Справа № 526/995/18
Провадження № 2/526/524/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2018 року року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Гадяч цивільну справу № 526/995/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

6 червня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, проти задовлення позову не заперечує.

Так як сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що подружжя ОСОБА_3 4 вересня 2010 року в Гадяцькому районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області зареєструвало шлюб, актовий запис № 164.

Від шлюбу є неповнолітні діти: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

За приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Відповідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що сім'я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо, так як в родині позивача та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, інтересам неповнолітніх дітей, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню.

Судові витрати слід покласти на позивача за її клопотанням.

Керуючись ч.2 ст.104, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений 4 вересня 2010 року в Гадяцькому районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській областіміж ОСОБА_3 та Герасименко (після одруження ОСОБА_2) ОСОБА_6, актовий запис № 164 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_3 прізвище - ОСОБА_2.

Неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з матірю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_2, місце проживання - АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1, паспорт серії КО 847372.

Відповідач ОСОБА_3, місце проживання - вулиця Миру, 42 с. Рашівка Гадяцького району, реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_2, паспорт серії КО 158737.

Головуюча: Л. В. Максименко