Справа № 307/1353/18
Провадження № 2/307/954/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Панчишин В.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання її сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грв. щомісячно, до досягнення ним повноліття.

Посилається на те, що рішенням Тячівського районного суду від 28.11.2017 р., відповідачку ОСОБА_3 було позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, 20.09.2003 р.

Дане рішення набрало законної сили 18.12.2017 р.

Розпорядженням Тячівської РДА № 13 від 1201.2018 р. його призначено піклувальником внука ОСОБА_1.

Дитина проживає разом з ним у належному йому будинку, він самостійно здійснює за нею догляд та матеріально забезпечує.

На даний час відповідачка ніде не працює офіційно, періодично виїжджає на сезонні роботи та отримує заробітки, які мають мінливий характер.

Інших осіб на утриманні не має і стягнення за виконавчими документами з неї не здійснюються.

Відповідно до вимог законодавства та враховуючи потреби дитини, просить стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 28.11.2017 р.. Тячівським районним судом ухвалено рішення про позбавлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

18.12.2017 р. вказане рішення набрало законної сили.

Згідно розпорядження Тячівської РДА № 13 від 12.01.2018 р. ОСОБА_1 призначено піклувальником над дитиною позбавленою батьківського піклування - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Довідкою Дубівської селищної ради № 174 від 22.03.2018 р. та актом обстеження матеріально-побутових умов від 27.04.2018 р. стверджено, що ОСОБА_1 проживає з своїм внуком ОСОБА_3 у власному будинку.

З характеристики, виданої директором Дубівської ЗОШ І-ІІ ступенів ОСОБА_5, вбачається, що ОСОБА_1 навчається у дані школі 9 років. Проживає з його дідом, який є його опікуном.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку.

Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів у Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Зважаючи на вказані вимоги закону аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо.

Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорюється, що відповідачка на час розгляду справи офіційно не працює та постійного (сталого) доходу не має.

При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, який є пенсіонером, який сам виховує неповнолітню дитину, відсутність у відповідачки інших аліментних зобов'язань та відсутність істотних причин, які б перешкоджали їй працювати та заробляти кошти.

Тому суд вважає, що відповідачка, як молода, працездатна жінка, яка має можливість працювати за кордоном, у змозі заробити суму, яка дасть їй можливість сплачувати на утримання свого неповнолітнього сина 1000 гривень у місяць.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 704.8 грв.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 166, 180, 184 СК України, ч. 1 ст. 8, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1 (інші відомості відсутні), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі одна тисяча гривень щомісячно починаючи з 10.05.2018 року і до його повноліття.

Сягнути з ОСОБА_3 до спеціального фонду Державного бюджету України сімсот чотири гривні 80 коп. гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 04.07.2018 року.

Головуючий: Гримут В.І.