Номер провадження 2/754/4921/18 Справа №754/6836/18
05 липня 2018 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого - судді Скрипки О.І.,
при секретарі Моторенко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Управління Державного агентства рибного господарства у м.Києві та Київській області до ОСОБА_1, третя особа: Погребська сільська рада Київської області, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів,-
Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування з ОСОБА_1 шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 4131 грн.
Мотивуючи свої вимоги зазначив, що відповідно до постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2017 у справі № 361/7475/17 гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП.
Постановою встановлено, що ОСОБА_1 13 листопада 2017 року о 23 год. 00 хв. на пойменній водоймі р. Десна в районі с. Погреби Броварського району Київської області, грубо порушив правила рибальства, проводив вилов риби методом підводного полювання гарпунною рушницею. При цьому виловив риби: окунь - 3 шт., карась - 7 шт., лин - 2 шт., плитка - 2 шт., щука - 11 шт., загальною вагою 8,0 кг., перевищивши добову норму на 5,0 кг., чим наніс збитки рибному господарству України на суму 4131 грн.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 28.04.1999 № 269/3562 (зі змінами) (надалі - Правила рибальства) та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 85 КУпАП.
Таким чином, вина ОСОБА_1 є доведеною і відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 31.05.2018 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача в судове засідання не з»явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без участі представника Управління Державного агентства рибного господарства у м.Києві та Київській області, проти винесення заочного рішення також не заперечив.
Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістка про час та місце розгляду справи та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються.
Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, не подано заяви про розгляд справи за його відсутності та не подано відзиву на позовну заяву.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Представник третьої особи Погребської сільської ради Київської області в судове засідання не з»явився, звернувся до суду з заявою. В якій позовну заяву підтримує, просить роглянути справу у відсутність представника третьої особи.
За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Звертаючись до суду з заявленим позовом, позивач вказує, що відповідно до постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2017 у справі № 361/7475/17 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП.
Постановою встановлено, що ОСОБА_1 13 листопада 2017 року о 23 год. 00 хв. на пойменній водоймі р. Десна в районі с. Погреби Броварського району Київської області, грубо порушив правила рибальства, проводив вилов риби методом підводного полювання гарпунною рушницею. При цьому виловив риби: окунь - 3 шт., карась - 7 шт., лин - 2 шт., плитка - 2 шт., щука - 11 шт., загальною вагою 8,0 кг., перевищивши добову норму на 5,0 кг., чим наніс збитки рибному господарству України на суму 4131 грн.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 28.04.1999 № 269/3562 (зі змінами) (надалі - Правила рибальства) та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 85 КУпАП.
Пунктом 6.2. Правил рибальства передбачено, що шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Згідно розрахунку матеріальної шкоди, ОСОБА_1 нанесено збитків рибному господарству України на суму 4131 грн.
В ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» зазначено, що громадяни зобов'язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об'єктів тваринного світу, використовувати об'єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. З Закону України «Про тваринний світ» об'єкти тваринного світу є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі.
Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього дриродного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.
Згідно ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відповідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ш ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.
Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Погребської сільської ради Броварського району Київської області).
Поряд із цим, одночасно дані природні ресурси є власністю Українського народу.
Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом (ст. 13 Конституції України).
Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку (ст. 145 Конституції України).
На підставі статті 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
Статтею 324 Цивільного кодексу України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.
Таким чином, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди (в даному випадку Погребській сільській раді Броварського району - з Київської області).
Згідно ст. 16 ЦПК України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов'язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення претензії чи позову. Київським рибоохоронним патрулем до ОСОБА_1 був направлений лист від 22.02.2018 № 7-19/1414-18 з пропозицією в місячний термін з дня отримання листа відшкодувати шкоду, завдану внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у сумі 3825 грн. для досудового врегулювання спору. ОСОБА_1 вищезазначений лист отримано 05.03.2018 року, але підтвердження сплати коштів (копія квитанції) до Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області в місячний термін не надіслано.
У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем не надано доказів щодо спростування заявленої суми відшкодування, в тому числі не здобуто таких доказів під час розгляду справи.
На основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв»язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ст.141 ЦПК України, при задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені позивачем по платіжному дорученню при зверненні до суду з даним позовом 1762 грн. судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 263, 265, 280, 285, 289 ЦПК України, ст.ст.22, 177, 179, 180, 190, 317, 318, 324, 1166 ЦК України, ст.ст.47, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього і природного середовища», ст.ст.3, 10, 11, 34, 52-1, 59, 63 Закону України «Про тваринний світ», ст.ст. 10, 20, 37, 52 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», суд -
Позовні вимоги Управління Державного агентства рибного господарства у м.Києві та Київській області - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: