Справа № 689/1175/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Кульбаби А.В.,

з участю: секретаря судового засідання Фурман Н.Л.,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.05.2006р. відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, тобто видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Отже, в порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 28 лютого 2018 року має заборгованість: 10 796 грн. 17 коп.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечили, подали заяву про застосування строку позовної давності.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір № б/н від 10.05.2006р., згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Ця обставина підтверджується копією заяви ОСОБА_1 від 10.05.2006р. (а.с. 14). Умови та правила надання банківських послуг, що містяться в матеріалах справи, не містять підпису позивача (а.с. 15-20). У звязку з невиконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором, згідно розрахунку суми заборгованості, відповідач станом на 28 лютого 2018 року має заборгованість за вказаним кредитним договором 9805, 88 грн., яка складається з наступного: 1748, 08 грн. заборгованість за кредитом; 11 236, 56 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; з урахуванням судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.03.2008р., яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 3178, 76 грн., різниця становить 9805, 88 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Суд визнає необґрунтованим та відхиляє твердження позивача у розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 12 зворот) про застосування до ОСОБА_1 на підставі пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафів в розмірі: 500 грн. (фіксована частина), 490 грн. 29 коп. (процентна складова), оскільки зазначені Умови відповідач не підписував.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-2320цс16 від 22 березня 2017 року.

Суд не бере до уваги твердження відповідача, що він не має заборгованості, що доводиться довідками ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за 2014 рік, оскільки розрахунок заборгованості наданий позивачем станом на 28 лютого 2018 року.

Разом з тим, підлягає задоволенню заява відповідача та його представника про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах кого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно припису ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором останній платіж на погашення заборгованості відповідачем було здійснено 10 жовтня 2011 року (а.с. 11), тобто, з цього часу позивачу стало відомо про порушення умов договору і з цього часу має обчислюватися строк позовної давності. Отже, початок перебігу строку позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Позивач звернувся до суду з позовом лише 29 травня 2018 року (а.с. 3), тобто з пропуском встановленого законом трирічного строку позовної давності.

Позовна давність у розумінні ст. 264 ЦК України не переривалася, про що свідчить розрахунок заборгованості, наданий позивачем. Інші активні дії, що мали б ознаки визнання відповідачем позову, останнім також не вчинялися.

Крім того, облік всіх операцій за договором банківського кредиту покладений на кредитора. Отже, саме банк зобовязаний надати суду документи на підтвердження отримання кредитної картки, строк дії картки, виданої ОСОБА_1 тощо. Проте, таких документів позивач суду не надав.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» пропустив строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом як до основної вимоги, так і до додаткової вимоги, тому згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України це є підставою для відмови у позові.

Таким чином, у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 10 травня 2006 року в розмірі 10 796 грн. 17 коп. необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 77-83, 89, 258-259, 263-265 ЦПК України,

вирішив:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 10 травня 2006 року в розмірі 10 796 грн. 17 коп. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 22 червня 2018 року.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя А.В. Кульбаба