Справа № 591/1558/18
Провадження № 2/591/1426/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання - Майбороди А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 27 квітня 2011 року ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, де зазначено до відповідач дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і відповідач дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/page/70, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайтіhttps://privatbank.ua/terms/page/70, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших не від'ємних частин Договору. Таким чином зазначає, що розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п. 2.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову.

Відповідач на підставі п.2.1.1.5.5 Договору зобов'язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання не виконував належним чином, виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 70 066,27 грн., з яких: 5641,49 грн. - заборгованість за кредитом, 57 612,10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 000,00 грн. - заборгованість по пені та комісії, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 3312,68 грн. штраф (процентна складова), яку просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 березня 2018 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, справа призначена до розгляду на 27 квітня 2018 року, на 09 год.20 хв.

20 квітня 2018 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позов, в якому вона позовні вимоги визнає частково. Зазначає, що надані банком копія анкети-заяви про приєднання Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, копія довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», підписані нею та містять ознаки узгодження в письмовій формі умов щодо розміру процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу, а наданий Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, всупереч положенням ст. ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачем не підписаний, і не доводить про досягнення між сторонами по справі домовленості на умовах визначених цим документом.

Щодо вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом відповідач зазначає, що з розрахунку заборгованості, який наданий позивачем суду вбачається, що позивачем безпідставно в односторонньому порядку було збільшено розмір погодженої сторонами річної відсоткової ставки за користування кредитними коштами, а саме з 01 квітня 2015 року до 43,20% на рік.

Відповідно до ч.4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

При цьому, право на зміну відсоткової ставки в односторонньому порядку не є абсолютним, оскільки кредитним договором повинно бути чітко передбачено, на який розмір може збільшуватися відсоткова ставка, оскільки не зрозуміло, чому саме в такому розмірі нараховується відсоткова ставка на суму заборгованості.

Вказує на те, що матеріали справи не містять доказів про погодження з відповідачем у письмовій формі умов договору щодо процентів за користування кредитними коштами у розмірі 43,20% на рік.

Щодо вимог про стягнення пені відповідач зазначає, що з розрахунку заборгованості, позивачем, безпідставно в односторонньому порядку, було збільшено погоджений сторонами розмір пені за несвоєчасність погашення заборгованості. В межах спеціальної позовної давності (за один рік до дня звернення з позовом до суду) з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі - 676,92 грн. (5 641,49 грн. «сальдо заборгованості за кредитом» х 1 % = 56,41 грн. в місяць та відповідно за один рік -56,41 грн. х 12 місяців = 676,92 грн.)

Посилаючись на вимоги ст.549 ЦК України відповідач зазначає, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме правопорушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Посилаючись на зазначені обставити, просить суд позов задовольнити частково. Стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № б/н від 27 квітня 2011 року заборгованість у розмірі 12 715,48 грн., яка складається з: 5641,49 грн. - заборгованості за наданим кредитом; 6397,07 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 676,92 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. У задоволенні іншої частини позовних вимог просить відмовити (а.с.52-53).

Також відповідачем ОСОБА_1 20 квітня 2018 року надано доповнення на відзив, в якому вона просить при ухваленні судового рішення вирішити питання розстрочення сплати заборгованості присуджених сум (а.с.55).

В судове засідання 27 квітня 2018 року учасники справи не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. У зв'язку з клопотанням відповідача про перенесення розгляду справи на іншу дату, розгляд справи відкладений на 25 червня 2018 року на 15 год. 00 хв.

У зазначене судове засідання представник позивача не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, при подачі позову надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами, а також відзив на позовну заяву аналогічного змісту з відзивом на позовну заяву подану відповідачем.

В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 27 квітня 2011 року ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 10).

З наданих позивачем розрахунків вбачається, що станом на 28 лютого 2018 року утворилась заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 70 066, 27 грн., з яких: 5641,49 грн. - заборгованість за кредитом, 57612,10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 000,00 грн. - заборгованість по пені та комісії, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 3312, 68 грн. штраф (процентна складова) (а.с.7-9).

Звертаючись до суду з зазначеним позовом, ПАТ «Приватбанк» посилається на факт укладення між ним та відповідачем кредитного договору у вигляді підписаної останньою анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», що в сукупності, складає кредитний договір. За доводами позивача відповідно до умов указаного договору відповідачу видається кредитна картка з кредитним лімітом, за користування яким банком нараховується 36% річних на суму залишку заборгованості, комісії, а також штраф та пеню у разі несвоєчасного повернення кредиту. При цьому банк посилався на те, що підстави для здійснення таких нарахувань передбачені Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на сайті банку, вимоги яких відповідач зобов'язався виконувати при підписанні відповідної анкети-заяви.

Однак, під час судового розгляду на підставі наявних у справі доказів встановлено, що 27 квітня 2011 року відповідачем підписано лише анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», а також довідку про умови кредитування з використанням картки «Універсальна. 30 днів пільгового періоду» (а.с. 10-11).

Відповідно до вимог ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Матеріали справи не містять доказів про погодження з відповідачем у письмовій формі умов договору щодо процентів за користування кредитними коштами у розмірі 43,20% на рік.

З урахуванням викладеного, розмір процентів, який підлягає стягненню з відповідача, за спірний період, розраховуються наступним чином:

Розрахунок 36,00% річних за період з 01 квітня 2015 року по 28 лютого 2018 року (кількість днів - 1065) на суму заборгованості 5 641,49 грн. 5 641,49 грн. х 36% х 1065/360 = 6008,19 грн.

Згідно розрахунку позивача, загальний залишок заборгованості за процентами, станом на 31 березня 2015 року, становить 1088,88 грн. Також, згідно розрахунку позивача, за вказаний період (з 01 квітня 2015 року по 28 лютого 2018 року), сума погашених процентів становить 700,00 грн. (28.05.2015 року - 200,00 грн.; 27.07.2015 року - 250,00 грн.; 02.09.2015 року - 250,00 грн.). Тому, сплачена сума процентів повинна бути врахована при визначенні розміру процентів, які підлягають стягненню.

Отже, загальний залишок заборгованості за процентами, які підлягають стягненню з відповідача, за період з 27 квітня 2011 року по 28 лютого 2018 року становить: 1088,88 грн. + 6008,19 грн. - 700,00 грн. = 6 397,07 грн.

Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням картки «Універсальна. 30 днів пільгового періоду», яку підписала відповідач, нею передбачені розмір процентної ставки, сплата пені за несвоєчасне погашення заборгованості та штрафу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У відзиві на позовну заяву відповідачем заявлено про застосування позовної давності.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», нараховується пеня за несвоєчасну сплату заборгованості у розмірі 1 % від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, за наявністю прострочення по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. і більше.

В межах спеціальної позовної давності (за один рік до дня звернення з позовом до суду) з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі - 676,92 грн. (5 641,49 грн. «сальдо заборгованості за кредитом» х 1 % = 56,41 грн. в місяць та відповідно за один рік -56,41 грн. х 12 місяців = 676,92 грн.).

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

У статті 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

З огляду на зазначені норми законодавства, позовні вимоги щодо стягнення штрафу в розмірах 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 3312,68 грн. штраф (процентна складова) задоволенню не підлягають.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити частково: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № б/н від 27 квітня 2011 року у розмірі 12715,48 грн., яка складається з: 5641,49 грн. - заборгованості за наданим кредитом; 6397,07 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 676,92 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 319 грн. 62 коп. (1760 грн. х 18,14%= 319,62 грн.).

Відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить суд при ухваленні судового рішення вирішити питання про розстрочення сплати заборгованості присуджених сум (а.с. 55).

Відповідно до вимог ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Оскільки відповідачем не наведено підстав наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливими, а також не надано доказів на їх підтвердження, у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 435 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, 01001) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, 01001) заборгованість за кредитним договором в сумі 12715 грн. 48 коп. та судовий збір в сумі 319 грн. 62 коп.

В іншій частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відмовити.

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02 липня 2018 року.

Суддя А.П. Сидоренко