Єдиний унікальний номер 722/213/18
Номер провадження 2/722/142/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Побережної О.Д.

з участю секретаря судового засідання Гладкої Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 10.02.2018 року через поштове відділення звернулася до суду з вищезазначеним позовом.

Посилається на те, що згідно укладеного договору № б/н від 24.03.2009 року відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п. 3.2, п. 3.3. ОСОБА_3 та Правил надання банківських послуг, відповідно до яких відповідачка надала свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «ОСОБА_3 та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої даний договір є договором приєднання до запропонованих банком ОСОБА_3 та Тарифів.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 Правил користування платіжною карткою.

Одночасно, п.5.3 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п.6.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції по картрахункам.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п.6.5 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.6.6 ОСОБА_3 надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.6.7 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.8.6 ОСОБА_3 надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову.

Згідно п.5.6 Правил користування платіжною карткою боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку, зокрема, з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань.

Відповідно до п.6.4 «ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на вищезазначеному банківському сайті позичальник зобов`язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість.

Відповідно до п.5.3 «ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг» банк має право на зміну Тарифів які викладені на вищезазначеному банківському сайті, а також умов обслуговування рахунків.

Згідно до п. 4.6 «ОСОБА_3 та правил надання банківських» послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п. 5.7 «Правил користування платіжною карткою» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором.

Згідно п.5.2 «ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг», у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення Овердрафту має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленому банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором.

Згідно п.5.5.1Правил користування платіжною карткою за несвоєчасне виконання боргових обов`язків (використання простороченого кредиту та овердрафту) власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються Тарифами, які викладені на банківському сайті банка сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/.

У звязку з порушеннями відповідачкою умов кредитного договору станом на 30.11.2017 року виникла заборгованість у розмірі 117000 грн., яка складається з 8202,86 грн. заборгованість за кредитом та 108797,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

Просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 03.04.2009 року у розмірі 117000 грн., яка складається з 8202,86 грн. заборгованість за кредитом та 108797,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, однак подала письмове клопотання про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1, будучи належним чином та завчасно повідомленою про дату, час та місце судового засіданні, подала до суду письмову заяву про проведення судового розгляду без її присутності, а також у строк встановлений судом подала відзив на позовну заяву, в якому зазначає наступне. Визнає обставину укладення шляхом підписання анкети-заяви між сторонами 03.04.2009 року договору, відповідно до якого вона отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. Зазначає, що розмір кредитного ліміту становив при укладенні договору 250 грн., а з 18.01.2011 року був збільшений до 2000 грн., з 14.07.2011 року збільшений до 3000 грн., з 09.08.2011 року збільшений до 4200 грн., з 14.02.2012 року збільшений до 8000 грн. та з 27.11.2013 року збільшений до 8500 грн. Однак, строк дії наданої відповідачці картки закінчився у березні 2016 року, а останній платіж згідно наданого представником позивача розрахунку було здійснено нею у 2015 році. По закінченню строку дії платіжної кредитної картки (картрахунок №5457 0829 2386 6425 від 24.03.2009 року) її дія не продовжувалася, нова картка не перевипускалась. Вважає, що оскільки умовами кредитного договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, якщо за умовами договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватися позичальником частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов»язань. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з застосуванням наслідків спливу позовної давності.

На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

03.04.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачкою письмової заяви про надання їй кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 250 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць із розрахунку 360 днів у році. Згідно змісту даної заяви її було ознайомлено та вона надала свою згоду про приєднання до ОСОБА_3 та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, ознайомлення з Пам`яткою клієнта, зазначеними ОСОБА_3 та Тарифами. Крім того, у змісті даної заяви зазначено про право банку у будь-який момент збільшувати, зменшувати чи анулювати кредитний ліміт.

З наданої представником позивача копії довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка 03.04.2009 року була підписана відповідачкою вбачається, що сплата кредиту повинна була здійснюватися помісячно до 25го числа, наступного за поточним.

Позивач свої зобовязання по вищезазначеному договорі виконав та відповідно до умов укладеного договору надав відповідачці кредитні картки №866425, №075001, 656435, №077070, №588229 та №473908, термін дії останньої з якої 31.10.2017 року.

Згідно наданих представником позивача розрахунку у звязку з порушеннями відповідачем ОСОБА_1 умов зазначеного договору станом на 30.11.2017 року виникла заборгованість у сумі розмірі 117000 грн., яка складається з 8202,86 грн. заборгованість за кредитом та 108797,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

Згідно ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 28.03.2018 року, яка оприлюднена 23.06.2018 року, по справі №444/9519/12, провадження №14-10цс, Верховним Судом у п.п. 89-93 викладено наступні висновки.

