Справа № 204/6193/17
Провадження № 2/204/190/18 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 року позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» на її користь несплачену частку страхового відшкодування у розмірі 34243 грн. 35 коп., пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за період з 06.12.2016 року по 31.07.2017 року включно у розмірі 5961 грн. 16 коп., 3% річних за період з 06.12.2016 року по 31.07.2017 року включно у розмірі 667 грн. 04 коп., індекс інфляції за період з 06.12.2016 року по 31.07.2017 року включно у розмірі 3013 грн. 40 коп., а всього 43884 грн. 95 коп., стягнути з ОСОБА_3 на її користь витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1200 грн. 00 коп., суму безумовної франшизи у розмірі 1000 грн. 00 коп., а всього 2200 грн. 00 коп., а також тягнути з відповідачів пропорційно судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що 29 серпня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій належний їй автомобіль отримав механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЮНІВЕС». 30 серпня 2016 року вона звернулася до Страховика з письмовим повідомленням про настання ДТП, а 07 вересня 2016 року із заявою на виплату страхового відшкодування, разом з усіма документами, що передбачені Законом. Також, вона надала для огляду представнику Страховика пошкоджений автомобіль. ОСОБА_4 висновку експертного-автотоварознавчого дослідження № 5509/16/16 від 30.09.2016 року: вартість відновлювального ремонту «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 85850,70 грн.; а вартість відновлювального ремонту цього автомобілю з вирахуванням ПДВ складає 75305,30 грн. Витрати на проведення автотоварознавчого дослідження склали 1200,00 грн., на евакуацію пошкодженого транспортного засобу з місця ДТП - 500,00 грн. Фактичні витрати щодо ремонту автомобіля склали 93263,81 грн. Страховик же, уклавши з винною особою поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, зобовязаний був здійснити виплату страхового відшкодування позивачу, на умовах визначених Законом, а саме на протязі 90 днів, з дня отримання заяви на виплату страхового відшкодування. Разом з тим, Страховик здійснив лише часткову виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 40561,95 грн. У звязку з вищевказаним, 14.11.2016 року та 21.12.2016 року вона звернулася до Страховика з заявами на доплату страхового відшкодування та вимогою щодо надання інформації відносно детального розрахунку суми страхового відшкодування, але дані заяви були проігноровані Страховиком. Таким чином, з урахуванням вимог Закону, Страховик зобовязаний здійснити доплату страхового відшкодування в розмірі - 34243,35 грн., а також відшкодувати штрафні санкції.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалися на обставини, які викладені в позовній заяві. Також, зазначили, що не заперечують проти проведення заочного розгляду справи.

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше неодноразово надав суду клопотання, в яких просив відкласти розгляд справу з різних підстав. Також, надав суду письмові заперечення, в яких просив відмовити позивачу в задоволенні її позовних вимог в повному обсязі, оскільки відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, № 07116-3 від 07.11.2016 року, виконаного субєктом оціночної діяльності ОСОБА_5, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 41061,95 гривень. Страхове відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів сплачене в повному обсязі відповідно до спеціального Закону, тому відповідачем не порушувались права позивача. ОСОБА_4 з полісом № АЕ/8765148 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір франшизи складає 1000,00 грн. Розмір страхового відшкодування був збільшений на витрати, здійснені власником автомобіля на евакуатор. Виходячи з вищенаведеного, Страховик виконав в повному обсязі зобовязання щодо здійснення страхового відшкодування в порядку та на умовах, регламентованих Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не порушувало права ОСОБА_1 В обґрунтування позовних вимог позивачем надано суду висновок № 5509/16/16 експертного дослідження по визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ, складений судовим експертом ОСОБА_6, з висновками якого відповідач не може погодитись, оскільки в ньому: необґрунтована заміна деталі, пошкодження якої усуваються фарбуванням (диск переднього колеса вартість заміни деталі складає 10447,02); необґрунтоване фарбування деталей автомобіля, які не мали пошкоджень (праві задні двері); необґрунтоване завищенням цін на запасні частини (вартість правої передньої покришки складає 3640,00); експертом прийнято ціну нового КТЗ в розмірі 533330,00 грн., але до висновку не надано підтверджуючого документа на підставі якого прийнято вартість; експертом в розділі визначення року виробництва КТЗ прийнято дату 01.01.2015 року, проте відповідно до методики вірним треба вважати початок експлуатації КТЗ 09.06.2015 року, що вплинуло на розрахунки (збільшує ринкову вартість ТЗ та зменшує коефіцієнт фізичного зносу). Щодо штрафних санкцій, то норма ст. 36 Закону передбачає наявність вини страховика в простроченні виплати страхового відшкодування. Страховик же, в межах строку, передбаченого п. 36.2 ст. 36 Закону, провів виплату страхового відшкодування. Враховуючи вищевикладене, вважає позовні вимоги про стягнення пені безпідставним та такими, що не підлягають задоволенню. А також, зазначив, що дія ч. 2 ст. 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у звязку із завданням шкоди.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не подав.

Зі згоди позивача та її представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Вислухавши позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним обставинам.

У судовому засіданні було встановлено, що 29 серпня 2016 року о 09.10 годині на перехресті вул. Робочої та вул. Ньютона м. Дніпрі відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3, та «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_1.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2016 року у справі № 204/5817/16-п ОСОБА_3 був визнаний винним в скоєному ДТП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Дана постанова скасована не була та набрала законної сили 03 жовтня 2016 року (а.с.16).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, щодо винуватості ОСОБА_3 не потребують доказування, оскільки вони встановлені постановою суду по вищевказаній справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили.

У вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді, автомобілю «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, були спричинені механічні пошкодження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

ОСОБА_4 з розясненнями п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обовязку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у звязку із заподіянням шкоди майну.

При цьому, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЮНІВЕС», на підтвердження чого йому був виданий ОСОБА_4 № АЕ/8765148 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.05.2016 року. ОСОБА_4, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну складає 100000,00 грн. з безумовною франшизою в сумі 1000 грн. (а.с.141).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи виграти на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

На підставі вищевказаного, позивач 30 серпня 2016 року звернулася до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Пізніше, 07 вересня 2016 року, вона звернулася до Страховика з приводу проведення страхової виплати.

15 листопада 2016 року Страховик сплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 40561,95 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9789 від 15.11.2016 року (а.с.172).

Така сума збитку, в розмірі 40561,95 грн., з яких 500 грн. це відшкодування витрат на евакуатор, була встановлена Страховиком на підставі Звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, № 07116-3 від 07.11.2016 року, виконаного субєктом оціночної діяльності ОСОБА_5, згідно якого (Звіту) вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 41061,95 гривень. (а.с.217-244).

Позивач не згодна з такою сумою відшкодування та вважає зазначений Звіт № 07116-3 від 07.11.2016 року, виконаний субєктом оціночної діяльності ОСОБА_5, таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства у сфері оцінки спричиненої матеріальної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Дійсно, згідно рецензії на «Звіт про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, № 07116-3 від 07.11.2016 року, виконаний субєктом оціночної діяльності ОСОБА_5», встановлено, що він класифікується як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним і не може бути використаний. При цьому, в мотивах вказаної рецензії зазначено наступне: «Структура Звіту викладена оцінювачем в цілому вірно. Застосовані оцінювачем окремі оціночні прийоми не знайшли свого вірного застосування в розрахунках вартості матеріальних збитків завданих власнику автомобіля SUZUKI GRAND VITARA на дату оцінки. Оцінка вартості матеріальних збитків здійснена оцінювачем без укладання Договору на проведення оцінки пошкодженого майна. Оцінювач при розрахунках вартості матеріальних збитків на дату оцінки не зазначив в протоколі огляду пошкодженого ТЗ характеру та обсяги пошкоджень, не вказав в якій комплектації був поданий на огляд автомобіль, не вірно зазначив процент корегування по пробігу Гк, при розрахунках вартості збитків посилався на різні дати, при цьому підсумкова вартість матеріальних збитків завданих власнику автомобіля була розрахована не вірно. При застосуванні програмного комплексу AUDATEX, не в повній мірі вказав ремонтні роботи по діагностуванню, перевірці роботи окремих вузлів, супутні роботи та роботи по можливому усуненню перекосу кузова, вказав підсумкову вартість збитків, але не зазначив з ПДВ чи без ПДВ. Оцінювач при проведенні оцінки вартості матеріальних збитків завданих власнику автомобіля SUZUKI GRAND VITARA на дату оцінки обґрунтовано вибрав за базу та вид вартості - ринкову вартість, що відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна. Але проведені ним окремі оціночні процедури (не зазначив в протоколі огляду пошкодженого ТЗ характеру обсяги пошкоджень, не вірно зазначив процент корегування по пробігу Гк, при розрахунках вартості збитків посилався на різні дати, при цьому підсумкова вартість матеріальних збитків завданих власнику автомобіля була розрахована не вірно, не вказав підсумкову вартість збитків з ПДВ чи без ПДВ), не знайшли свого обєктивного та вірного відображення вартості матеріальних збитків завданих власнику автомобіля і мають недоліки, що суттєво вплинули на достовірність та обєктивність оцінки майна.». Вказана рецензія була складена провідним експертом-оцінювачем ОСОБА_7, який має відповідні: свідоцтво № 036 від 15.12.2017 року про те, що він є представником ОСОБА_8 УТО в Дніпровській області, яке (свідоцтво) діє до 14.12.2018 року; та кваліфікаційне свідоцтво оцінювача Серії МФ № 1518-Ц від 28.01.2000 року за спеціалізацією «Оцінка колісних транспортних засобів».

При цьому, до суду викликався в якості експерта сам ОСОБА_5, для надання відповідей стосовно складеного ним Звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, № 07116-3 від 07.11.2016 року, але до суду він не зявився.

ОСОБА_4 з положеннями ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

ОСОБА_4 з ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів).

З урахуванням всього вищевказаного, суд погоджується з позивачем, що Звіт про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, № 07116-3 від 07.11.2016 року, виконаний субєктом оціночної діяльності ОСОБА_5, не є належним доказом щодо визначення матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Натомість, суду також наданий Висновок № 5509/16/16 від 30.09.2016 року експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, складеного судовим експертом ОСОБА_6, згідно якого вартість відновлювального ремонту «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 85850,70 грн., а вартість відновлювального ремонту цього автомобілю з вирахуванням ПДВ складає 75305,30 грн. (а.с.29-51). Вказаний висновок складений судовим експертом, який має відповідні свідоцтво та сертифікат. Для участі в проведенні вказаного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку були запрошені ОСОБА_3 та представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС», що повністю узгоджується з п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна від 24.11.2003 року за № 142/5/2092. За послуги проведення експертного дослідження з визначення вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу та складання Висновку позивачем було сплачено 1200,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією від 30.09.2016 року та актом виконаних робіт № 2908 (а.с.51-52).

Також, судовий експерт ОСОБА_6 був допитаний в судовому засіданні та надав пояснення з приводу складеного ним Висновку № 5509/16/16 від 30.09.2016 року.

Таким чином, суд вважає належним та допустимим вищевказаний Висновок № 5509/16/16 від 30.09.2016 року експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, складений судовим експертом ОСОБА_6, в якості доказу по справі, у звязку з чим розмір збитків спричинених позивачу внаслідок пошкодження її транспортного засобу суд враховує саме за вказаним Висновком.

Тому, суд прийшов до висновку, що дії Страховика є протиправними, у звязку з чим, суд вважає, що сума матеріального збитку у розмірі 34243 грн. 35 коп., (з урахуванням франшизи в розмірі 1000 грн. та вже сплаченої страховиком суми страхового відшкодування в розмірі 40061,95 грн., які віднімаються з загального розміру шкоди, яку зазнав позивач в сумі 75305,30 грн.) підлягає виплаті Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЮНІВЕС» позивачу.

Крім того, згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року за № 85/96-ВР, зі змінами та доповненнями, страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно же до п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не відшкодовує: шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу та згідно з п. 12.1 ст. 12 цього ж Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Інших обмежень щодо зменшення суми страхового відшкодування чи відмови у страховому відшкодуванні Законом не передбачено.

Тому, оскільки страховик не здійснив протягом встановленого законом строку страхове відшкодування в повному обсязі, він повинен сплатити позивачу пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за період з 06.12.2016 року по 31.07.2017 року включно у розмірі 5961 грн. 16 коп.

А також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як розяснив п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмірі процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно же до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Проаналізувавши норми ст. ст. 524, 533-535, 625 ЦК України, можна дійти висновку, що грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів.

Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Крім того, слід зазначити, що ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК України, а тому поширює свою дію на всі зобов'язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами з приводу сплати страхового відшкодування, є грошовими зобов'язаннями.

На підставі вищевказаного, Страховик має сплатити позивачу, окрім основного боргу, суму індексу інфляції за період з 06.12.2016 року по 31.07.2017 року включно у розмірі 3013 грн. 40 коп. та три проценти річних за період з 06.12.2016 року по 31.07.2017 року включно у розмірі 667 грн. 04 коп.

Сума же безумовної франшизи в розмірі 1000,00 грн. та витрати за складання Висновку № 5509/16/16 від 30.09.2016 року експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у розмірі 1200,00 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_3.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_1 несплачену частку страхового відшкодування у розмірі 34243 грн. 35 коп., пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за період з 06.12.2016 року по 31.07.2017 року включно у розмірі 5961 грн. 16 коп., 3% річних за період з 06.12.2016 року по 31.07.2017 року включно у розмірі 667 грн. 04 коп., індекс інфляції за період з 06.12.2016 року по 31.07.2017 року включно у розмірі 3013 грн. 40 коп., а всього 43884 грн. 95 коп., та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1200 грн. 00 коп., суму безумовної франшизи у розмірі 1000 грн. 00 коп., а всього 2200 грн. 00 коп.

Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слідує стягнути пропорційно розміру задоволених вимог судовий збір в сумі 340 грн. 00 коп. з кожного з них відповідно (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом).

На підставі вищевикладеного, керуючись, ст. ст. 3, 15, 16, 22, 625, 979, 1166, 1167, 1188 ЦК України, ст. ст. 12, 22, 32, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 9 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 року, ст. ст. 12, 13, 77-78, 81-82, 89, 141, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків - задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_1 несплачену частку страхового відшкодування у розмірі 34243 грн. 35 коп., пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за період з 06.12.2016 року по 31.07.2017 року включно у розмірі 5961 грн. 16 коп., 3% річних за період з 06.12.2016 року по 31.07.2017 року включно у розмірі 667 грн. 04 коп., індекс інфляції за період з 06.12.2016 року по 31.07.2017 року включно у розмірі 3013 грн. 40 коп. та судовий збір у розмірі 340 грн. 00 коп., а всього 44224 грн. 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1200 грн. 00 коп., суму безумовної франшизи у розмірі 1000 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 340 грн. 00 коп., а всього 2540 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: 49000, АДРЕСА_1.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЮНІВЕС», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 32638319, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 72.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: 51600, АДРЕСА_2.

Суддя В.В. Самсонова