Справа № 496/540/18
Провадження № 2/496/702/18
27 червня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Буран В.М.,
при секретарі Дигуляр А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначив, що йому належить житловий будинок в якому зареєстрована відповідач, яка вже більше року не проживає в даній квартирі. Між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб за рішенням суду. Відповідно до шлюбного договору, відповідачка після розірвання шлюбу повинна знятись з реєстраційного обліку протягом місяця з вищезазначеної квартири. Наявність реєстрації відповідача в квартирі перешкоджає йому в здійсненні користування житловим приміщенням, реалізовувати права власника на дану житлову площу.
Позивач у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позові наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи. (а.с. 20).
Відповідач у судове засідання не зявилась хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи. (а.с. 14, 17).
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не зявився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу № 728 від 17.04.2010 року належить квартира розташована за адресою: Одеська область, Біляївський р-н., АДРЕСА_1. (а.с. 7). Вказане нерухоме майно зареєстроване за позивачем у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26630126 від 07.07.2010 року. (а.с. 8).
Згідно до рішення Біляївського районного суду Одеської області від 24 грудня 2015 року, шлюб між сторонами розірваний. Рішення вступило в силу 04 січня 2016 року. (а.с. 11).
У вказаній квартирі зареєстрована відповідач по справі ОСОБА_2, яка вже більше року не проживає за вказаною адресою, а також відповідно до шлюбного договору № 1441 від 04.12.2009 року, відповідачка після розірвання шлюбу повинна знятись з реєстраційного обліку протягом місяця з вищезазначеної квартири (а.с. 9-10).
Позивач вказує, що наявність реєстрації відповідача в будинку перешкоджає йому в здійсненні користування житловим приміщенням, реалізовувати права власника на дану житлову площу.
Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.
Згідно до статті 98 СК України, якщо у зв'язку з укладенням шлюбу один із подружжя вселяється в житлове приміщення, яке належить другому з подружжя, сторони у шлюбному договорі можуть домовитися про порядок користування ним. Подружжя може домовитися про звільнення житлового приміщення тим з подружжя, хто вселився в нього, в разі розірвання шлюбу, з виплатою грошової компенсації або без неї.
Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст. 391,396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки шлюбним договором передбачений обовязок знятись з реєстрації у разі розірвання шлюбу, але відповідачем він не виконаний.
Керуючись ст. ст. 10, 76, 259, 264-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, ч. 16, 319, 321, 391 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (місце реєстрації АДРЕСА_2) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя Буран В.М.

27 червня 2018 року