За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобовязання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобовязання є його порушенням.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобовязання.

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов»язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання або неналежного виконання (зокрема, просторочення виконання) позичальником обов»язку з внесенням чергового платежу та обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальником розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором (зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу).

Таким чином, враховуючи при застосуванні норм права до спірних правовідносин у відповідності до положень ч.4 ст.263 ЦПК України вищезазначені висновки, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог в частині нарахування процентів відповідно до умов договору після закінчення строку кредитування, тобто після 31.10.2017 року (строку дії останньої виданої відповідачці картки).

Крім того, відповідно до частин першої-третьої ст. 1056-1 ЦК України (в редакції чинній на дату укладення між сторонами кредитного договору) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку.

ОСОБА_3 договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Оскільки, у договорі визначено умови, які встановлюють право банку на зміну розміру фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку, така умова договору відповідно до положень ч.3 ст. 1056-1 ЦК України є нікчемною.

Згідно з ч.1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Оскільки укладення кредитного договору мало місце шляхом підписання відповідачкою відповідної письмової заяви, відповідно і зміна умов договору договору повинна була відбутися у такий же спосіб.

При цьому, представником позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин зміни умов договору в частині зміни розміру процентної ставки у письмовій формі.

За таких обставин та враховуючи нікчемність умов договору щодо зміни розміру процентної ставки в односторонньому порядку, розрахунок заборгованості за процентами до закінчення строку дії кредитного договору слід обчислювати із встановленої договором ставки 30 % на рік (2,5 % на місяць), а не зі ставки у розмірі 34,80 % (за період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року) та зі ставки у розмірі 43,20 % (за період з 01.04.2015 року по 31.10.2017 року), які зазначені у наданому представником позивача розрахунку.

Відповідно до умов договору базова процентна ставка на місяць складає 2,5 % та нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів на рік.

Розрахунок Банком процентів за період з 03.04.2009 року по 31.08.2014 року, проведено виходячи зі ставки 30% річних та склав 3006,09 грн.

Згідно наданого представником позивача розрахунку розмір заборгованості на кредитом (тіло кредиту) за періоди з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року року та з 01.04.2015 року по 3.10.2017 року також складав 6488,77 +1714,09 = 8202,86 (грн.).

Отже, виходячи з зазначеного розміру заборгованості, а також процентної ставки 30 % на рік, визначеного кредитним договором методу обрахунку процентів (з розрахунку 360 днів на рік), кількості днів, на які нараховуються проценти 1154 дні, розмір заборгованості за процентами за період з 01.09.2014 року по 31.10.2017 року складає: 8202,86 *30/100*1154/360 = 7888,42 (грн.).

Таким чином, сукупний розмір заборгованості по процентам складає: 3006,09 + 7888,42= 10894,51 (грн.).

Відповідачкою ОСОБА_1 було подано до суду у письмовій формі заяву про застосування наслідків спливу позовної давності.

Частиною першою ст. 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Частиною першою ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч.5 ст. 261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до частин третьої-п`ятої ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Суд вважає безпідставними доводи представника позивача щодо збільшення відповідно до п. 1.1.7.31 ОСОБА_3 договору строку позовної давності до 50 років за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів), оскільки у наданих суду представником позивача ОСОБА_3 та правилах надання банківських послуг відсутній п. 1.1.7.31. Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження збільшення позовної давності між стронами представником позивача до суду надано не було.

Оскільки за умовами договору визначено сплату кредиту щомісячними платежами (у строк до 25го числа місяця, наступного за поточним), відповідно перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання або неналежного виконання (зокрема, просторочення виконання) позичальником обов»язку з внесенням чергового платежу та обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог, які стосуються стягнення заборгованості за період до 09.02.2015 року (3 роки до подачі позовної заяви 10.02.2018 року) слід відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності.

Заборгованість за процентами за період з 10.02.2015 року по 31.10.2017 року становить: 8202,86 *30/100*990/360 = 6767,36 (грн).

За таких обставин, позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають до задоволенню у розмірі 14970,22 грн., у т.ч.: 8202,86 грн. заборгованість за кредитом; 6767,36 заборгованість по процентам за користування кредитом

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 225,54 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 141, 263, 265, 268, 273, 354, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (р/р №3111, , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором від 03.04.2009 року у розмірі 14970 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. 22 коп., у т.ч.: 8202,86 грн. заборгованість за кредитом; 6767,36 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (р/р №3111, , МФО 305299) - судові витрати в розмірі 225 (двісті двадцять п»ять) 54 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: