Cправа № 127/9757/18
Провадження № 2/127/1674/18
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 липня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Лисої К.Д.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

вимоги позивача: постановити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2, який народився 4 жовтня 1970 року, уродженця Вінниці, українця, громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1, місце роботи чи рід занять невідомі, аліменти в розмірі ? всіх видів заробітку кожен місяць, але не менше встановленого мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_3, який народився 15 червня 2004 року до його повноліття,

в с т а н о в и в :

26 квітня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

У позовній заяві зазначено, що позивач з відповідачем знаходилась в фактичних шлюбних відносинах з початку 2003 року. Від сумісного життя в фактичних шлюбних відносинах вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач зазначає, що їх життя не склалося і ОСОБА_2 в кінці 2008 року залишив їх та пішов на інше місце проживання. Спочатку відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання сина, проте згодом надавав допомогу лише після її прохань чи скандалів. З огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 змушена була звернутися в суд з даним позовом.

Ухвалою суду від 10 травня 2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.

Позивач та відповідач копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін отримали, проте у визначені строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було.

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви, з наступних підстав.

За змістом ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно свідоцтва про народження серії 1-АМ №225163, виданого 25.06.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3).

З матеріалів справи вбачається, що син сторін навчається в КЗ «ОСОБА_4 ступенів №12 Вінницької міської ради» у 8-р класі (а.с. 5).

Відповідно до довідки № ТУВМСС-2-7-371 від 27 березня 2018 року, виданої Виробничим підрозділом Жмеринського територіального управління, позивач ОСОБА_1 проживає і постійно прописана в м. Вінниця, зупиночний пункт Стадниця, буд. 2, разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6).

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Статтею 27 вищевказаної Конвенції визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Виходячи з положень вищевказаної статті, утримання дитини є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. А тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини.

Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Виходячи з положень вищевказаної статті, суд приходить до переконання, що нею визначено мінімальний розмір аліментів на дитину. Так, на одну дитину розмір аліментів становить одну четверту заробітку (доходу) платника аліментів. Слід зазначити, що за позивачем закріплено право обирати спосіб захисту своїх прав (стягнення аліментів на дитину), зокрема в наказовому або в спрощеному позовному провадженні. Ознайомившись із змістом позовної заяви, судом встановлено, що ОСОБА_1 бажає стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в мінімальному розмірі, визначеному законодавством.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині.

Так, судом враховується, що син сторін проживають разом із позивачем ОСОБА_1, ОСОБА_2 є працездатною особою, місце роботи його є не відоме.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище позивача та платника аліментів, також суд приймає до уваги реальні можливості відповідача і потреби його неповнолітньої дитини, і те, що обовязок утримувати неповнолітню дитину є обовязком обох її батьків, тому приходить до висновку, що аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісяця, до досягнення ним повноліття, буде обґрунтованими та законними.

Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне стягнення аліментів розпочати з 26.04.2018 року.

У відповідності до ст. 430 ЦПК України, суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Також, суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 грн.80коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-3, 27 Конвенції ООН "Про права дитини", ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180, 181, 182, 191 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 178, 191, 263-265, 268, 273, 279, 352, 354, 430 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення ним повноліття, починаючи з 26.04.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: 21023, м. Вінниця, зупиночний пункт Стадниця, буд. 2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер не відомий.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_5