Справа № 202/2886/18
Провадження №2/202/1602/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 червня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,

за участю секретаря Дмитрієва Р.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Геннадіювича про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у травні 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 липня 2011 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровської міського управління юстиції у Дніпропетровській області між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, після укладення якого її прізвище Данилова. Під час перебування у шлюбі у неї з відповідачем народилася спільна дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю.

Зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки, відсутність взаєморозуміння. Сторони разом не проживають та не ведуть спільного господарства з березня 2018 року, можливості зберегти сімю не має, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та дитини.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, зазначивши, що спір щодо поділу майна та місця проживання дитини відсутній.

Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову та, як наслідок, розірвання шлюбу, спір щодо місця проживання дитини та поділу майна відсутній.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 30 липня 2011 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровської міського управління юстиції у Дніпропетровській області між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 397, прізвище дружини після реєстрації шлюбу Данилова, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 199739, виданим 30 липня 2011 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровської міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

В шлюбі у сторін народилася спільна дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 3771, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ 350285, виданим 29 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції

Також, встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки з березня 2018 року, з цього ж часу сторони не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матірю, спір з цього приводу та щодо поділу майна у сторін відсутній.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним.

Причиною розпаду сімї є різниця інтересів, відсутність взаєморозуміння, постійні сварки.

При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, спір щодо місця проживання дитини відсутній, сторони наполягали на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають, тому суд дійшов висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 104, 110 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 81, 141 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 30 липня 2011 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровської міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 397, які мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1- розірвати.

Прізвище дружини після розірвання шлюбу не змінювати.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1) 704 грн. 80 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.П. Слюсар