Справа № 346/5677/17
Провадження № 2/346/468/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді: Бирич Н.В.

з участю: секретаря: Гайової Г.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що 23.03.2017 року помер її батько, ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина за законом посвідченим 24.10.2002 року за № 36 у Великоключівській сільській раді Коломийського району, на майно померлого, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Коршів по вул. Шевченка, 58-а (стара назва 1-го Травня, 60) Коломийського району. Вказаний житловий будинок належав на праві власності колгоспному двору, головою якого була померлий ОСОБА_5 Вказує, що прийняла спадщину після смерті батька, та є єдиним спадкоємцем його майна, оскільки інші спадкоємці, відповідачі по справі, від своїх спадкових прав відмовились та на майно колгоспного двору не претендують. Звернувшись до нотаріуса, позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку із тим, що свідоцтво про право власності на будинковолодіння видане лише на голову колгоспного двору, а крім нього були інші члени двору, частки яких в майні не виділеня до дня смерті ОСОБА_5 Просить суд визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і споруди, що знаходяться за адресою: с. Коршів по вул. Шевченка, 58-а (стара назва 1-го Травня, 60) Коломийського району.

В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з"явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, а також ст. 1 Додаткового протоколу до неї передбачають право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнають право держави на здійснення контролю за використанням власності з урахуванням загальних інтересів або для забезпечення стягнення податків, інших зборів чи штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов'язки до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що 23.03.2017 року помер ОСОБА_5, про що в книзі реєстрації смертей 25.03.2017 року зроблено відповідний актовий запис за № 18.

Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в с. Коршів по вул. Шевченка, 58-а (стара назва 1-го Травня, 60) Коломийського району, який належав останньому, як голові колгоспного двору, на підставі свідоцтва про право власності від 22 квітня 1989 року, виданого на підставі рішення Коломийської районної ради за № 59 від 12.04.1989 року. Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ за реєстровим № 292. Наведене ствреджується копією свідоцтва про право власності. (а.с.11).

Станом на 01.07.1990 року у господарстві проживали : ОСОБА_5 - голова двору, ОСОБА_2 - дружина, сини - ОСОБА_6, ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_7, що підтверджується довідкою Коршівської сільської ради Коломийського району від 11.09.2017 року № 43/2-24/04.(а.с.7).

Позивач подала приватному нотаріусу Коломийського районного нотаріального округу ОСОБА_8 заяву про її прийняття і 13.09.2017 року заведено спадкову справу за № 85/2017.

Однак, згідно постанови приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу ОСОБА_8 позивачу рекомендовано звернутися із позовом до суду про визнання права власності, оскільки право власності на спадкове нерухоме майно зареєстровано лише за померлим головою колгоспного двору, частки померлого голови двору та інших членів колгоспного двору не виділено до дня смерті ОСОБА_5 (а.с.14).

Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 30 „Про судову практику у справах за позовами про захист права власності спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є належно обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст.ст.328,392 ЦК України та керуючись ст.ст. 247 ч.2, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: с. Коршів, вул. Шевченка, 58 а, Коломийського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Суддя Бирич Н. В.