ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/649/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"14" червня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Заболотній Л.Г.
розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Комунального підприємства „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна", 3-ті особи: ОСОБА_4, 16-Київська державна нотаріальна контора, Головне територіальне управління юстиції про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом,
У червні 2017 року позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до Комунального підприємства „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна", треті особи: ОСОБА_4, 16-Київська державна нотаріальна контора, Головне територіальне управління юстиції про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом.
У зв'язку із тим, що позивачі як спадкоємці першої черги позбавлені можливості зареєструвати своє право власності на домоволодіння, а відтак, просили суд визнати за ними право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, яка належала на праві власності ОСОБА_5, у порядку спадкування за законом.
В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов в повному обсязі з підстав викладений у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечували.
Відповідач Комунальне підприємство „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна"свого представника у судове засідання не направили, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, відзив на позовну заяву не надіслали.
Третя особа ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, просив задовольнити.
Треті особи 16-Київська державна нотаріальна контора та Головне територіальне управління юстиції у судове засідання не з'явились, від них на адресу суду надійшли пояснення, у яких просили розглядати справу у їх відсутність, ухвалити рішення згідно наявних у матеріалах справи доказів та згідно вимог чинного законодавства.
Ухвалою суду від 27 листопада 2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.
Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суд відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивачів суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення позивачів, третьої особи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Як встановлено у судовому засіданні, позивачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 9-10).
ІНФОРМАЦІЯ_4 батько ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 13).
Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України (далі по тексту- ЦК України) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси.
За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 15).
Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А згідно з ч. 2 ст. 1223 цього Кодексу у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно з ч. 1 ст. 1267 та ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.
Частинами першою та другою ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством.
Стаття 1297 ЦК України встановлює обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. А відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Після смерті матері ОСОБА_5 державним нотаріусом 16-ї Київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. було відкрито спадкову справу №7/2017.
08 серпня 2017 року позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як спадкоємці першої черги звернулись до 16-ї Київської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1, який залишився після смерті ОСОБА_5
10 січня 2017 року державним нотаріусом було направлено запит до Київського міського бюро технічної інвентаризації для надання уточнюючої інформації про, те, на підставі яких правовставовлювальних документів зареєстровано право власності ОСОБА_5 на вищезазначений житловий будинок. Київське міське бюро технічної інвентаризації надало відповідь, про те, що вказаний житловий будинок зареєстрований за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 16-ою Київською державною нотаріальною конторою 26.10.2001 за реєстровим № 4-1934 та повідомило про те, що згідно з даними реєстрових книг Бюро, реєстрація також проведена за іншими фізичними особами на вищевказаний житловий будинок.
Окрім того, державним нотаріусом перевірено та встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є запис про зареєстроване право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 від 13.06.2014 року.
У зв'язку із чим, державним нотаріусом 16-ї Київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. 17.08.2017 винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1, який залишився після смерті їх матері ОСОБА_5 (а.с. 16).
Як вбачається з відповіді Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації на адвокатський запит з приводу реєстрації права власності на нерухоме майно, відповідно до інформаційної системи «Центр надання адміністративних послуг міста Києва» ОСОБА_4, у відділі надання адміністративних послуг Дарницького району послуги щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, за адресою АДРЕСА_1 не отримував (а.с. 18).
Згідно відповіді КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_4, 23 вересня 2011 року Бюро провело технічну інвентаризацію і виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1. ОСОБА_4 набув право власності на 1/2 частину вказаного будинку на підставі ухвали Апеляційного суду м. Києва від 28.04.2011 (а.с.19).
Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 ЦК України).
А відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
У ході судового розгляду судом встановлено, що ОСОБА_4 є сусідом позивачів та має окремий будинок за тією ж адресою, однак на той час під час забудови вказаних земельних ділянок, житлові будинки реєструвались за однією адресою по АДРЕСА_1, дані обставини заперечувались сторонами.
За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а ст. 16 цього Кодексу встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого, немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, зокрема, може бути визнання права.
Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з вимогами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Суд вважає, що набуття позивачами в порядку спадкування за законом права власності на вказаний будинок АДРЕСА_1 не порушить прав та інтересів інших осіб, є правомірним та відповідає нормам закону, проте не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.
З огляду на встановлені обставини, виходячи з положень ст. 16 ЦК України, яка надає кожній особі право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та визначає можливі способи захисту прав, та ст. 328 цього Кодексу, згідно якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, суд вважає вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-82, 89, 258, 259, 263-265, 267, 268, 274, 280, 352,354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 15, 16, 182, 321, 328, 331, 392, 1216-1218, 1220, 1223, 1261-1265, 1267, 1268, 1278, 1296-1297 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», на підставі, суд, -
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем м. Києва право власності на 1/2 частину жилого будинку АДРЕСА_1, яка належала на праві власності ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за законом.
Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою м. Києва право власності на 1/2 частину жилого будинку АДРЕСА_1, яка належала на праві власності ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за законом.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а учаснику справи, якому не було вручене повне заочне рішення в день його проголошення - протягом 20 днів з дня вручення його повного тексту заочного рішення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК