Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУН 801/4889/2012
Провадження №22ц/778/1352/18
Головуючий у 1 інстанції: Ревуцький С.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого, судді-доповідачаОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 липня 2012 року у справі за позовомПублічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про виселення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 27 травня 2008 року між ВАТ «ОСОБА_6 Аваль», яке надалі було перейменовано у ПАТ «ОСОБА_6 Аваль», та відповідачем ОСОБА_8 був укладений договір №014/17-22/3228-70, у відповідності до якого відповідач отримала кредит в сумі 148700 доларів США строком погашення до 27.05.2022р. включно із сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 13% річних. В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між вказаними особами 27.05.2008р. був укладений договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно, а саме: 5-кімнатна квартира АДРЕСА_1 та 2-кімнатна квартира АДРЕСА_2.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 19.10.2011р. було звернено стягнення на вказані предмети іпотеки в рахунок погашення заборгованості по вказаному кредиту. 20.02.2012р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Вказане рішення суду на час звернення з позовом до суду не виконано тому, що у квартирі АДРЕСА_3 проживають відповідачі, за вказаною адресою зареєстровано місце їх постійного проживання.

Тому позивач просив суд виселити відповідачів із вказаної квартири та зобовязати СГІРФО Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області зняти з реєстрації місця проживання вказаних осіб у вказаній квартирі, стягнути з відповідачів солідарно витрати на судовий збір в сумі 107,30 грн.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 липня 2012 року позов задоволено частково. Виселено ОСОБА_8, та ОСОБА_7, з квартири АДРЕСА_4, що належить на праві приватної власності ОСОБА_8. Стягнуто солідарно з ОСОБА_8, та ОСОБА_7, на користь ПАТ «ОСОБА_6 Аваль»в особі Запорізької обласної дирекції «ОСОБА_6 Аваль» витрати на сплату судового збору в сумі 107,30 грн. В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_5 (на час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_7) А.В., після постановлення 16.01.2018 року судом першої інстанції ухвали про відмову останній в перегляді зазначеного заочного рішення, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду, ухвалити нове, про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд попередньої інстанції зазначив, що викладені в позовній заяви факти про наявність зазначених договірних відносин між позивачем та відповідачами повністю підтверджується наданими до суду документами, тому суд вважає їх доведеним, вказані факти також підтверджуються рішенням суду від 19.10.2011р., а тому є всі підстави для виселення відповідачів з зазначеної квартири.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, дійсно 27 травня 2008 року між ВАТ «ОСОБА_6 Аваль», яке надалі було перейменовано у ПАТ «ОСОБА_6 Аваль», та відповідачем ОСОБА_7 (на даний час ОСОБА_5) А.В. був укладений договір №014/17-22/3228-70, у відповідності до якого відповідач отримала кредит в сумі 148700 доларів США строком погашення до 27.05.2022р. включно із сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 13% річних.

В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між вказаними особами 27.05.2008р. був укладений договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно, а саме: 5-кімнатна квартира АДРЕСА_1 та 2-кімнатна квартира АДРЕСА_2.

Предметом позову у цій справі є виселення відповідачів саме з квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до п. 1.2. вказаного договору іпотеки від 27 травня 2008 року (а.с. 14 зворот) та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 19) власником квартири АДРЕСА_2 є апелянт ОСОБА_7 (на даний час ОСОБА_5) А.В., яка їй належить на праві приватної власності: 1/3 частка на підставі Свідоцтва про право власності на житло видане виконкомом Бердянської міської ради 30.05.2001 року та інші 2/3 частки на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 22.11.2003 року.

Таким чином, як встановлено судом апеляційної інстанції, та випливає з вказаних матеріалів справи ОСОБА_7 (на даний час ОСОБА_5) А.В. передала в іпотеку банку вказану квартиру, яка їй належала на праві власності задовго до укладення кредитного договору та договору іпотеки, та була придбана не за вказані кредитні кошти від позивача у цій справі.

Далі, рішенням Бердянського міськрайонного суду від 19.10.2011 року було звернено стягнення на вказані предмети іпотеки в рахунок погашення заборгованості по вказаному кредиту.

20.02.2012 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Вказане рішення суду на час звернення з позовом до суду не виконано тому, що у квартирі АДРЕСА_5 проживають відповідачі, за вказаною адресою зареєстровано місце їх постійного проживання.

Згідно відповідних довідок СГІРФО Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області, відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зареєстровані у вказаній квартирі.

За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України "Про іпотеку" в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом із тим згідно з частиною третьою статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України "Про іпотеку", у частинах першій, другій якої передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Частиною першою статті 40 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

За змістом частини другої статті 40 Закону України "Про іпотеку" та частини третьої статті 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють із жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Отже, частина друга статті 109 ЖК УРСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання їм іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою цього жилого приміщення.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України "Про іпотеку", підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК УРСР.

Таким чином, за змістом цих норм особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення), що є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, якщо іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

Установивши на підставі наявних у справі доказів, що в іпотеку передано квартиру, яка була придбана не за рахунок кредиту, апеляційний суд, дійшов висновку про відсутність підстав для виселення відповідачів із зазначеної квартири, яка є предметом іпотеки, без надання їй іншого постійного житла.

Крім того, безпідставними є позовні вимоги про зняття з реєстрації відповідачів у спірній квартирі, яка є предметом іпотеки, оскільки, як установлено, на час укладення договору іпотеки відповідачі вже були зареєстровані в зазначеній квартирі, і з врахуванням відмови в позові про виселення, вказана похідна позовна вимога є безпідставною.

Аналогічна правова позиція зазначена в Постанові Верховного Суду від 15 лютого 2018 року справа №243/4366/16-ц, провадження №61-3379св18.

З огляду на викладене, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з зазначених апеляційним судом правових підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 липня 2012 року скасувати та прийняти постанову.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про виселення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 3 липня 2018 року.

Головуючий, суддя-доповідач

судді: