РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/261/18
Провадження № 2/327/109/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2018 року смт. Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Завіновської А.П.

при секретарі судового засідання Пригінській О.В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

25 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із наведеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначала наступне.

10 квітня 2015 року у Виконавчому комітеті Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області, під актовим записом № 1, ОСОБА_1 (далі - позивач) та ОСОБА_2 (далі - відповідач) зареєстрували шлюб. Сторони мають спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З 16 червня 2016 року між сторонами припинено шлюбні відносини. Сторони не досягли угоди про добровільну сплату аліментів і самостійно відповідач матеріальної допомоги дітям не надає, а тому останні фактично знаходяться на утриманні позивача, хоча відповідач має можливість надавити матеріальну допомогу на утримання дітей, оскільки працює в АР Крим, аліментів на інших дітей не виплачує, непрацездатних осіб на утриманні немає.

З огляду на вказане, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? його доходу, до повноліття дітей, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

В підготовче судове засідання позивач не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Крім того, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність (а.с. 8).

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, дату і місце розгляду справи також був повідомлений належним чином. Крім того, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 19).

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового засідання у відсутність учасників справи, на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що відповідачем у поданому до суду клопотанні повністю визнано позов, суд керуючись нормами ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за наслідками підготовчого провадження вважає можливим ухвалити рішення у справі.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 10 квітня 2015 року у Виконавчому комітеті Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області, під актовим записом № 1 (а.с. 2).

Сторони мають спільних дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3-4).

З матеріалів справи вбачається, що причиною звернення позивача до суду із вказаним позовом стало те, що сторонами не було досягнуто угоди про добровільну сплату аліментів та відсутність матеріального забезпечення зі сторони відповідача своїх неповнолітніх дітей.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 наведеної статті СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що неповнолітні діти проживають та фактично перебувають на утриманні своєї матері. Батько дітей не офіційно працевлаштований, інших неповнолітніх дітей, чи непрацездатних осіб на утриманні немає, тобто може надавати матеріальну допомогу на утримання своїх неповнолітніх дітей, у тому числі і за станом свого здоровя.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу, - із дня подання такої заяви.

За таких обставин, суд доходить висновку, про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 (пятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.05.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Згідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заробітної плати, а тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Керуючись ст. ст. 180-183, 191 СК України, ст. ст. 12, 13, 141, 200, 211, 247, 259, 263-265, 273, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії СЮ 016981, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (паспорт серії СЮ 420490, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7), аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 (пятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.05.2018 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок.

Рішення допускається до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції, Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.П. Завіновська