Справа № 523/7159/18
Провадження №2/523/3478/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2018 р.

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Шевчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами в яких просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою №30, в будинку №10, по вулиці Балківській, в м. Одесі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником вказаної вище квартири. Втім, на житловій площі зареєстрована співмешканка її сина ОСОБА_2, яка без поважних на те причин не проживає в квартирі з 2013р. Як стверджує позивач в квартирі відсутні речі належні відповідачці та вона не перешкоджає останній у проживанні. На даний час реєстрація відповідачки в квартирі порушує її право власності. Посилаючись на ст. 405 ЦК України позивач просить задовольнити її позовні вимоги.

Позивач у судовому засіданні предявлені позовні вимоги підтримала, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилась без поважних на те причин. За місцем своєї реєстрації відповідач не проживає, що вказує на належне її сповіщення про час та місце розгляду справи.

За згодою позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву справа розглянута в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори від 10.12.2015р., реєстровий номер 5-2073 є власником квартири АДРЕСА_1.

З представленої довідки Ф-1 на житловій площі в спірній квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Тобто, ОСОБА_2 зареєструвавши своє місце проживання на вказаній вище житловій площі, правомірно набула право її користування, як член сімї власника будинку.

Факт не проживання ОСОБА_2 та відсутність її речей в спірній квартирі більше одного року підтверджується представленими актами, складених та підписаних сусідами позивача, підписи яких були посвідчені начальником дільниці №6 «Суворовський».

Крім того, факт не проживання відповідачки підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 , з пояснень яких убачається, що в спірній квартирі відповідач не проживає понад 3-4 роки.

Під час розгляду справи судом не встановлено будь-яких перешкод в проживанні відповідачки в спірній квартирі.

Правовідносини, які виникли між сторонами по справі, регулюються Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІУ від 11.12.2003р.

Так, відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України, члени сімї власника квартири, які проживають разом з ним в квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди користування цим приміщенням. Частина 4 цієї же статті вказує, що припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до статті 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням не інакше як на підставі і в порядку, визначеному законом. Право громадянина на житло нерушиме та гарантовано статтею 47 Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, враховуючи доведеність з боку позивача того факту, що відповідач по справі понад один рік не проживає на спірній житловій площі без поважних на те причин, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житлом.

З боку відповідачки суду не представлено жодного належного та допустимого доказу, який би спростовував доводи викладені позивачем.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІУ від 11.12.2003р. зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщення. Зазначена норма вказує на достатність рішення суду, яке набрало законної сили про визнання особи такою, що втратила право користування житлом для зняття її з реєстраційного обліку відповідним органом.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що предявлені позові вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,141,259,263-265,268,279,280-282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою №30 (тридцять), в будинку №10 (десять) по вулиці Балківській, в м. Одесі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (ів), поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 12 липня 2018р.

Суддя