Справа № 310/5064/18
2-о/310/267/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Бердянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в якій вказали, що 11.11.2017 року народила дитину чоловічої статі в «Алчевському центрі матері та дитини» м. Артемівська. 03.07.2018 року вона звернулась до Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області із письмовою заявою про реєстрацію народження дитини, але їй було відмовлено, оскільки для державної реєстрації народження надано документ, що не може вважатися правовою підставою для державної реєстрації народження дитини. Вказала, що м. Артемівськ Луганської області, в якому вона зареєстрована, знаходиться в зоні проведення АТО, тому свідоцтво про народження, видане на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження не створює правових наслідків, а тому не може визнаватися документом, що підтверджує проведення державної реєстрації народження дитини. Просила встановити факт народження дитини чоловічої статі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у місті Артеміську Перевальського району Луганської області, Україна, у громадянки ОСОБА_1 Просила вказати матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, яка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, Україна, батьком ОСОБА_3, громадянина України відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутністю.

Представник Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Згідно копії паспорту серія ЕН №748024 ОСОБА_1 є громадянкою України (а.с. 3).

На підтвердження факту народження дитини заявник надала суду копію лікарського свідоцтва про народження №709 від 11 листопада 2017 року, яке видано органами на території м. Артемівськ Луганської області (а.с. 6).

Відповідно до «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 7 листопада 2014 р., на території міста Артемівськ Луганської області органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Аналізуючи докази, які підтверджують факт народження дитини, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey». «Cypms v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic о f Moldova and Russia». «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій територій треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Згідно ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась із заявою про реєстрацію народження дитини, але 03.07.2018 року Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження, оскільки надані заявником документи не є підставою для державної реєстрації народження (а.с. 7)

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Судом встановлено, що заявник не має можливості отримати документ, що підтверджує факт народження дитини, а зібрані по справі докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 в частині встановлення факту народження у неї 11.11.2017 року дитини чоловічої статі ОСОБА_2 який народився у м. Артемівськ Луганської області.

З приводу вимог заявника зазначити батьком дитини ОСОБА_3 відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України судом слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 125 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька; за рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного Кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 статті 128 Сімейного Кодексу України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

З огляду на вищевикладене походження дитини від матері. яка не перебуває у шлюбі проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану в залежності від обставин визначених ст. ст. 126, 135 Сімейного Кодексу України і не може бути вирішено судом при встановленні факту народження дитини, тому в частині внесення відомостей про батька дитини на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу при встановленні факту народження заявнику необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 315-319, 354 ЦПК України, «Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р від 7 листопада 2014 р., суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце перебування: АДРЕСА_1) про встановлення факту, заінтересована особа Бердянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області задовольнити частково.

Встановити факт народження в м. Артемівськ, Луганської області Україна, 11 листопада 2017 року дитини ОСОБА_2, стать чоловіча, матірю якого є громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, Україна, яка зареєстрована за адресою: Україна, АДРЕСА_2.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя