Справа № 504/1108/17
провадження №2/504/478/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2018смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі

головуючої судді Вінської Н.В.,

секретарі Білаш А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: органу опіки та піклування Красносільської сільської ради Комінтернівського р-ну Одеської області про усунення перешкод у праві спілкування з дитиною,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить усунити перешкоди у здійсненні виховання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкоди в спілкуванні, вихованні та побаченнях з донькою; встановити час та дні для його зустрічей з донькою: побачення 2 рази на тиждень у суботу та неділю за місцем її проживання, перебування, спільний відпочинок у вихідні та святкові дні, необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, електронного та іншого звязку, шо не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою, у разі якщо святкові дні припадають на день побачення з донькою або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні донька проводить з батьком; зобовязати ОСОБА_2, за два дні до дня його зустрічі з донькою, надати точну інформацію щодо фактичного місцезнаходження дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

В обґрунтування позову зазначив, що у період з 02.04.2014 року по 29.02.2016 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від шлюбу 26.11.2014 року народилась донька ОСОБА_3. Спільне проживання фактично було припинено у 2015 році та з того часу ОСОБА_2 чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Він намагався урегулювати це питання з відповідачкою мирним шляхом, неодноразово звертався до неї та просив не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною, але відповідачка продовжує чинити перепони. Не досягнувши з відповідачкою згоди щодо побачень та спілкування з дитиною, як крайній метод він звернувся до органу опіки та піклування Красносільської сільської ради Комінтернівського р-ну. Орган опіки та піклування надав відповідь, яким запропоновано сторонам вирішити це питання мирним шляхом, однак ОСОБА_2 продовжує чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною. Вважає, що такі дії відповідачки свідчать про порушення його прав щодо спілкування з дитиною, участі в вихованні доньки, у її розвитку, у звязку з чим він вимушений звернутися до суду.

В судове засідання позивач не зявився надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутність /а.с.24/.

Представник ОСОБА_2, адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась надавши заяву про розгляд справи за їх відсутність, зазначивши, що позовні вимоги не визнають та просять відмовити у позові через те, що позивачу перешкод у спілкуванні з дитиною не чинять /а.с.41/.

Представник органу опіки та піклування Красносільської сільської ради Лиманського р-ну Одеської області в судове засідання не зявився надавши заяву про розгляд справи за їх відсутність /а.с.40/.

Суд, розглянувши позовну заяву, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З позовної заяви, відзиву на позов вбачається, що у період з 02.04.2014 року по 29.02.2016 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з матірю /а.с.32-34/.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

ОСОБА_1 попередньо звертався до звертався до органу опіки та піклування Красносільської сільської ради Лиманського р-ну Одеської області із заявами, в яких повідомляв про існуючи перешкоди у спілкуванні з дитиною /а.с.6-8/.

Голова опікунської ради Красносільської сільської ради, своїм листом від 01.07.2016 року, запропонувала батькам вирішити мірним шляхом питання щодо спілкування з дитиною /а.с.9/.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.

Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 157 СК України передбачено обов'язок батьків, котрі проживають окремо, брати участь у вихованні дитини, вони мають право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відмовляючи в задоволені позову суд виходив з того, що ОСОБА_1 не доведено належними і достатніми доказами, що зі сторони ОСОБА_2 чиняться перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з донькою. Перешкоди на які посилається позивач у своїх заявах, а саме: коло двору стояло авто, однак на вигуки та дзвін у домофон ніхто не відповів, не свідчать про наявність перешкод з боку ОСОБА_2 /а.с.6/.

Згідно зі змістом ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином із вищевикладеного, проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись Конвенцією про права дитини, ст.ст.19,141, 153, 157, 159 СК України, ст.ст. 2, 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: органу опіки та піклування Красносільської сільської ради Комінтернівського р-ну Одеської області про усунення перешкод у праві спілкування з дитиною відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до апеляційного суду Одеської області відповідно до ч. 1 ст. 354 та ст. 355 ЦПК України .

Відповідно до пункту 15.5 перехідних положень ЦПК України в редакції 15.12.2017 року до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя: Н.В. Вінська