Номер провадження: 22-ц/785/2020/18
Номер справи місцевого суду: 494/1192/16-ц
Головуючий у першій інстанції Дєтков О. Я.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Калараш А.А.

за участю секретаря: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 03 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 і ПАТ «Страхова компанія «Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановила:

12 жовтня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, який було уточнено, про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди у розмірі 151 772,77 гривень та моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень, стягнення з ОСОБА_2 витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 1 500 гривень та судовий збір у розмірі 1 532,74 гривень (а. с. 3-5, 139-140).

В обґрунтування свого позову посилався на те, що 09 квітня 2016 року, приблизно в 10 годин ОСОБА_2, керуючи на автодорозі Т-16-16 в напрямку смт. Раухівка Березівського району Одеської області автомобілем ВАЗ-21011, реєстраційний номер НОМЕР_1, при повороті ліворуч з головної дороги на другорядну не надав перевагу автомобілю «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував позивач у зустрічному напрямку по головній дорозі, в результаті чого допустив зіткнення з належним ОСОБА_3 на праві власності вказаним автомобілем. В результаті винних дій ОСОБА_2 його автомобілю завдано механічних пошкоджень, які згідно висновку спеціаліста, складають загальну суму 151 772,77 гривень. Крім того, в результаті ДТП позивачу заподіяна також моральна шкода, яку ОСОБА_3 оцінив у 50 000 гривень.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 03 квітня 2017 року позовні вимоги частково задоволено: стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 та ПАТ «Страхова компанія «Україна» на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки у розмірі 151 772,77 гривень, моральну шкоду - 25 000 гривень і судові витрати - 3 032,74 гривень, а всього - 179 805,51 гривень.

В решті позову відмовлено (а. с. 160-163).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди відмовити, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 171-175).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку щодо необхідності стягнення в рівних частках з ОСОБА_2 і ПАТ «Страхова компанія «Україна» на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки у розмірі 151 772, 77 гривень, в рахунок компенсації моральної шкоди - 25 000 гривень і судові витрати 3032, 74 гривень, а всього 179 805, 51 гривень. В решті позову відмовлено.

Судова колегія частково не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 травня 2016 року ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та підданий адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на шість місяців (а.с.6).

Постановою апеляційного суду Одеської області від 29 серпня 2016 року вищезазначене судове рішення залишено без змін (а.с.39).

Проведеним дослідженням відновлювального ремонту автомобіля позивача станом на 13 червня 2016 року встановлено, що з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу фактична вартість заподіяної матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок винних дій відповідача під час ДТП, становить 151 772, 77 грн. (а.с. 8-22).

З наданого полісу №АІ/5698044 вбачається, що відповідач 19 березня 2016 року уклав з ПАТ «Страхова компанія «Україна» договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на строк до 19 березня 2017 року з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну в розмірі 100 000 грн. (а.с.44).

Згідно ст.ст. 979, 980 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору; предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Статтею 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, рішенням господарського суду від 02 березня 2018 року було порушено справу про банкрутство ПАТ «Страхова компанія «Україна».

Таким чином, оскільки діюче цивільне законодавство не передбачає можливості відшкодування збитків за рахунок ліквідованої юридичної особи, стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягає матеріальна шкода у розмірі 153 772, 77 гривень.

Крім того, судова колегія частково погоджується з висновком суду першої інстанції, що внаслідок заподіяння ОСОБА_2 шкоди, ОСОБА_3 була заподіяна моральна шкода за фізичну біль та душевні страждання, які він зазнав у зв'язку із ушкодженням здоров'я та автомобіля.

При вирішенні спору в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд обов'язково з'ясовує, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору та встановлення розміру компенсації моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи дослідженні у судовому засіданні обставини, якими обґрунтовуються вимоги позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_2, яка є обов'язковою складовою частиною деліктної відповідальності, доведена.

Однак, зробивши вірний висновок щодо вказаних фактів, суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо покладення на ПАТ «Страхова компанія «Україна» частини відшкодування моральної шкоди на користь позивача та, крім того, невірно визначився із розміром моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, тобто шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою, що наступила, а також вини. Тому, виходячи з приведеної конструкції цивільно-правової відповідальності та сукупності доказів, які є в справі, саме відповідачем ОСОБА_2, крім матеріальних збитків, була заподіяна і моральна шкода позивачеві внаслідок того, що він, знаючи про те, що повинен був забезпечити у відповідності до Правил дорожнього руху України безпеку дорожнього руху на ділянці дороги, де мале місце ДТП, та вжити всіх заходів для запобігання дорожньо-транспортної пригоди, цього не зробив та допустив протиправну дію.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, колегія суддів, врахувавши характер страждань позивача внаслідок пошкодження автомобіля та втрати його товарного виду, вважає за необхідне, з урахуванням ступені вини ОСОБА_2, стягнути з останнього 2 000 гривеньна користь позивача у справі.

Довід апеляційної скарги про те, що звіт спеціаліста по визначенню розміру матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, містить неправильні відомості, є неспроможним, оскільки будь-яких доказів цього матеріали справи не містять, а правильність висновку спеціаліста не спростована у встановлений законом спосіб.

При указаних обставинах, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку із чим рішення Березівського районного суду Одеської області від 03 квітня 2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст. 374, ч.1 ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Березівського районного суду Одеської області від 03 квітня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки у розмірі 151 772, 77 гривень, в рахунок компенсації моральної шкоди - 2 000 гривень, судові витрати у розмірі 2 083, 95 гривень, а всього 155 856, 65 гривень.

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Україна» на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки у розмірі 100 000 грн., судові витрати у розмірі 1 516, 37 грн., а всього 101 516, 37 грн.

В решті позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 02 липня 2018 року.

Головуючий суддя: С.О. Погорєлова

Судді: О.М.Таварткіладзе

А.А. Калараш