Провадження № 6/161/316/18
У Х В А Л А

22 червня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Маковецької Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку подання приватного виконавця виконавчого округу Волинської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Приватний виконавець виконавчого округу Волинської області ОСОБА_1 звернувся в суд з поданням, яке мотивує тим, що у нього в провадженні перебуває виконавчий лист Луцького міськрайонного суду по справі № 161/16040/14-ц від 27.03.2015року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ТОВ «Міжрегіональні ресурси» заборгованості за товар в сумі 11719,06гривень та судового збору в розмірі 243,60грн. Ним 14.05.2018р., керуючись ст. ст. 15, 18, 19, 24, 26 Закону України Про виконавче провадження, відкрито виконавче провадження та зобовязано боржника виконати рішення суду та на підставі ст.49 Закону накладено арешт на усе належне на праві власності майно боржника, в тому числі, на рахунки. Боржнику було направлено постанову про відкриття та арешт майна рекомендованим листом з повідомленням про вручення 14.05.2018року . Однак, рішення суду в добровільному порядку боржником виконано не було На його виклики боржник не реагує, будь-якої поштової кореспонденції не приймає, що свідчить про ухилення останньої від виконання судового рішення та про умисне його невиконання .

Зазначає, що на прийомі у нього представник стягувача повідомив, що боржник виїжджає за межі України та отримує там дохід. Крім того, згідно відповідей з реєстру прав власності на нерухоме майно майна на праві приватної власності за боржником не виявлено, боржник не отримує доходів, на обліку в Пенсійному Фонді України не перебуває . Згідно відповідей Дергеокадастру та Головного управління держпродспоживслужби земельних ділянок та сільськогосподарської техніки за боржником не зареєстровано . Відповідно до повідомлення УДМС України у Волинській області боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. У виїзді за кордон України, на підставі Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України» громадянину України може бути тимчасово відмовлено, зокрема у випадку, якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобовязання.

Посилаючись на наведене, заявник просить суд постановити ухвалу, відповідно до якої Державній прикордонній службі України тимчасово обмежити виїзд за межі України громадянину України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: м. Луцьк, вул. Гордіюк, 43/43, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до повного виконання ним зобовязань згідно виконавчого виконавчого листа Луцького міськрайонного суду по справі № 161/16040/14- ц від 27.03.2015року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ТОВ «Міжрегіональні ресурси» заборгованість за товар у розмірі 11719,06гривень та судовий збір в розмірі 243,60грн.

Представник заявника подав суду заяву про розгляд подання за його відсутності, в якій зазначив, що подання підтримує з наведених у ньому мотивів.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні подання слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Стаття 33 Конституції України визначає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Положеннями статті 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон лише у випадках визначених законом.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися із матеріалів виконавчого провадження.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2014 року задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю ТД Міжрегіональні ресурси до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Суд ухвалив: стягнути з ОСОБА_2 в користь товариства з обмеженою відповідальністю ТД Міжрегіональні ресурси заборгованість за переданий товар в розмірі 11 719 (одинадцять тисяч сімсот девятнадцять) грн. 06 коп., стягнути з ОСОБА_2 в користь товариства з обмеженою відповідальністю ТД Міжрегіональні ресурси сплачений судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Як випливає з матеріалів справи, рішення суду ОСОБА_2 в добровільному порядку не виконано, борг на даний час не погашено, в звязку з чим на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Волинської області ОСОБА_1 перебуває виконавчий лист Луцького міськрайонного суду по справі № 161/16040/14-ц від 27.03.2015року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ТОВ «Міжрегіональні ресурси» заборгованості за товар в сумі 11719,06гривень та судового збору в розмірі 243,60грн.

Як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XIIта у п.18 ч. 3 ст.11 Закону № 606-XIV означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

З аналізу приписів ст.12 ЦПК України у системному зв'язку з п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 441 ЦПК України, вбачається, що на державного виконавця покладено обов'язок надання доказів стосовно наявності навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов'язків, покладених на останнього за рішенням суду, та доведення перед судом їх переконливості.

Проте, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження те, що боржник ОСОБА_2 навмисно ухиляється від виконання обов'язків, покладених на неї судовими рішеннями.

Самостійне невиконання боржником зобов'язань не може безумовно свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовими рішеннями обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, то обмеження права не може бути застосовано до особи, щодо якої відсутні відомості невиконання рішення та без надання доказів щодо злісного ухилення від виконання рішення суду.

Крім того, даних про те, що боржник всупереч ст.ст.6, 8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не надає органу реєстрації інформації відомості про місце свого проживання чи перебування, а також даних про наявність закордонного паспорту у боржника, станом на день розгляду подання, суду не надано, в матеріалах справи відсутня інформація про виїзд ОСОБА_2 за кордон протягом 2015-2017років, та відомості про те, що ОСОБА_2 має можливість виїзду за межі території України, та інші докази, які б давали підстави обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України суду не представлено.

З огляду на наведене суд вважає, що у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Волинської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань слід відмовити.

Керуючись ст. 2, 4 , 5, 263-265, 441 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, ст. 18. Закону України «Про виконавче провадження» , ст. 6 Закону України « Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», Закону України « Про державну прикордонну службу» Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Волинської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта