ЄУН 174/162/18
н/п 2-о/174/7/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2018 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря Заіки А.В.,

заявниці ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірськ цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, заінтересовані особи Вільногірська міська рада Дніпропетровської області, Катеринопільська сільська рада Криничанського району Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, вказуючи, що 17.11.2005 року, померла її матір, ОСОБА_3, яка на час смерті постійно проживала разом з нею у м. Вільногірську, Дніпропетровської області по вул. ім. Ю.М. Устенка (на той час вулиця Жовтнева) буд.25, кв.78. Після смерті матері вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, при цьому заповітів за своє життя матір не робила. За життя матір була одружена, однак фактично з чоловіком ОСОБА_4, у останній час з серпня 2005 року спільно не мешкала і дітей з цим чоловіком у неї не було (у нього взагалі не було дітей). Після смерті матері її чоловік також помер та спадщину після смерті матері не приймав.

Після смерті матері залишилось спадкове майно - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 5.6837 га, яка розташована на землях Катеринопільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області.

У 2017 році вона звернулася з питання оформлення вищезазначеної спадщини до Вільногірської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. Нотаріус роз'яснила їй, що для її звернення до нотаріальної контори щодо оформлення спадщини після смерті матері, їй необхідно надати рішення суду про встановлення факту її спільного проживання зі спадкодавцем на час її смерті, оскільки вона до нотаріальної контори у 6 - місячний строк після смерті матері з заявою про прийняття спадщини не зверталася.

Таким чином для того щоб вимагати від нотаріуса відкриття спадкової справи після смерті її матері, померлої у 2005 році та вимагати видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку їй необхідно встановити в судовому порядку факт того, що вона постійно проживала з матір'ю на час її смерті у м. Вільногірську Дніпропетровської області і місцем відкриття спадщини таким чином є м. Вільногірськ.

Вона з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори не зверталась.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї.

У свою чергу вона повинна вважатися такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, оскільки відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, вона на момент її смерті, проживала постійно разом з нею в належний їй квартирі АДРЕСА_1 (на той час вулиця Жовтнева) з серпня 2005 року по час її смерті, і заяв про відмову від спадщини до нотаріусів не подавала.

При цьому матір з 12.08.2005 року не була ніде зареєстрована за місцем проживання, оскільки вона у серпні 2005 року продала квартиру АДРЕСА_2 (на той час вулиця Ленінського Комсомолу) і була знята з реєстрації за зазначеною адресою. За таких обставин нотаріус не може зробити висновок, що на час смерті вона мешкала постійно разом з спадкодавцем у м. Вільногірську, а тому вважається такою, що прийняла спадщину і без подачі відповідної заяви до нотаріальної контори, і місцем відкриття спадщини є саме м. Вільногірськ, Дніпропетровської області. Таким чином іншим шляхом крім судового рішення, вона не може встановити факт спільного проживання з спадкодавцем, і отримати спадщину після її смерті. Просить встановити факт того, що вона проживала постійно разом з ОСОБА_3 з серпня 2005 року по час її смерті 17.11.2005 року у квартирі АДРЕСА_3 (в той час вул. Жовтнева) в м. Вільногірську Дніпропетровської області.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала, посилаючись на вищевказані обставини. Пояснила, що її матір ОСОБА_3 з серпня 2005 року ніде зареєстрованою, у встановленому законом порядку не була, з серпня 2005 року по 17.11.2005 року матір проживала з нею, оскільки сильно хворіла, і вона здійснювала за нею догляд. Їй було відомо, що у матері є земельна ділянка (пай), інші речі які залишились після її смерті не представляли для неї цінності, тому вона їх повіддавала. Просить заяву задовольнити.

Представник заявниці ОСОБА_2 заяву та вказані в ній обґрунтування підтримав в повному обсязі, посилаючись на вищевказані обставини.

Заінтересовані особи: Вільногірська міська рада Дніпропетровської області та Катеринопільська сільська рада Криничанського району Дніпропетровської області надали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників (а.с. 47,69)

Вислухавши заявницю, її представника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, свідок ОСОБА_5 показала, що знала матір заявниці ОСОБА_3, остання з 2005 року проживала у заявниці, вона її доглядала та поховала і розпорядилася належним померлій майном. Померла ОСОБА_3 проживала з ОСОБА_1 в належній останній квартирі приблизно з серпня по листопад 2005 року, до моменту смерті. Вона в цей період неодноразово приходила, провідувала матір заявниці, яка дуже хворіла. До цього свою квартиру ОСОБА_3 продала, купила будинок в с.Посуньки, а коли захворіла, ОСОБА_1 забрала її до себе. Ще раніше ОСОБА_3 жила в с.Катеринопіль. У ОСОБА_1 вона не була зареєстрована, хоча ОСОБА_1 наполягала на цьому, але ОСОБА_3 все казала, зареєструється, як їй стане краще, але померла.

Свідок ОСОБА_6 показав, що заявниця це його сусідка. Мати ОСОБА_1 ОСОБА_3 до своєї смерті проживала разом з заявницею, вона дуже хворіла. До цього вона деякий час вона жила в селі. Мати жила у ОСОБА_1 з літа 2005 р. до осені 2005 року, коли померла, про що довідався зі слів заявниці.

Згідно свідоцтва про народження заявниці, ОСОБА_7, народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Кринички Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, її матірю є ОСОБА_3 (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про шлюб, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, 05.03.1994 року уклали шлюб, після чого дружині присвоєно прізвище ОСОБА_8 (а.с. 7)

Згідно копії паспорта заявниці ОСОБА_1, народилась 18.09.1975 року в с.Кринички Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 з 17.01.1995 року (а.с. 5)

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_3, померла 17.11.2005 року в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис № 310 Вільногірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с. 8).

Факт наявності спадкового майна після смерті ОСОБА_3 підтверджено копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 084269 від 24.05.2004 року, згідно якого ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 5.6837 га, яка розташована на території Катеринопільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер земельної ділянки 12:220:830:00:01:003:0012. (а.с. 9)

Факт відсутності зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання у ОСОБА_3 на час її смерті підтверджується листом від 29.05.2018 року виконавчого комітету Вільногірської міської ради, відповідно до якого остання була зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 05.11.2002 року по 12.08.2005 року та вибула в с.Посуньки Верхньодніпровського району (а.с. 55) та листом від 12.06.2018 року Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, відповідно до якого ОСОБА_3, в с.Посуньки Верхньодніпровського району зареєстрованою не значилась. (а.с. 68)

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч.2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Подання заяви про прийняття спадщини особами, вказаними у частинах третій, четвертій статті 1269 ЦК, слід вважати їхнім правом, здійснення якого не суперечить нормі частини четвертої статті 1268 цього Кодексу.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3, яка померла 17.11.2005 року, є рідної матірю заявниці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті ОСОБА_3, відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку (пай) площею 5.6837 га, яка розташована на території Катеринопільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки 12:220:830:00:01:003:0012, заявниця є спадкоємцем померлої першої черги за законом, спадкодавець ОСОБА_3 з серпня 2005 року та до часу її смерті 17.11.2005 року, постійно проживала з заявницею ОСОБА_1 в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, і після її смерті заявниця фактично вступила у володіння спадковим майном та прийняла спадщину після померлої матері, про що свідчить наявність у заявниці правовстановлюючого документу на спадкове майно - копія державний акту на право власності на земельну ділянку, який видано на імя спадкодавця, однак користування вказаним правом можливо лише після його належного оформлення, що дає суду підстави для висновку, що встановлення зазначеного заявницею факту має для неї юридичне значення, оскільки дає їй право на належне оформлення спадщини, яка залишилися після померлої матері, тому заява підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 1261, 1268, 1272 ЦК України та керуючись ст.ст. 258, 259, 293, 294, 315-316, 319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, заінтересовані особи Вільногірська міська рада Дніпропетровської області, Катеринопільська сільська рада Криничанського району Дніпропетровської області - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася у с. Кринички Верхньодніпровського району Дніпропетровської області ) разом з її матірю - ОСОБА_3 з серпня 2005 року по час її смерті 17.11.2005 року у квартирі АДРЕСА_4 (в той час вул. Жовтнева) в м.Вільногірську Дніпропетровської області.

Судові витрати у справі покласти на заявницю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 липня 2018 року.

Головуючий - суддя: А.А.Борцова