Справа № 603/285/18
Провадження №2/603/178/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2018 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Іванчука В. М.

за участі секретаря судового засідання Швець Н.С.

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду міста Монастириська цивільну справу

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

до Монастириської міської ради

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та законний представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 звернулися в Монастириський районний суд Тернопільської області до Монастириської міської ради Тернопільської області з позовом, в якому просять визнати за кожною з них в рівних частках по 1/3 право власності на спадкове майно, а саме на:

- квартиру №2 в житловому будинку з надвірними будівлями по вул.Садова №48 м.Монастириська Тернопільської області до якої входить квартира №2 загальною площею 95,1 кв.м., житловою 49,5 кв.м. в одноповерховому житловому будинку під літерою «А», гараж «Г», сарай «Д», курник «Г».

В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що 29.12.2015 року помер їх батько та чоловік ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з вищевказаного майна.

Позивачі вважають, що саме вони повинні успадковувати за померлим спадкодавцем, оскільки є спадкоємцями за законом першої черги, спадщину належним чином прийняли, оскільки проживали на час смерті з спадкодавцем.

ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилось, що відсутні оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовче засідання не зявилися, в позовній заяві просять розгляд справи проводити в їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач - представник Монастириської міської ради Тернопільської області в підготовче засідання не зявився, суду подав відзив на позовну заяву по суті справи про визнання позову з підстав зазначених в позовній заяві та просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У випадку визнання позову відповідачем та беручи до уваги те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд відповідно до ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника.

Судом встановлено, що 29.12.2015 року у віці 44 років в м.Монастириська Тернопільської області помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 196512, актовий запис №89, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції у Тернопільській області 30.12.2015 року.

Ще за життя померлому належали:

- квартира №2 в житловому будинку з надвірними будівлями по вул.Садова №48 м.Монастириська Тернопільської області до якої входить квартира №2 загальною площею 95,1 кв.м., житловою 49,5 кв.м. в одноповерховому житловому будинку під літерою «А», гараж «Г», сарай «Д», курник «Г», що підтверджується Договором купівлі-продажу від 16.06.2000 року серії АВК №420404, посвідчений завідуючою Монастириської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №837, довідкою КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» №455 від 27.12.2016 року.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Шлюбні відносини між позивачем ОСОБА_1 та померлим 29.12.2015 року ОСОБА_4Ю підтверджуються:

- свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ИД №252455 виданого Горішньослобідською сільською радою Монастириського району Тернопільської області 25.10.1995 року, згідно якого ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_4

Родинні відносини між позивачем ОСОБА_2 та померлим 29.12.2015 року ОСОБА_4Ю підтверджуються:

- свідоцтвом про народження серії І-ИД №254902 виданого Завалівською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області 30.10.1996 року, згідно якого ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Родинні відносини між позивачем ОСОБА_3 та померлим 29.12.2015 року ОСОБА_4Ю підтверджуються:

- свідоцтвом про народження серії І-ИД №002396 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області 12.04.2005 року, згідно якого ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Беручи до уваги вищевказане суд приходить до переконання, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно ст. 1261 ЦК України мають право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4 який помер 29.12.2015 року, як спадкоємці за законом першої черги.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

В звязку з вищевказаним суд приходить до переконання, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4, як спадкоємці за законом і як особи, які станом на 29.12.2015 року, на час смерті ОСОБА_4, згідно довідки виданої виконкомом Монастириської міської ради Тернопільської області №386/07-02 від 20.04.2018 року, проживали та були зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів договору купівлі-продажу, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як згідно ч. 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства, що підтверджується відмовою Монастириської державної нотаріальної контори від 24.02.2017 року №155/01-16, у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Як слідує з матеріалів справи оригінал договору купівлі-продажу був втрачений про що свідчить повідомлення в засобах масової інформації, а саме, в газеті «Вісті Придністровя» №3 (7186) від 20.01.2017 року.

Згідно даного повідомлення вбачається, що договір купівлі-продажу серії АВК №420404 та реєстраційне посвідчення на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 видані Монастириською державною нотаріальною конторою 16.06.2000 року (за реєстровим №837) та Монастириським районним бюро технічної інвентаризації 01.08.2000 року ОСОБА_4, загублені.

На даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті, а отримати дублікати вказаних документів міг лише її власник.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

При цьому в положенні п. 3.1 ОСОБА_5 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів стали причиною неможливості оформлення спадкових документів на житловий будинок згідно закону після смерті ОСОБА_4 в нотаріальній конторі.

За таких обставин, суд вважає, що позивачами доведено обставини викладені ними в позовній заяві, а отже, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як спадкоємці за законом мають право на на прийняття спадщини за законом, інших спадкоємців, які б претендували на дане спадкове майно у спадщині судом не встановлено.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавали і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було предявлено, а ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично прийняли спадщину, тому є підстави визнати за ними право власності на спадкове майно. В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права власності позивачами на спадкове майно, яким являється житловий будинок з надвірними будівлями.

На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд приходить до висновку про необхідність захистити права позивачів, як спадкоємців, шляхом визнання права власності останніх на житловий будинок з надвірними будівлями.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. 392, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1, паспорт серія МС №110383), проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ІПН НОМЕР_2, паспорт серія НЮ №292951), проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ІПН НОМЕР_3), проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 до Монастириської міської ради, (Код ), юридична адреса місцезнаходження: вул.Шевченка №19 м.Монастириська Тернопільська область, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, а саме, на:

- 1/3 квартири №2 в житловому будинку з надвірними будівлями по вул.Садова №48 м.Монастириська Тернопільської області до якої входить квартира №2 загальною площею 95,1 кв.м., житловою 49,5 кв.м. в одноповерховому житловому будинку під літерою «А», гараж «Г», сарай «Д», курник «Г».

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за законом, а саме, на:

- 1/3 квартири №2 в житловому будинку з надвірними будівлями по вул.Садова №48 м.Монастириська Тернопільської області до якої входить квартира №2 загальною площею 95,1 кв.м., житловою 49,5 кв.м. в одноповерховому житловому будинку під літерою «А», гараж «Г», сарай «Д», курник «Г».

Визнати за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно за законом, а саме, на:

- 1/3 квартири №2 в житловому будинку з надвірними будівлями по вул.Садова №48 м.Монастириська Тернопільської області до якої входить квартира №2 загальною площею 95,1 кв.м., житловою 49,5 кв.м. в одноповерховому житловому будинку під літерою «А», гараж «Г», сарай «Д», курник «Г», які належали ОСОБА_4, який помер 29 грудня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_6