КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/182/18
Провадження №2/319/237/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2018 року смт Більмак
Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Валігурського Г.Ю. при секретарі Костенко А.В.
учасники справи в судове засідання не прибули,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", треті особи - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та акціонерне товариство "БМ БАНК", про захист прав споживача, визнання п. 10.10 Договору добровільного страхування наземного транспорту недійсним, визнання дій страхової компанії незаконними, стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,
Свої вимоги позивач мотивував тим, що оскаржуваний пункт договору суперечить вимогам Закону України «Про страхування», п.п. 11.4, 11.5 правил страхування де передбачені способи визначення розміру страхового відшкодування, серед яких відсутній такий спосіб, як онлайн аукціон, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», за якою Договори зі споживачем не повинні містити умов, які є несправедливими, тобто такими, які всуперать принципу добросовісності мають наслідком істотний дисбаланс договірних прав обов'язків на шкоду споживача. Зокрема несправедливим є позбавлення права позивача приймати участь у визначенні вартості залишків транспортного засобу.
Вказує, що 14.11.2017 року зобовязання за кредитним договором ним виконані у повному обсязі, у звязку з чим право на отримання страхового відшкодування належить йому.
Представником позивача подана заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, у якій зазначено, що позовні вимоги ними підтримуються. Також повідомив про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи.
За вказаних обставин суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, постановляє здійснювати заочний розгляд справи за наявними у справі матеріалами.
Третя особа АТ «БМ Банк» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином, надіслав клопотання про розгляд справи без участі його представника. Вирішення спору залишив на розсуд суду.
Третя особа національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала пояснення у яких повідомила, що Комісією розглядались звернення позивача щодо врегулювання відносин із відповідачем про результати чого повідомлено ОСОБА_1 листами від 29.04.2015 та від 27.05.2015. Крім цього позивачу повідомлено, що рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування може бути оскаржено у судовому порядку. У поясненнях третя особа просить справу розглядати без участі її представника.
Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Між позивачем та АТ «БМ «Банк» 24.10.2012 укладений кредитний договір №17/65/241012 предметом якого є отримання позивачем від третьої особи 153475 грн. кредитних коштів для придбання автомобіля.
22 жовтня 2014 року між позивачем та ПАТ «СК «Універсальна» було укладено Договір №3112/237/050255 добровільного страхування наземного транспортного засобу легкового автомобіля Hyundai і30, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску (далі за текстом Договір).
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 985 ЦК України страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування. Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом.
Частиною 4 ст. Закону України «Про страхування» страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.
Відповідно до п. 18 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо за договором страхування визначений вигодонабувач, він повинен бути залучений до участі у справі (стаття 985 ЦК України, стаття 3 Закону України «Про страхування»). Відповідно до наведених положень закону договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов'язків останнього. При розгляді таких справ суди повинні враховувати положення статей 636, 985 ЦК України, статтю 3 Закону України «Про страхування», і у разі якщо буде встановлено, що вигодонабувач відмовився від пред'явлення позову до страховика або сума страхової виплати більша, ніж має отримати вигодонабувач, страхувальник/потерпілий не позбавлений права на пред'явлення позову про виплату страхового відшкодування на свою користь на загальних підставах.
З довідки від 06 червня 2018 року, виданої АТ «БМ Банк», вбачається, що ОСОБА_1 в повному обсязі виконав свої зобовязання за кредитним договором від 24.10.2012 №17/65/241012.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивач як страхувальник не позбавлений права на пред'явлення позову про виплату страхового відшкодування на свою користь на загальних підставах.
Вказана сума перевищує 70% від дійсної вартості транспортного засобу на момент настання страхового випадку (258663,90 грн.) та за умовами Договору визнається конструктивною загибеллю транспортного засобу (п. 10.7.1 Договору).
При цьому вартість залишків транспортного засобу легкового автомобіля Hyundai і30, реєстраційний номер НОМЕР_1, визначена шляхом використання системи онлайн-аукціону ТОВ УПП «Автоонлайн-Україна», компанії, що пропонує професійну інтернет-платформу для реалізації залишків пошкоджених автомобілів та визначення їх залишкової вартості.
Вирішуючи спір щодо недійсності п. 10.10 Договору та незаконності використання Страховиком способу оцінки залишків транспортного засобу через онлайн-аукціон, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначається правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.
Згідно ст. 16 вказаного Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Згідно п. 11.4 Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) затверджених генеральним директором ПАТ «Страхова Компанія «Універсальна» 27.02.2007 року (далі за текстом Правила страхування), розмір страхового відшкодування може визначатися на розсуд Страховика одним із наступних способів. Варіанти способів перераховані в п.п. 11.4.1 - 11.4.4 Правил.
Відповідно до п. 10.10. Договору при конструктивній загибелі ТЗ (коли вартість відновлювального ремонту згідно з умовами Договору перевищує 70% дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку) порядок визначення відновлювального ремонту та вартості залишків ТЗ визначається Страховиком.
Відповідно до п. 10.7.1 Договору, при конструктивні загибелі ТЗ страхове відшкодування визначається за рішенням Страховика як:
10.7.1.1 дійсна вартість на момент настання страхового випадку (але не більше страхової суми) за вирахуванням франшизи та вартості залишків ТЗ. При цьому залишки ТЗ залишаються у Страховика.
Зважаючи на вище викладені норми Правил страхування та Договору, саме Страховик має право визначати вартість залишків ТЗ при конструктивній загибелі і п.10.10 не суперечить нормам законодавства та Правилам страхування.
Статтею 16 Закону України «Про страхування» передбачено умови, які повинні бути зазначені в Договорі страхування, в тому числі права та обов'язки сторін, відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).
Під час укладення Договору страхування, його сторонами, за взаємною згодою, було визначено права та обов'язки сторін та досягнуто згоди щодо умов страхування: предмет, права, обов'язки, підстави для виплати та відмови у виплаті страхового відшкодування.
Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Проте, позивачем та його представником не надано належні та допустимі докази недодержання в момент укладення Договору вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.
Таким чином, суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо незаконності та невідповідності вимогам ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» пункту п. 10.10 договору №3112/237/0550255 добровільного страхування наземного транспорту від 22.10.2014 і в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Разом з тим суд вважає незаконними дії ПАТ «Страхова Компанія «Універсальна», яка визначила вартість залишків автомобіля Hyundai і30, реєстраційний номер НОМЕР_1 у сумі 144000 грн. не передбаченим законодавством у сфері страхування та договором страхування шляхом використання системи онлайн аукціону ТОВ УПП «Автоонлайн Україна» в період з 20.01.2015 р. по 27.01.2015 р., оскільки, як зазначалося вище п. 11.4 Правил страхування визначено способи, за якими Страховик може визначати розмір страхового відшкодування і серед перерахованих способів відсутній такий спосіб як використання онлайн-аукціону. Не передбачено такого способу умовами Договору укладеного між сторонами. Тому суд вважає, що при укладені Договору страхування між сторонами не було узгоджено способу визначення розміру відшкодування у вигляді онлайн-аукціону, в звязку з чим Страховик для встановлення залишків вартості транспортного засобу мав використовувати один із способів визначених у п. 11.4 Правил страхування.
Оскільки відповідно до п. 11.4.2.1 Правил страхування, Страхувальник та Страховик мають право самостійно визначати спеціалізовану організацію, яка буде проводити експертизу, страховик приймає експертний висновок, який складений спеціалізованою організацією чи її експертами після проведення первинної, повторної чи додаткової експертизи в підтвердження завданих збитків чи розміру витрат, необхідних на ремонт наземного транспортного засобу і (або) Додаткового обладнання, незалежно від того хто ініціював проведення експертизи, за умов, що у Страховика немає зауважень до складеного експертного висновку, які стосуються достовірності відображення обставин і причин страхового випадку та адекватності розміру заподіяних збитків.
Крім того, п. 11.5.1 Правил передбачає, що в залежності від характеру страхового ризику, розмір страхового відшкодування обчислюється одним із способів визначених у п. 11.4. цих правил з урахуванням наступного: у разі знищення наземного транспортного засобу чи Додаткового обладнання у випадках описаних у п. 4.1 цих Правил в розмірі вартості транспортного засобу на момент настання страхового випадку, яка визначається на основі «Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобі» затвердженої Міністерством юстиції України за врахуванням франшизи та вартості залишків, придатних для подальшого використання (за винятком випадків, коли такі залишки передаються Страховику).
У п. 8.1.2.3 Договору також передбачено, що одним із документів, які підтверджують факт настання страхового випадку та розмірів збитків є звіт (дослідження) судового експерта або оцінювача з інформацією щодо дійсної вартості ТЗ, визначення матеріального збитку без врахування втрати товарної вартості.
Матеріали справи не містять будь-яких інших висновків щодо вартості залишків автомобіля, які були б надані у спосіб передбачений законом, Договором чи Правилами страхування.
Не надано і будь-яких доказів, які б спростовували чи ставили під сумнів висновки експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості КТС №14/02 від 18.02.2015 р.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
За правилами п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Також підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо стягнення 1000 грн., витрат на проведення експертного товарознавчого дослідження та 500 грн. витрати на послуги евакуатора, оскільки підтверджені належними доказами (квитанціями про оплату).
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, розподіл судових витрат вирішено судом у порядку ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 81, 258, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", треті особи - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та акціонерне товариство "БМ БАНК", про захист прав споживача, визнання п. 10.10 Договору добровільного страхування наземного транспорту недійсним, визнання дій страхової компанії незаконними, стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди задовольнити частково.
Визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» , яка визначила вартість залишків автомобіля Hyundai і30, реєстраційний номер НОМЕР_1 у сумі 144000 грн. не передбаченим законодавством у сфері страхування та договором страхування способом шляхом використання системи онлайн аукціону ТОВ УПП «Автоонлайн Україна» в період з 20.01.2015 р. по 27.01.2015 року.
В задоволенні решти позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Куйбишевський районний суд Запорізької області.

Позивач: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2).

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» (, юридична адреса 01133, м. Київ бульвар Лесі Українки, 9).

Суддя Г.Ю. Валігурський