Справа № 538/746/18
Провадження № 2/538/385/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Бондарь В.А.

за участю секретаря судового засідання Горілей Л.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1, який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Лохвицького району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1, який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом і в його обґрунтування зазначив, що 15.09.2003 року померла його тітка ОСОБА_4. Від імені ОСОБА_4 12.06.1996 року секретарем виконкому ОСОБА_3 сільської ради народних депутатів був посвідчений заповіт на все майно на ОСОБА_2 Після звернення позивача до Першої Лохвицької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, йому було відмовлено, у звязку із закінченням строку для прийняття спадщини. Тому позивач змушений звернутися до суду і просити визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але направив заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.09.2003 року померла тітка позивача ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 15.09.2003 року, видане виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис № 24 (а.с.5).

Від імені ОСОБА_4 12.06.1996 року ОСОБА_3 сільською радою Лохвицького району Полтавської області, реєстровий № 42 був посвідчений заповіт на все майно на користь - ОСОБА_5 (а.с.6).

Після смерті 15.09.2003 року ОСОБА_4 спадкова справа не заведена. Із заявою про прийняття спадщини, або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, що підтверджується поясненнями Державного нотаріуса Першої Лохвицької державної нотаріальної контори № 733/01-09 від 06.06.2018 року (а.с.21).

Після того, як позивачу стало відомо про наявність заповіту, він звернувся до Державного нотаріуса Першої Лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, але позивачу було відмовлено в зв"язку із тим, що він пропустив строк необхідний для прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.12.2017 року № 1716/02-31 (а.с.7).

Строк необхідний для прийняття спадщини позивач пропустив у зв"язку із тим, що тільки в 2017 році йому стало відомо про існування заповіту. Про існування заповіту позивач дізнався випадково, зі слів секретаря Ісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Як видно з матеріалів справи, позивач надав суду докази щодо поважності причин пропуску шестимісячного строку, оскільки він не знав про існування заповіту.

За змістом ст. 1272 ЦК України, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може звернутися до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, достатнього для подання такої заяви.

Поважними причинами слід вважати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

За таких обставин, суд вважає, що строк пропущений позивачем для звернення до нотаріальної контори з поважних причин, тому позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 76, 206, 247, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1223, 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1, який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Лохвицького району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити у повному обсязі.

Визначити ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, додатковий строк в два місяці для прийняття спадщини, після померлої 15 вересня 2003 року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

СуддяОСОБА_6