Справа № 493/1240/18
Провадження № 2/493/556/18
03 липня 2018 року
Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді БОДАШКО Л.І.,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права власності на земельні ділянки та житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування,
За свого життя спадкодавець ОСОБА_4 заповіту стосовно належного їй майна не складала.
7 лютого 2013 року спадкодавець ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений секретарем Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр № 4, в якому заповів позивачу ОСОБА_2 належну йому земельну ділянку розміром 2,68 га, яка розташована на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 904087, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації від 31.01.2005 року №57/А-2005.
21 липня 2007 року спадкодавець ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстр № 240, , в якому заповіла позивачу ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати їй на день смерті, та на що вона за законом матиме право.
22 липня 2011 року ОСОБА_4 померла, а 24 лютого 2013 року помер і ОСОБА_5. Після їх смерті позивач ОСОБА_2, як спадкоємець четвертої черги за законом, за заповітом, фактично прийняв спадщину, крім нього інших спадкоємців першої четвертої черг за законом немає, заповіт ніким не змінено і не скасовано.
5 квітня 2010 року ОСОБА_6 померла. Після її смерті позивач ОСОБА_3, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняла спадщину, заповіт ніким не змінено і не скасовано.
Позивачі звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, але, нотаріусом їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітами по причині відсутності в них оригіналів державних актів на право власності на земельні ділянки та відсутності правовстановлюючого документа на житловий будинок з господарськими будівлями.
Застосовані позивачами заходи щодо розшуку втрачених державних актів на право власності на земельні ділянки позитивних результатів не дали.
Вказані вище обставини позбавили позивачів права на спадкове майно у вигляді земельних ділянок, житлового будинку з господарськими будівлями, з приводу чого вони змушені звернутися до суду з позовом, надали суду заяви, в яких свої заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просять розглянути справу без їх участі.
Представник відповідача до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення заявлених вимог, просить розглянути справу за його відсутності у відповідності з вимогами чинного законодавства України.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Після смерті ОСОБА_4, померлої 22.07.2011 року, та смерті ОСОБА_5, померлого 24.02.2013 року, спадщину, як спадкоємець четвертої черги за законом та за заповітом, фактично прийняв позивач ОСОБА_2, після смерті ОСОБА_6, померлої 05.04.2010 року, спадщину, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняла позивач ОСОБА_3, так як позивач ОСОБА_2 проживав разом з спадкодавцем ОСОБА_4 на протязі більш як пять років до дня її смерті, позивачі поховали спадкодавців, користуються земельними ділянками, житловим будинком з господарськими будівлями, крім ОСОБА_2 інших спадкоємців першої четвертої черг за законом, судом не встановлено, заповіти ніким не змінені і не скасовані, факт спільного проживання позивача ОСОБА_2 з спадкодавцем ОСОБА_4 однією сімєю на протязі більше пяти років підтверджується довідкою Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області від 14.06.2018 року № 810, що по причині втрати спадкодавцями оригіналів державних актів на право власності на земельні ділянки, відсутності правовстановлюючого документа на житловий будинок з господарськими будівлями нотаріусом позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, оскільки відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про нотаріат» отримати новий державний акт на право власності на земельну ділянку у разі смерті спадкодавця неможливо.
Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України спадкування права на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно ст. 3 ЦК України у якості засад цивільного законодавства визнано неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права здійснюється шляхом звернення до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 386 ЦК України визначено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивачі не відмовлялися від спадщини, тому вважаються такими, що прийняли її.
Оцінивши надані позивачами докази суд прийшов до висновку, що позивачі мають законне право володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном у вигляді вище вказаних відповідно земельних ділянок та житлового будинку з господарськими будівлями.
Вказані вище обставини підтверджується зібраними в матеріалах справи письмовими доказами, в тому числі ксерокопіями паспортів, свідоцтв про смерть, державних актів на право власності на земельні ділянки, заповітів, технічного паспорту, витягу про реєстрацію заповіту в спадковому реєстрі, інформацією відділу у Балтському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області, довідками Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області від 14.06.2018 року № 810, від 21.06.2018 року № 847 та ін..
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 321, 386, 1216, 1218, 1225, 1233, 1258, 1264, 1268 ЦК України ст. ст. 10-13, 141, 259, 263 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права власності на земельні ділянки та житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування - задовольнити в повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_3, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на житловий будинок (на плані позначено літ. А) загальною площею 60,7 кв. м., житловою площею 38,3 кв. м. з верандою (літ. а), господарськими будівлями погребом з шиєю (літ. Б, б), сараєм (літ. В), розташований на земельній ділянці площею 4100 м. кв. в провулку Бондаревої, 2 в с. Пужайкове Балтського району Одеської області, який раніше на праві приватної власності належав ОСОБА_6, померлій 5 квітня 2010 року.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області відповідно до ч. 1 п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
СУДДЯ