Ухвала

04 липня 2018 року

м. Київ

справа № 442/6469/17

провадження № 61-22618ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня

2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 14 грудня 2017 року у справі за позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання усунути перешкоди в користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 14 грудня 2017 року разом з клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою суду касаційної інстанції від 07 травня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху. Заявнику запропоновано уточнити прохальну частину касаційної скарги, зазначити, в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Оскільки питання сплати судового збору пов'язане з об'єктом справляння, тобто судовими рішеннями, які оскаржуються в касаційному порядку, тому клопотання про звільнення від сплати судового збору до усунення вищевказаних недоліків касаційної скарги вирішити було неможливим.

Ухвала суду касаційної інстанції від 07 травня 2018 року отримана ОСОБА_1 02 червня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів касаційного провадження.

У липні 2018 року від ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції від 07 травня 2018 року надійшли матеріали на усунення недоліків, серед яких заява про поновлення строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 вказує, що пропустив строк на касаційне оскарження з поважних причин, оскільки після ліквідації Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ пропустив строк на подачу касаційної скарги до Верховного Суду.

Наведені у заяві підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки скаржник не надав доказів на підтвердження того, що процес ліквідації Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ перешкоджав зверненню із касаційною скаргою у визначений процесуальним законом строк.

Касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та вказати інші поважні причини, які перешкоджали останньому звернутися до суду касаційної інстанції вчасно.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Разом з тим, з матеріалів поданої касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2017 року апеляційним судом по суті не переглядалося.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України предметом касаційного оскарження може бути рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.

Враховуючи зазначене, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення суду першої інстанції на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, згідно з якою суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 127, 185, 392, 393, пунктом 1 частини першої

статті 389 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання усунути перешкоди в користуванні майном, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня

2017 року відмовити.

Визнати наведені в клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Львівської області від 14 грудня 2017 року підстави неповажними.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 14 грудня 2017 року у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська