ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року

м.Суми

Справа №591/1000/18

Номер провадження 22-ц/788/1007/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК»,

на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 13 квітня 2018 року в складі судді Шелєхової Г.В., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 13 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2018 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до заяви № б/н від 19 травня 2011 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Оскільки ОСОБА_2 не виконувала належним чином зобов'язання за кредитним договором, станом на 19 лютого 2018 року у неї утворилася заборгованість у розмірі 16978 грн. 66 коп., яка складається з наступного: 1947 грн. 96 коп. - заборгованість за кредитом, 6160 грн. 28 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7585 грн. 72 коп. - заборгованість за пенею, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 784 грн. 70 коп. - штраф (процентна складова).

У зв'язку з цим, позивач просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 13 квітня 2018 року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 3568 грн. 18 коп. та 370 грн. 02 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити, скасувавши його в частині відмови у стягненні заборгованості по процентах, пені та штрафів та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення цих позовних вимог в повному обсязі.

При цьому вказує, що позичальник власноручно підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій зазначено базова відсоткова ставка за користування кредитом 2,5 % в місяць, розмір щомісячних платежів у розмірі 7 % від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів, пеня за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафи та комісійні.

Крім того, зазначає, що відсутність підпису позичальника на Умовах та правилах надання банківських послуг не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості. Підпис відповідач поставив саме в заяві позичальника, яким засвідчив те, що він повністю згоден з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі не подала.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ПАТ КБ ПРИВАТБАНК - ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до заяви № б/н від 19 травня 2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 9).

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 19 лютого 2018 року у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 16978 грн. 66 коп., яка складається з наступного: 1947 грн. 96 коп. - заборгованість за кредитом; 6160 грн. 28 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 7585 грн. 72 коп. - заборгованість за пенею, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 784 грн. 70 коп. - штраф (процентна складова).

Будь-яких доказів на спростування заборгованості з повернення тіла кредиту в розмірі 1947 грн. 96 коп. суду не надано.

Рішення суду першої інстанції про відмову у стягненні заборгованості по процентах, пені, а також штрафів мотивоване тим, що Умови і Правила надання банківських послуг та Тарифи, всупереч вимогам ст. ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», позичальником не підписані й кредитором оригінали цих документів відповідачу передані не були, у зв'язку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору.

З такими висновками суду колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 користувалася кредитними коштами, проте, належним чином не виконувала умови кредитного договору, тому позивач має право на повернення кредиту, процентів, а також пені за користування кредитними коштами.

Як убачається з матеріалів справи, 19 травня 2011 року було укладено кредитний договір, відповідач отримала картку зі строком дії до жовтня 2017 року, потім картка перевипускалась і має строк дії до січня 2022 року.

Відповідно до Тарифів з обслуговування кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», ОСОБА_2 були визначені наступні умови надання кредитних коштів: базова відсоткова ставка по кредитному ліміту становить 2,5 % в місяць, щомісячні платежі умовами кредитування передбачені у розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості зі строком внесення до 25 числа місяця, наступного за звітним. Крім того, умовами кредитування передбачений штраф за порушення строків по грошових зобов'язаннях у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову, а також сплату пені в сумі 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення платежу. З цими умовами кредитування ОСОБА_2 ознайомилась 19 травня 2011 року, що засвідчила своїм особистим підписом (а.с. 10).

Зазначені вище умови укладеного кредитного договору між сторонами відповідачем не спростовані, визнавались останньою, враховуючи, що вона частково виконувала зобовязання та сплачувала заборгованість та підтверджуються матеріалами справи та доданими в суді апеляційної інстанції банківськими документами.

Відповідно до розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи, апеляційний суд вбачає підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 15693 грн. 96 коп. яка складається із: 1947 грн. 96 коп. - заборгованість за кредитом, 6160 грн. 28 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 905 грн. 40 коп. - заборгованість за штрафом.

Проте, колегія суддів не вбачає підстав для стягнення пені, оскільки як сплата пені так і штрафів передбачена за порушення строків внесення платежів по кредитному договору. Тому застосування пені разом із штрафами потягне подвійну відповідальність за одне й те ж порушення, що не допускається. У звязку з цим в стягненні пені необхідно відмовити.

Заборгованість, що стягується за даним рішенням виникла станом на 19 лютого 2018 року.

Приймаючи до уваги, що при ухваленні рішення суд в резолютивній частині вказав про стягнення загальної суми заборгованості, без посилання на її складові, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову, а апеляційна скарга, відповідно, має бути частково задоволена згідно вимог ст. 376 ЦПК України.

На підставі ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог та апеляційної скарги з ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 935 грн. 26 коп. компенсації судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 1776 грн. 36 коп. - за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що ціна позову 16978,66 грн. не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2018 року: 1762 * 100 = 176200 грн.), ця справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України) і тому, відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 368 - 369, ст. ст. 374, 376, 381, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 13 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19 травня 2011 року в розмірі 9013 грн. 64 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 1947 грн. 96 коп., заборгованості за процентами - 6160 грн. 28 коп., заборгованості за штрафом в сумі 905 грн. 40 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» у відшкодування фактичних витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 935 грн. 26 коп. та за апеляційний перегляд рішення суду в розмірі 1776 грн. 36 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

ОСОБА_4