ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/998/16-ц
У Х В А Л А

"03" липня 2018 р. смт. Петриківка

03 липня 2018 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Караула О.А., за участі секретаря судового засідання Дудка В.В., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшли клопотання від відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду, про прийняття до спільного провадження нової зустрічної позовної заяви, про забезпечення доказів та витребування доказів, про призначення колегіального розгляду справи та про призначення додаткової почеркознавчої експертизи.

ОСОБА_4, обґрунтовуючи доцільність прийняття судом до спільного провадження нової зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя сторона ОСОБА_5 про стягнення боргу, зокрема зазначив, що 03.09.2015 року ОСОБА_3 був власником квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності на зазначену квартиру ОСОБА_3 було набуто на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ним та ОСОБА_6 від 03.09.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7, Київського міського нотаріального округу м. Києва.

Цього ж дня - 03.09.2015 року, довірена особа ОСОБА_3 - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що діяв на підставі довіреності виданої ОСОБА_3, яка посвідчена нотаріусом у м. Празі 21.08.2015 року, -склав письмову власноруч написану розписку, щодо наступного:

«... цією розпискою підтверджую, що ОСОБА_4, паспорт серія АЕ №320999, виданий Боглійським РВ в м. Дніпродзержинську УМВС України 23.10.1996 року, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. 50/38, кв. 75-76 має першочергове право на покупку квартири, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Заньковецької, б. 3/1, кв. 39а до 15.10.2016 року.

Після цієї дати (тобто з 16.10.2016 року) продаж даної квартири повинен бути узгоджено з ОСОБА_4, а всі кошти з продажу даної квартири повинні піти на погашення загальної заборгованості з відсотками перед ОСОБА_3. якщо сума перевищить суму заборгованості то всі інші кошти повинні бути повернені ОСОБА_4...».

Надалі, 08.09.2015 року особисто ОСОБА_3 власноруч склав письмову розписку з аналогічним текстом, в якій фактично підтвердив, що ОСОБА_4 має першочергове право на покупку квартири №39а що розташована за адресою м. Київ, вул. Заньковецької в буд. №3/1, та після 16.10.2016 року - продаж квартири повинен бути погоджений з ОСОБА_4, а всі кошти з продажу даної квартири повинні піти на погашення загальної заборгованості з відсотками перед ОСОБА_3, якщо сума перевищить суму заборгованості то всі інші кошти повинні бути повернуті ОСОБА_4.

Однак, 14.06.2018 року, під час огляду відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_4 було виявлено, що зазначена квартира була відчужена ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер: 196, виданий 24.04.2018 року, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10, про що внесено відповідні відомості в реєстр прав власності.

Позивач вважає, що в момент укладення та підписання Договору купівлі-продажу були порушенні зобов'язання ОСОБА_3 перед ОСОБА_4 та в порушення прав і інтересів ОСОБА_4, продаж квартири відбувся без попереднього погодження істотних умов продажу та власне акту продажу, й зокрема в порушення умов, якими визначалось, шо надлишок від суми продажу квартири, за вирахуванням сум спрямованих на погашення заборгованості Позивача перед ОСОБА_3 на час укладання такого Договору, грошові кошти від продажу не повернуті ОСОБА_4

ОСОБА_3 під час укладання та підписання договору купівлі продажу спірної квартири приховав від покупця - ОСОБА_9, а також і від приватного нотаріуса інформацію про існування двох розписок датованих 03.09.2015 року та 08.09.2015 року в яких вбачається, щодо на момент здійснення продажу нерухомості ОСОБА_3 повинен був отримати письмове погодження від ОСОБА_4 в тому числі погодити вартість такого об'єкта, та отримані кошти від продажу зарахувати в рахунок погашення можливої заборгованості ОСОБА_4 перед ОСОБА_3

Отже, з наведеного вбачається, що Договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 з порушенням вимог чинного законодавства, а також шляхом введення в оману сторони покупця щодо дійсних обставин, які мають істотне значення для укладення Договору купівлі-продажу, - що свідчить про його недійсність.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_4 подав позовну заяву про визнання договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 недійсним. Позовну заяву подано до Печерського районного суду м. Києва.

Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 ціна квартири (у центрі м. Києва) складає - 10 972 732 (десять мільйонів дев'ятсот сімдесят дві тисячі сімсот тридцять дві гривні) 68 копійок (та є відверто заниженою).

Таким чином, оскільки квартиру за адресою: АДРЕСА_1 було продано ОСОБА_3 за 10 972 732 (десять мільйонів дев'ятсот сімдесят дві тисячі сімсот тридцять дві гривні) 68 гривень, а заборгованість ОСОБА_4 перед ОСОБА_3 складає 382 000 гривні (триста вісімдесят дві тисячі гривень) 00 копійки, сума, яку ОСОБА_3 повинен повернути ОСОБА_4 складає (різниця сум боргу) - 10 590 732 (десять мільйонів п'ятсот дев'яносто тисяч сімсот тридцять дві гривні) 68 копійок.

Позивач вважає, що спільний розгляд вказаних позовів є доцільним в межах однієї справи №187/998/16-ц, оскільки спірні правовідносини мають однакову правову природу виникнення, а можливе задоволення зустрічного позову матиме своїм правовим наслідком виключення в повному/ частковому обсязі вимог за первісним позовом.

У звязку зі зміною предмета та підстави нової зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 просить суд попередню зустрічну позовну заяву про визнання договору позики недійсним залишити без розгляду.

У звязку з необхідністю підтвердження обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 просить суд витребувати та забезпечити докази шляхом їх витребування, зокрема:

-у ОСОБА_3 витребувати: Договір купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_9Б (реєстраційний номер облікової ставки платника податків:НОМЕР_1) , серія та номер: 196, виданий 24.04.2018 року, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10;

-у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 копію нотаріальної справи разом із Договором купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_9Б, (реєстраційний номер облікової ставки платника податків:НОМЕР_1) серія та номер: 196, виданий 24.04.2018 року.

Враховуючи зміну предмета та підстави нової зустрічної позовної та приймаючи до уваги, що дана справа пов'язана із значною сумою боргу й потребує й правильного вирішення, що пов'язане із необхідністю додаткового збирання доказів, а також їх детальний, повний, ґрунтовний, всебічний правовий аналіз виходячи із великої кількості тверджень і заперечень сторін та об'єму матеріалів справи, ОСОБА_4, посилаючись на ст. 15 Закону України «Про судоустрій України і статус суддів», п.18, ч.2, ст.197 ЦПК України, просить суд призначити колегіальний розгляд справи.

Крім того ОСОБА_4 просить суд призначити додаткової почеркознавчої експертизи. Дане клопотання обґрунтоване тим, що висновком експертизи № 519/520/521-17 від 10.01.2018 року за результатами проведення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи документів, експертами безпідставно не надано відповідей на більшість поставлених питань.

Заявник вважає, що експертиза була проведена з суттєвими порушеннями нормативних актів, зокрема З.У «Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, та Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» , що затверджені наказом Мінюст України № 53/5 від 08.10.1998 року.

Вважає, що експертом безпідставно приймалися до розгляду документи, що містять зразки почерку ОСОБА_4 без їхнього дослідження в судовому засіданні та без надання судом дозволу на їх використання при проведенні експертизи.

У звязку з чим просить суд призначити в справі додаткову почеркознавчу експертизу поставивши на вирішення експерта, який проводитиме експертизу документу по цивільній справі №187/998/16-ц наступне питання:

Чи виконано рукописний запис, а саме: «...четьіреста шестьдесят четь/ре доллара США.» у розписці від 03.09.2015 року (рядок 8) ОСОБА_4?».

В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом вищезазначені клопотання ОСОБА_4 підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник позивача за первісним позовом вищезазначені клопотання, окрім заяви про залишення зустрічного позову без розгляду, просив залишити без задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення клопотань ОСОБА_4, виходячи з наступного.

Згідно ст. 193 ЦПК України, відповідач має право предявити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З поміж основних засад цивільного судочинства п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України визначає такий як розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ст.8 Конституції України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року , суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвненції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ч. 3 ст. 189 ЦПК України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, про стягнення боргу за договором позики 20.10.2016.

У звязку із неодноразовим поданням ОСОБА_4 скарг на ухвали про відкриття провадження, яку було вже переглянуто апеляційним судом, безпідставним поданням апеляційної скарги на судову ухвалу, яка не підлягає оскарженню, невиконанням відповідачем ОСОБА_4 вимог щодо надання необхідних доказів для проведення ним же заявленої експертизи, що призвело спочатку до невиконання ухвали суду про призначення експертизи, а потім до її часткового виконання та як наслідок до затягування розгляду справи, дана справа до цього часу перебуває на стадії підготовчого судового розгляду, що на переконання суду є порушенням прав позивача ОСОБА_3 на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Таким чином з огляду на майже двохрічний період розгляду даної справи, суд вважає, що прийняття до свого провадження зустрічної позовної вимоги є недоцільним, оскільки це істотно розширить предмет доказування, так як два позови виникли з різних правовідносин, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу і як наслідок ще більше затягне розгляд справи.

Крім того про значне ускладнення розгляду даної справи, що повязане із необхідністю збирання додаткових доказів у звязку з прийняттям до спільного розгляду нової зустрічної позовної заяви, зазначає і сам ОСОБА_4, обґрунтовуючи своє клопотання про необхідність призначення колегіального розгляду даної справи.

Суд також звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_4 вважає недійсним Договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_9, у звязку з чим ним було подано відповідний позов до іншого суду, що взагалі виключає можливість задоволення зустрічного позову шляхом повного виключення або часткового задоволення первісного позову.

Разом з тим суд зазначає, що відмова у прийнятті зустрічної позовної заяви не позбавляє відповідача ОСОБА_4 можливості звернутись до суду з самостійними позовними вимогами в загальному порядку.

Враховуючи, що судом відмовлено у прийнятті нової зустрічної позовної заяви з вищезазначених підстав, а клопотання ОСОБА_4 про залишення без розгляду первісного зустрічного позову безпосередньо повязано із сподіваннями ОСОБА_4 на розгляд нової зустрічної вимоги замість попередньої, суд вважає за доцільне його клопотання про залишення без розгляду первісної зустрічної позовної заяви про визнання договору позики недійсним залишити без задоволення, що за даних обставин на переконання суду не буде порушенням принципу диспозитивності при розгляді даного клопотання. При цьому суд зазначає, що після оголошення даної ухвали ОСОБА_4 не позбавлений можливості повторно заявити дане клопотання та його право на залишення зустрічного позову без розгляду може бути реалізоване безперешкодно.

Що стосується клопотань ОСОБА_4 про витребування доказів та забезпечення доказів, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способом забезпечення судом доказів є в тому числі і витребування доказів.

Згідно ст. 83 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні серед іншого повинно бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Суд не вважає, що докази, які ОСОБА_4 просить забезпечити шляхом витребування можуть бути втрачені або їх збирання або подання стане згодом неможливим чи утрудненим. Заявником також не надано доказів вжиття ним заходів для отримання доказів самостійно, та не зазначені причини неможливості самостійного отримання доказів.

Крім того, враховуючи, що судом відмовлено у прийнятті нової зустрічної позовної заяви, а докази які ОСОБА_4 просить витребувати є засобом доказування відхиленої заяви, суд вважає, що дані докази в силу ст. 77 ЦПК України не є належними, оскільки не містять інформацію щодо предмета доказування в даній справі, і суд не має брати їх до розгляду, у звязку з чим клопотання про забезпечення доказів та витребування доказів задоволенню не підлягають.

Щодо клопотання ОСОБА_4 про здійснення колегіального розгляду справи, суд вважає, що воно є безпідставним та не ґрунтується на вимогах закону. Так, згідно ч.ч. 1,2 ст. 34 ЦПК України, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом. У випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох присяжних, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді.

Випадки колегіального розгляду справи в суді першої інстанції передбачені ч. 4 ст. 293 ЦПК України, зокрема пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, під час розгляду справ окремого провадження, які проводяться судом у складі одного судді і двох присяжних.

Враховуючи, що дана справа відноситься до категорії позовного провадження, а випадків, за яких процесуальним законом передбачений її колегіальний розгляд не передбачено, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання ОСОБА_4 здійснення колегіального розгляду справи відмовити.

Клопотання ОСОБА_4 про призначення додаткової почеркознавчої експертизи також не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так питання щодо виконання тексту розписки від 03.09.2015 року відповідачем ОСОБА_4 на розписці від 03 вересня 2015 року ставилися на вирішення експертам в ухвалі Петриківського районного суду від 09 жовтня 2017 р. постановленої за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Згідно висновку експертизи № 519/520/521-17 від 10.01.2018 року експерти не змогли надати відповідь на питання чи виконаний текст розписки від 03.09.2015 року відповідачем, оскільки не було задоволено клопотання щодо надання додаткових зразків почерку відповідача. При цьому суд своєю ухвалою від 09 жовтня 2017 року безпосередньо зобовязав відповідача надати додатково такі зразки, однак відповідач вказані вимоги не виконав.

13.06.2018 представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_11 заявив клопотання про призначення додаткової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої просив поставити зокрема і питання: Чи виконаний текст розписки від 03.09.2015 року на суму 382 464,00 дол. США ОСОБА_4 ?

Ухвалою суду в задоволення клопотання було відмовлено з тих підстав, що за відсутності додаткових зразків почерку відповідача, воно є безпідставним та заявлене з метою затягнути в часі розгляд справи.

Суд вважає, що питання: Чи виконано рукописний запис, а саме: «...четьіреста шестьдесят четьіре доллара США.» у розписці від 03.09.2015 року (рядок 8) ОСОБА_4?» охоплюється попереднім питанням щодо всього тексту розписки, яке вже ставилося на вирішення експертам.

Таким чином, суд вважає безпідставною повторну заяву про призначення додаткової почеркознавчої експертизи, без надання додаткових зразків почерку відповідача, про які йдеться як в клопотанні експерта так і в ухвалі суду від 09 жовтня 2017 р. та про необхідність надання яких ОСОБА_4 було достеменно відомо, а тому суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання відмовити.

Керуючись ст. ст.. 2, 34, 43, 49, 51, 77, 83, 106, 193, 258-260 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, та у звязку з чим заяву ОСОБА_4 про залишення без розгляду зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним залишити без задоволення.

В задоволенні клопотань ОСОБА_4 про забезпечення доказів та витребування доказів, про призначення колегіального розгляду справи та про призначення додаткової почеркознавчої експертизи - відмовити.

Ухвала в частині відмови в задоволенні заяви про забезпечення доказів може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петриківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 15-денний строк з дня її складення.

В іншій частині ухвала не може бути оскарженою окремо від рішення суду, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду в порядку передбаченому п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України.

Суддя:ОСОБА_12