Провадження № 2-з/200/122/18
У Х В А Л А

«22» червня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді Женеску Е.В.,

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛОС", Реєстратора ОСОБА_4, Приватного нотаріуса ОСОБА_5, Державного реєстратора Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_6 про визнання недійсними заяв пор вихід зі складу учасників, рішень загальних зборів учасників товариства та скасування реєстраційних дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛОС", Реєстратора ОСОБА_4, Приватного нотаріуса ОСОБА_5, Державного реєстратора Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_6 про визнання недійсними заяв пор вихід зі складу учасників, рішень загальних зборів учасників товариства та скасування реєстраційних дії.

20 червня 2018 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони суб'єктам державної реєстрації здійснювати реєстраційні дії та вносити записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно СТОВ "Колос".

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що вчинення реєстраційних дій щодо СТОВ "Колос", які, зокрема, стосуватимуться зміни складу учасників товариства та зміни його статутного капіталу, значно ускладнить відновлення становища, що існувало до прийняття оскаржуваного позивачем рішення про затвердження виходу зі складу учасників СТОВ "Колос" відповідачів 1 та 2 на підставі заяв про вихід про недійсність яких позивачем заявлено позов у цій справі.

Окрім того, позивач зазначив, що вже після подання ним позовної заяви, що розглядається у даній справі, учасниками СТОВ "Колос" було прийнято рішення про збільшення розміру статутного капіталу товариства та затверджено проведення державної реєстрації відповідних змін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Забезпечення позову це сукупність процесуальних заходів, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовуються з метою недопущення вчинення відповідачем дій, направлених на фактичну неможливість виконання судового рішення.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до роз'яснень, зазначених в п. 4 Постанови пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

У п. 6 Постанови пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу) про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається викладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Виходячи з предмету спору та суб'єктного складу сторін, проаналізувавши зміст позовних вимог, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Заходи забезпечення позову, про вжиття яких позивач просить у своїй заяві, стосуються предмета позову, оскільки предметом оскарження у даній справі є, зокрема, рішення загальних зборів учасників СТОВ "Колос" та проведення відповідних реєстраційних дій, що вчинялись після неправомірного, на думку позивача, виключення відповідачів 1 та 2 зі складу учасників СТОВ "Колос".

Також, суд приходить до висновку, що заходи забезпечення позову, про вжиття яких позивач просить у своїй заяві, є співмірними заявленим позивачем вимогам, і їх вжиття не створюватиме перешкод у господарській діяльності СТОВ "Колос".

Докази, наявні у матеріалах справи, зокрема протокол загальних зборів СТОВ "Колос" від 22.01.2018 про збільшення статутного капіталу та державна реєстрація зазначених змін, дають підстави допускати ймовірність вчинення СТОВ "Колос" дій, що ускладнять чи зроблять неможливим виконання прийнятого в майбутньому рішення суду.

У даному випадку, заборона вчинення реєстраційних дій та внесення записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно СТОВ "Колос" є адекватним заходом забезпечення позову, який в подальшому, у разі встановлення судом наявності підстав для задоволення позовних вимог, забезпечить ефективне відновлення порушених прав та інтересів Позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 149-153, 157, 258-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити державним реєстраторам та іншим посадовим особам, які відповідно до закону наділені повноваженнями державних реєстраторів, здійснювати реєстраційні дії та вносити записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОГО ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛОС" (15110, Чернігівська обл., Городнянський район, село Деревини, ВУЛИЦЯ МИРУ, будинок 115, ідентифікаційний код юридичної особи03798671).

Копію ухвали надіслати для виконання Державному реєстратору Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області (15100, Чернігівська обл., Городнянський р-н, м.Городня, вул. Троїцька, буд. 10).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення . Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також подальшому розгляду справи.

Пунктом 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Е.В. Женеску