Ухвала

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 727/600/18-ц

провадження № 61-37203ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргуЧернівецької міської ради на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 01 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Чернівецької області від 04 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок № 1», треті особи: Управління охорони здоров'я Чернівецької міської ради, Чернівецька міська рада, Чернівецький міський голова, про стягнення заробітної плати,

встановив:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок № 1» (далі - КМУ «Міський клінічний пологовий будинок № 1») невиплачену заробітну плату у сумі 50 254 грн 82 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 01 березня 2018 року у складі судді Волошина С. О., залишеним без змін постановою апеляційного суду Чернівецької області від 04 травня 2018 року у складі колегії суддів: Литвинюк І. М., Перепелюк І. Б., Половінкіної Н. Ю., позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з КМУ «Міський клінічний пологовий будинок № 1» на користь ОСОБА_1 недораховану та невиплачену заробітну плату у сумі 50 254 грн 82 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Чернівецької міської ради, у якій Чернівецький міський голова, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та постанову судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (ЛеважПрестасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (100 * 1 762 грн = 176 200 грн).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Предметом позову у даній справі є стягнення невиплаченої заробітної плати у розмірі 50 254 грн 82 коп., що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Враховуючи те, що оскаржувані судові рішення ухвалені у малозначній справі, а випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Чернівецької міської ради на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 01 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Чернівецької області від 04 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок № 1», треті особи: Управління охорони здоров'я Чернівецької міської ради, Чернівецька міська рада, Чернівецький міський голова, про стягнення заробітної плати відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель