Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 330/2301/17 Головуючий у 1-й інстанції: Нестеренко Т.В.
Провадження № 22-ц/778/2386/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Кухаря С.В.

ОСОБА_2

При секретарі Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 16 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, яка діє у власних інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Орган опіки та піклування в особі Радивонівського старостинського округу №5 Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області про усунення перешкод у користуванні житловим будинком,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2017 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5, яка діє у власних інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Орган опіки та піклування в особі Радивонівського старостинського округу №5 Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області про усунення перешкод у користуванні житловим будинком.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачі в рівних частках є власниками житлового будинку № 76 по вул. Шкільна с. Мирне Якимівського району Запорізької області. В зазначеному будинку ОСОБА_3 мешкає разом із своєю сім'єю.

В травні 2009 року ОСОБА_5, із якою на той час у нього склалися фактичні шлюбні відносини, звернулася до нього із проханням зареєструвати її та її сестру у спірному будинку. Таку згоду позивачі надали, зазначені особи були зареєстровані у будинку.

Однак, на початку 2015 року шлюбні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 припинились, відповідачі в будинку не проживають, що підтверджується відповідною довідкою сільської ради. Після народження ОСОБА_5 дочки ОСОБА_8, 20 вересня 2016 року, зазначена дитина також була зареєстрована у спірному будинку.

В добровільному порядку відповідачі зніматись з реєстраційного обліку не бажають.

Вказують, що наявність реєстрації відповідачів у спірному будинку, створює їм перешкоди у користуванні будинком.

Окрім того, комунальні платежі нараховуються відповідно до зареєстрованих осіб.

Враховуючи вищевикладене позивачі просили суд визнати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими, що втратили право користування будинком №76 по вул.. Шкільна с. Мирне Якимівського району Запорізької області та зобовязати відповідачів не чинити перешкоди у здійсненні позивачами права користування будинком №76 по вул.. Шкільна с. Мирне Якимівського району Запорізької області.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 16 квітня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду. Ухвалити нове про задоволення позову.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і

обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів

апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до

висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Залишаючи позовні вимоги без задоволення, суд першої інстанції суд першої інстанції виходив з того, що зняття відповідачів з реєстраційного обліку буде порушувати права неповнолітньої дитини та недієздатної особи, якими є відповідачі у справі.

Однак, колегія не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно до ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджаннясвоїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова ВерховногоСудуУкраїнивід16.01.2012р. 6-57цс11)

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках є власниками житлового будинку № 76 по вул. Шкільна с. Мирне Якимівського району Запорізької області. (а.с. 12-14).

У вказаному домоволодінні також зареєстровані відповідачі у справі ОСОБА_5, її малолітня донька ОСОБА_5 ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та недієздатна сестра ОСОБА_7 (а.с.15).

З 14 лютого 2015 року відповідачі фактично не проживають у вказаному домоволодінні, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області від 27.10.2017 року №1948. (а.с.15).

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Нормами ч. 1 ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, про те, що право членів сімї власника будинку користуватись житловим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є.

Однак, як було встановлено під час розгляду справи, ОСОБА_5, ОСОБА_7 І М. та ОСОБА_6 в розумінні вимог ст.. 405 ЦК України, не є членами сімї ні одного із співвласників cпірного домоволодіння, що в свою чергу виключає можливість користування відповідачами спірним домоволодінням, як то передбачено нормами ст. 405 ЦК України.

Враховуючи зазначені обставини, слід дійти висновку, що вказані особи є таким, що втратили право користування домоволодінням 76 по вулиці Шкільній у селі Мирному Якимівського району Запорізької області.

З огляду на те, що під час розгляду справи було встановлено, а також підтверджено належними та допустимими доказами ту обставину, що ОСОБА_5, її малолітня дочка ОСОБА_6, 20.09.2016 року та ОСОБА_7 в розумінні ст. 405 ЦК України не відносяться до членів сімї співвласників спірного будинку, визнання зазначених осіб такими, що втратили право користування будинком №76, що знаходиться по вулиці Шкільній у селі Мирному Якимівського району Запорізької області ніяким чином не буде порушувати їх житлові права.

З урахуванням наведеного, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вбачає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, ухвалив рішення, яке не відповідає нормам матеріального і процесуального права, а тому наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову..

Керуючись ст. ст. 376,381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 16 квітня 2018 року у цій справі - скасувати, прийняти нову постанову за якою:

«Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, яка діє у власних інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Орган опіки та піклування в особі Радивонівського старостинського округу №5 Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області про усунення перешкод у користуванні житловим будинком задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, її неповнолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, такими, що втратили право користування житловим будинком №76 по вулиці Шкільній у селі Мирному Якимівського району Запорізької області.»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 06.07.2018 року.

Головуючий:

Судді: