Провадження № 2/638/1061/18
10 липня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Семіряд І.В.
при секретарі Романовій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
ОСОБА_1 22.11.2017 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у розмірі 1 249 520 (один мільйон двісті сорок девять тисяч пятсот двадцять) грн. 58 коп., з яких: заборгованість за зобов'язаннями: 716 687,77 грн. проценти річних за порушення зобовязання (ст. 625 ЦК України): 40 468,31 грн., проценти за користування грошовими коштами (ст. 536 ЦК України): 492 364,50 грн
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.12.2015 року ним передано ОСОБА_2 в якості позики грошові кошти в сумі еквівалентній 27 063 (двадцять сім тисяч шістдесят три) долари США, що на час складання розписки становило 626 170 (шістсот двадцять шість тисяч сто сімдесят) гривень, що підтверджується наданою позивачем розпискою. Вказані кошти відповідач зобов'язувався повернути до 31 грудня 2015 року включно, однак на день подачі позовної заяви до суду кошти не повернув.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, сума основного боргу на день подачі позову складає - 716 687,77 грн., проценти річних за порушення зобовязання (ст. 625 ЦК України) - 40 468,31 грн., проценти за користування грошовими коштами (ст. 536 ЦК України) - 492 364,50 грн.
У судове засідання позивач не зявився, уповноважив представника ОСОБА_3 представляти його інтереси.
Представник позивача ОСОБА_3, в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначив, що у випадку неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомлено, відзив на позовну заяву не надавався.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, обов'язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.
Судом встановлено, що 28.12.2015 року ОСОБА_2 надав позивачу розписку, якою засвідчив те, що він отримав 626 170 (шістсот двадцять шість тисяч сто сімдесят) гривень, що на момент складання розписки було еквівалентно 27 063 (двадцять сім тисяч шістдесят три) доларам США з терміном повернення 31.12.2015 року Відповідно до тексту розписки відповідач зобов'язувався повернути борг у доларах США або в українській гривні у сумі еквівалентній 27 063 (двадцять сім тисяч шістдесят три) доларам США на день повернення боргу. (а.с. 24 оригінал розписки).
Положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 1 ст. 1047 ЦК України).
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Приписами ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Як вбачається з розписки відповідач ОСОБА_2 зобовязався у строк до 31.12.2015 року виконати взяти на себе грошові зобовязання.
В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, сторони в належній формі уклали договір позики, за яким відповідач взяв на себе зобов'язання повернути позичені кошти до 31.12.2015 року.
З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як факт його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Тобто, розписка - це документ, що засвідчує в письмовій формі факт одержання особою у власність, користування чи розпорядження грошей від іншої особи. Крім того, розписка має також містити дату отримання коштів.
Для того, щоб договір позики набрав чинності, необхідне підтвердження одержання позичальником позики.
Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс 15. В цій постанові зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дату отримання коштів.
Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов'язанням її повернення та дати отримання коштів.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14, договір позики є укладеним з моменту передання грошей; складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Факт передання коштів повинен бути підтверджений розпискою.
З оглянутої судом наданої позивачем розписки від 28.12.2015 р. вбачається, що відповідач зобов'язується повернути позивачу кошти в сумі заборгованість у сумі 1 249 520 (один мільйон двісті сорок дев'ять тисяч пятсот двадцять) грн 58 коп в строк до 31.12.2015 р.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 8000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 273, 280, 282, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу про стягнення боргу - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1, прож. ОСОБА_4, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2, прож. ОСОБА_4, АДРЕСА_2) заборгованість за розпискою 716 687,77 грн., три проценти річних: 40 468,31 грн., проценти за користування грошовими коштами: 492 364,50 грн., а всього 1 249 520 (один мільйон двісті сорок дев'ять тисяч пятсот двадцять) грн. 58 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2, прож. ОСОБА_4, АДРЕСА_2) суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
СУДДЯ І.В. СЕМІРЯД