Справа № 324/1151/18
Провадження № 2-з/324/11/2018
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

04 липня 2018 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Каретник Ю.М.

при секретарі Савченко Н.В.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2018 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 звернулася до Пологівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_5 про стягнення боргу. Позовна заява передана на розгляд судді Каретник Ю.М.

У цей же день, 03 липня 2018 року, із канцелярії Пологівського районного суду Запорізької області головуючому у справі судді було передано заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову у даній цивільній справі, яка зареєстрована в канцелярії суду 03 липня 2018 року.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 на підставі ст.ст.149-150 ЦПК України у заяві про забезпечення позову просить забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення боргу шляхом накладення заборони відчуження 1/4 частки домоволодіння № 4 по вул. Незалежності в м. Пологи Запорізької області, зареєстрованого за ОСОБА_5 При цьому заявник посилається на той факт, що у разі невжиття заходів забезпечення позову для позивача існують ризики щодо ускладнення чи неможливості виконання рішення суду про задоволення позову.

Під час розгляду вказаної заяви про забезпечення позову суд керувався положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України, відповідно до яких заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та доданими до неї документами, суд вважає, що її подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Натомість у поданій заяві про забезпечення позову на обґрунтування необхідності застосування у даному випадку саме такого заходу забезпечення позову як накладення заборони відчуження 1/4 частки домоволодіння № 4 по вул. Незалежності в м. Пологи Запорізької області, зареєстрованого за ОСОБА_5, заявник посилається лише на той факт, що ОСОБА_5 вживає заходи з метою відчуження належної йому частки зазначеного домоволодіння і на даний час ніщо не перешкоджає йому у цьому. Наведене створює реальну загрозу ускладнення розгляду судом даної справи та унеможливлення виконання рішення суду по даній справі в майбутньому за умови задоволення позовних вимог позивача.

При цьому, заявник не конкретизує, які саме конкретні факти чи обставини дають йому обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 дійсно вживає заходи з метою відчуження своєї частки у домоволодінні № 4 по вул. Незалежності в м. Пологи Запорізької області на користь третьої особи.

Також згідно із п. 5 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

У той же час, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Натомість, заявником не було зазначено ціну позову, про забезпечення якого він просить.

Окрім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

У той же час, у заяві про забезпечення позову заявник не вказує свої пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Також судом враховано, що згідно зі ч. 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із розясненнями, наданими у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв по забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Тобто, зважаючи на те, що у заяві про забезпечення позову не обґрунтовано необхідності вжиття у даному конкретному випадку визначеного заявником заходу забезпечення позову, а у долучених до неї матеріалах відсутні відомості про вартість належної ОСОБА_5 частки домоволодіння, суд позбавлений можливості вирішити питання про співмірність цього заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Тому, зважаючи на наведені вище недоліки заяви про забезпечення позову, суд вбачає підстави для її повернення заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 258-261, 353-354 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв по забезпечення позову», суд

УХВАЛИВ:

Повернути представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення боргу.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: