Справа № 445/739/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області
в складі судді: Сивак В. М.,
при секретарі Захарчук Н.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золочеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04.03.2017 року померла її тітка ОСОБА_3 (сестра її батька), яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті, залишилося спадкове майно, серед якого незавершене будівництво та господарські будівлі по вул. Перемоги, 7а, м. Золочів Львівської області. Після смерті тітки позивач звернулася до Золочівської нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_4, однак їй було відмовлено, оскільки права власності на вказаний будинок немає. Просить визнати за нею право власності на будинковолодіння, що знаходиться по вул. Перемоги 7а, м. Золочів Львівської області, після смерті її тітки ОСОБА_5.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає, просить задоволити.
Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із заявою відповідача про визнання позову, суд вважає за можливе ухвалити судове рішення у справі у підготовчому провадженні, з огляду на таке.
Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.
Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка передбачає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші порушення прав та свобод.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.
Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-СГ № 454275 ОСОБА_3 померла 04.03.2017 року.
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов виконавчого комітету Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області від 09.03.2017 року № 329 вбачається, що ОСОБА_1 проживала разом із своєю тіткою ОСОБА_5-М. П. до дня її смерті по вул. Бродівська 18/2 в м. Золочів та вели спільне господарство.
Згідно довідки комунального підприємства Львівської обласної ради "Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" № 94 від 20.02.2018 року, вбачається, що забудовником житлового будинку, разом з господарською будівлею, що знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 7а в м. Золочеві Львівської області являється ОСОБА_3.
Як вбачається з рішення виконавчого комітету Золочівської міської ради народних депутатів від 19.10.1984 року № 387 "Про надання земельної ділянки у безстрокове користування для індивідуального житлового будівництва" ОСОБА_5 надано в безстрокове користування земельну ділянку з земель міської забудови по вул. Спортивній, 2а площею 450 м. кв. двоповерхового житлового будинку житловою площею 58.80 м. кв. та загальною 94.3 м. кв. господарської будівлі по проекту ГБ-7-78.
Як вбачається з рішення виконавчого комітету Золочівської міської ради народних депутатів від 20.09.1985 року № 407 "Про внесення змін в рішення виконкому міської ради № 397 від 19.10.1984 року" внесено зміни в п. 1 рішення міської ради № 397 від 19.10.1984 року замінивши земельну ділянку під індивідуальне будівництво житлового будинку гр. ОСОБА_5 замість земельної ділянки по вул. Спортивній 2а по вул. Перемоги, 7а та закріплено земельну ділянку площею 450 м. кв.
Згідно копії спадкової справи № 47, ОСОБА_1, 28.03.2017 звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами у справі, а тому підлягають до задоволення.
На підставі викладеного, ч. 1 ст. 55 Конституції України, ст. ст. 328, 1217, 1222, 1235, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 13, 76-81, 268, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на будинковолодіння, що знаходиться по вул. Перемоги, 7а м. Золочів Львівської області, що залишилося після смерті її тітки ОСОБА_5, яка померла 04 березня 2017 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
СуддяОСОБА_6