Справа № 539/1316/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року

Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Іващенка Ю.А.,

при секретарі Мирна Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

В позові вказав, що 22 січня 2018 року надав відповідачу позику в розмірі 200 000 грн., які останній зобовязався повернути в строк до 22 березня 2018 року, що підтверджується власноручно написаною ОСОБА_2 розпискою.

Однак всупереч домовленостям відповідач ні до 22.03.2018 року ні до цього часу жодних коштів йому не повернув.

На підставі вищевикладеного, позивач прохає суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 22.01.2018 року в загальному розмірі 200 000 грн.

В судове засідання сторони не зявилися, направивши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому, позивач на своїх позовних вимогах наполягає та прохає їх задовольнити, а відповідач позов визнав, проти його задоволення не заперечує (а.с.11,12).

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З»ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 22 січня 2018 року між сторонами було укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивача в борг кошти в сумі 200 000 грн. терміном до 22.03.2018 року, що підтверджується відповідною розпискою (а.с.5).

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином та в певний строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Стаття 527 ЦК України встановлює, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідач покладені на нього обовязки в добровільному порядку не виконав, визнав позов безумовно, таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд вважає що позов підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 заборгованість за договором позики в сумі 200 000 (двісті тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 2000 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_3А.