для населення, наявністю/відсутністю та розміру збитків, підлягають доведенню при предявленні вимог про їх стягнення, оскільки рахунок по акту про відшкодування збитків сам по собі не встановлює для споживача будь-яких обовязків, а є рекомендацією сплатити зазначені кошти, що є різновидом претензії.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: