Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/2042/18 Головуючий у 1 інстанції: Жукова О.Є.
Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Ващенко З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_4 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви зазначено, що стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_4 є безпідставним оскільки діти не проживають та не спілкуються з матір'ю, а отже його обов'язок відсутній. Крім того , боржник вказав, що наразі в межах розгляду справи про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав вжиті заходи забезпечення позову, за якими дітей відібрано у матері та передано його на виховання.

Посилаючись на ці обставини, просив визнати виконавчий документ , а саме судовий наказ Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2017 по справі 331/8580/17 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви.

Відновлено виконання за судовим наказом Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2017 по справі 331/8580/17.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 14 грудня 2017 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ по справі № 331/8580/17яким вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно говіку на кожну дитину, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 12.12.2017 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Частиною 2 ст. 369 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Підстави для цього зазначені у ч. 4 ст. 369 ЦПК.

Згідно приписів ч. 2 ст. 432 ЦПК України - суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Обставини, на які посилається заявник, а саме, що на теперішній час неповнолітні діти проживають з ним та перебувають на його утриманні, а ухвалою суду вжиті заходи забезпечення позову шляхом відібрання дітей у ОСОБА_4 та передачі їх на тимчасове виховання батьку за своєю суттю є тимчасовими заходами, застосованими до вирішення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, фактично не припиняють обов'язок боржника відповідно до чинного законодавства.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Судом першої інстанції не встановлено обставин, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обставини, зазначені заявником не можна вважати підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у розумінні ч. 2 ст. 432 ЦПК України.

З огляду на викладене, та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України судова колегія вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу та залишити судове рішення без змін, так як ухвала суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: