Справа № 265/3000/18
Провадження № 2/265/993/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Щербіна А. В.,

за участю секретаря Монтач А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та володінні квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, третя особа: Орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою 17 в будинку 185 по вулиці Олімпійській в місті Маріуполі. В обґрунтування позову зазначено, що на підставі договору міни від 26.03.1997 року, посвідченого четвертою Маріупольською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер № 1-669, позивачці належить квартира АДРЕСА_1 (реєстраційне свідоцтво про право власності від 06.06.1997 року № 38069). За вказаною адресою зареєстрована позивачка, а також її донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та онук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які є відповідачами по справі. Починаючи з травня 2015 року відповідачі не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки переїхали на постійне мешканні за межі України. Зазначений факт підтверджується заявою КСН «Східний» від 29.03,.2018 р. № 130. Позивач зазначає, що реєстрація відповідачів у квартирі позбавляє її права у повній мірі користуватися та розпоряджатися її майном. Крім того, це не дає їй можливості оформити субсидію по сплаті комунальних коштів. Вважає, що відповідачі не проживають у квартирі без поважних причин, на підставі чого, посилаючись на законодавство України просила суд усунути перешкоди у здійсненні нею права власності та визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Позивач до судового засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з'явились. 23 червня 2018 року до суду надійшла письмова заява ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3, відповідно до якої, ОСОБА_2 не заперечувала проти визнання її та її сина такими, що втратили право користування квартирою 17 в будинку 185 по вулиці Олімпійській в місті Маріуполі, оскільки вона з сином там не проживає більше трьох років. Просила розглянути справу без її участі, оскільки перебуває за межами України.

Представник третьої особи до судового засідання не зявився за невідомих суду причин, про час та день слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору міни від 26.03.1997 року № 1-669 посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_4, що також підтверджується реєстраційним свідоцтвом виданим Маріупольським бюро технічної інвентаризації від 06 червня 1997 року за № 38069.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сімї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

В сенсі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Згідно інформації про кількість зареєстрованих у житловому будинку осіб від 05 грудня 2017 року наданої Лівобережним районним відділом надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані, крім інших осіб: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5

Згідно акту від 29.03.2018 року за № 130, складеного головою КСН «Східний» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 не проживають більше двох років, що підтверджують сусіди.

Отже, з урахування визнання відповідачами позовних вимог, суд приходить до висновку, що відповідачі добровільно, без поважних на те причин не проживають за адресою спірного будинку понад рік.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4, а відповідачі, будучи зареєстрованими у вказаній квартирі, але фактично там не проживаючи, перешкоджають у користуванні та розпорядженні нею своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування даним жилим приміщенням.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 223 , 259, 264-265, 280-282, ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В :

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та володінні квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, третя особа: Орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради - задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серія ВК № 437797, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 такими, що втратили право користування квартирою 17 в будинку 185 по вулиці Олімпійській в місті Маріуполі Донецької області.

4.Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5.Рішення складено 12 липня 2018 року.

Суддя Щербіна А.В.