Справа № 442/365/18 Головуючий у 1 інстанції: Кучаковський Ю.С.
Провадження № 22-ц/783/887/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 в якому просить визнати квартиру АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_4.

28 лютого 2018 року позивач подала заяву про залишення її позову без розгляду та просила повернути сплачений нею судовий збір за подання позову в розмірі 3100 грн.

Оскаржуваною ухвалою заяву позивача задоволено частково. Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю залишено без розгляду. В іншій частині заяви відмовлено.

Ухвалу оскаржила позивач. В апеляційній скарзі зазначає, що постановляючи ухвалу, суд не взяв до уваги вимоги ч.3 ст.257 ЦПК України де передбачено, що в ухвалі можуть бути вирішені питання про повернення судового збору з державного бюджету. Зазначає, що оскільки нею подано заяву про залишення позову без розгляду до початку розгляду справу т по суті та зважаючи на її скрутний матеріальний стан, оскілки вона є студенткою ІІІ курсу Вінницького національного медичного університету ім. М.І.Пирогова денної форми навчання та смертю матері у суду були всі підстави повернути судовий збір. Крім цього, вважає, що залишаючи позов без розгляду, суд безпідставно посилався на п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України та рішення Дрогобицького районного суду Львівської області від 23 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, оскільки предмет і підстави позову у цій справі не є тотожними з предметом і підставами спору у даній справі. Просить скасувати ухвалу в частині відмови у поверненні судового збору та постановити нову ухвалу, якою повернути судовий збір у розмірі 3100 грн. з державного бюджету.

Сторони у справі в судове засідання не з'явились, хоч були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Частиною 2 ст.372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відмовляючи у задоволенні заяви в частині повернення сплаченого позивачем судового збору з державного бюджету, судом першої інстанції правильно застосовані норми процесуального та матеріального права, виходячи з наступного.

Статтею 257 ЦПК України визначено підстави залишення позову без розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 3 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

В ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» визначено підстави повернення судового збору, зокрема, пунктом 4 частини 1 даної норми передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, із вищенаведеного випливає, що сплачена сума судового збору не повертається у разі подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду.

Відтак, підстав для повернення сплаченого позивачем судового збору у зв»язку із залишенням позову без розгляду згідно поданої позивачем заяви, немає.

Доводи апелянта про те, що суд не взяв до уваги вимоги ч.3 ст.257 ЦПК України де передбачено, що в ухвалі можуть бути вирішені питання про повернення судового збору з державного бюджету, не дають підстав для скасування законної ухвали суду першої інстанції, оскільки вимоги даної статті не встановлюють обов'язку суду повертати судовий збір, а лише дають право суду вирішувати питання пов'язані з повернення судового збору.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Разом із тим, Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Отже, вирішення питання повернення сплати судового збору здійснюється судом відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні заяви в частині повернення судового збору, оскільки Законом України «Про судовий збір» не передбачено повернення судового збору у разі залишення позову без розгляду на підставі заяви позивача.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.374 ч. 1 п. 1, 375, 383, 384, 391 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 15 червня 2018 року.

Головуючий Ю.Р. Мікуш

Судді: О.Ф. Павлишин

Т.І. Приколота