РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2018 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Верніка В.М.

із участю : секретаря Росовської О.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22.05.2018 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом до ОСОБА_2 із вимогами щодо щодо збільшення розміру стягуваних з нього аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з твердої грошової суми 180 грн. на 1/4 частину від усіх доходів боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У позовній заяві ОСОБА_1 викладена наступна позиція. З відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі до 30.03.2005 року. Під час перебування у вказаному шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Також на її утриманні перебуває син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно з виконавчим листом Жмеринського міського суду від 24.12.2004 року з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_5 стягуються аліменти в твердій грошовій сумі 180 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. На час винесення рішення суду та видачі виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання дитини судом було присуджено аліменти в твердій грошовій сумі 180 грн. щомісяця, так як розмір доходу відповідача не дозволяв стягувати аліменти у більшому розмірі. Інших утриманців відповідач не має, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Крім цього, з 2016 року по даний час за відповідачем рахується заборгованість по сплаті аліментів на загальну суму 5040 грн.. Останній офіційно не працює, однак їздить за кордон на заробітки. Тобто матеріальне становище відповідача значно покращилося. Окрім цього, аліменти в твердій грошовій сумі 180 грн. є меншим розміром аліментів, ніж передбачений ч.2 ст.182 СК України, де зазначено, що розмір аліментів, який стягується на на утримання дитини не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 930 грн.. Зауважила, що їй матеріально важко утримувати неповнолітнього сина ОСОБА_5, оскільки дитина повинна харчуватись, вона має купувати йому одяг та інші необхідні речі. Оспорюваної суми аліментів катастрофічно не вистачає для нормального проживання та харчування дитини, так як ціни на продукти харчування та гігієни, одяг у 2018 році значно зросли порівняно із 2004 роком.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 08.06.2018 року відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Як вбачається з поштових повідомлень, які повернулися на адресу суду, позивач отримала копію ухвали про відкриття провадження. Конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі, копією позовної заяви з додатками, який було направлено за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.26,27) повернувся до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Разом з тим, відповідно до положень п.2 ч.7 та п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається таким, що був належним чином повідомлений про наявність відповідної справи у провадженні суду. У визначений судом строк сторони клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляли, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з положеннями частини першої та третьої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-АМ №109278 (а.с.8) вбачається, що сторони розірвали шлюб 30.03.2005 року. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, позивач 22.10.2005 року уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище з "Кушпіта" на "Зінькова" (а.с.9). Згідно з копією рішення Жмеринського міськрайонного суду від 02.12.2014 року шлюб між позивачем та ОСОБА_6 було розірвано (а.с.10).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-АМ №151367 сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії 1-АМ №033836, позивач є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Відповідно до довідки Чернятинського коледжу Вінницького національного аграрного університету від 11.05.2018 року №108 ОСОБА_3 є студентом першого курсу спеціальності "Агроінженерія" денної форми навчання. Стипендії з 01.01.2018 року по даний час не отримує (а.с.13).

Згідно з копією довідки квартального комітету "Добробут" від 21.05.2018 року позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає ІНФОРМАЦІЯ_4. в м. Жмеринка. До складу її сім'ї входять син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні (а.с.14).

Відповідно до копії виконавчого листа Жмеринського міського суду Вінницької області від 24.12.2004 року з відповідача ОСОБА_2 присуджено стягувати на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 аліменти в сумі 180 гривень щомісячно, починаючи з 16.12.2004 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.15).

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах по виконавчому провадженню №5601459 за період з 01.01.2016 року по 01.02.2018 року по виконанню виконавчого листа №2-1698 від 24.12.2004 року, за відповідачем рахується заборгованість по сплаті аліментів на загальну суму 5040 грн. (а.с.16).

Відповідно до довідки Жмеринського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 10.05.2018 року №12004 в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості щодо сплати позивачу ОСОБА_1 аліментів відповідачем ОСОБА_2 за період з 01.11.2017 року по 30.04.2018 року (а.с.17).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

17.05.2017 року Верховна Рада України прийняла Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів".

Зокрема, чинна редакція ч.2 ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум на одну особу на 2017 рік в розрахунку на місяць, зокрема, для дитини віком від 6 до 18 років: з 01 грудня 2017 року 1860 грн.

Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів у позивача ОСОБА_1 народилася інша дитина, тобто змінився сімейний стан, що унеможливлює надання нею утримання старшому неповнолітньому сину у попередньому розмірі в пропорційно рівних із відповідачем обсягах. Також змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, застосування якого наразі поширюється також на аліменти визначені у твердій грошовій сумі, відтак попередньо визначений судом оспорюваний розмір аліментів цим вимогам вочавидь не відповідає, тому з вказаних підстав, що є визначеними Сімейним кодексом України, спірні аліменти підлягають збільшенню.

'Таким чином, відповідно до наведених правових норм розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років станом на день подачі позову до суду 22.05.2018 року не може бути меншим, ніж 50 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму 1860 грн. на час подачі позивачкою позову до суду, тобто ніж 930 грн на дитину, а отже сплата аліментів відповідачем на одну дитину у розмірі 180 грн. вочевидь є нижчою від визначеного законом мінімуму 930 грн., надто з огляду на обставини зміни сімейного стану позивача, зумовлених народженням у неї ще однієї дитини, якій вона також зобов'язана надавати утримання.

Разом з тим, заявлена позивачем вимога про збільшення розміру аліментів саме до вказаної частки заробітку відповідача, як платника аліментів, не є належно обґрунтованою та аргументованою, оскільки жодних відомостей стосовно отримання відповідасем певного заробітку, з якого за заявлених вимог перебчається стягнення аліментів, позивачем всупереч власного обов'язку доказування обставин, якими обгрунтовуються позовні вимоги, суду не представлено. Більш того, згідно відомостей органу державної виконавчої служби аліменти з відповідача останні півроку взагалі неутримувались, загальна заборгованість щодо їх несплати наразі сягає понад 5000 грн., що вочевидь не свідчить про наявність певного стабільного доходу боржника ОСОБА_2 Натомість з урахуванням відсутності відомостей стосовно того, що відповідач офіційно працював раніше, щодо нього наразі не підлягає застосуванню порядок примусового стягнення аліментів, виходячи із середнього заробітку заробітку по місцевості, де він проживає.

Суд також не приймає до уваги тверждення поивача стосовно необхідності збільшення розміру аліментів з підстав потреби забезпечення відвідування дитиною секцій (гуртків) для розвитку особистих талантів, оскільки участь батьків у додаткових витратах, пов'язаних, зокрема із розвитком дитини, становлять інший самостійний предмет спору, що не охоплюється аліментними зобов'язаннями. Окрім того, суд відхиляє доводи позивача стосовно багатогратного збільшення мінімально визначеного законом розміру аліментів порівняно із сумою присуджених до стягнення аліментів, оскільки нею не представлено жодних відомостей про здійснений перерахунок, якому упродовж усього терміну стягнення підлягають аліменти, визначені у твердій грошовій сумі.

Відповідачем не повідомлено суду ні в який спосіб про незадовільний стан власного здоров'я чи про наявність у нього інших утриманців.

Позивачем також не повідомлено про неналежний стан здоров'я сина ОСОБА_3, про зміну розміру аліментів на утримання якого заявлено даний позов.

У сукупності наведеного, судом визначається необхідним та достатнім збільшення оспорюваних аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, визначивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

За наслідком вирішення питання щодо зміни розміру раніше присуджених згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.12.2004 року аліментів на утримання неповнолітньої дитини, виконання вказаного судового рішення підлягає припиненню.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до положень п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України при задоволенні позову з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. за ставкою вимог майнового характеру на час пред'явлення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.10, 12, 13, 19, 89, 141, 178, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, ст.3, 27 Конвенції про права дитини, Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року "Про ратифікацію Конвенції про права дитини", ст.179-184,192 СК України, ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", суд

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Збільшити розмір аліментів, які рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.12.2004 року присуджені до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 180 гривень щомісячно, та стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_9, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_10, ідентифікаційний номер №) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1200 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 08.12.2019 року.

Виконання рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.12.2004 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 180 гривень щомісячно, припинити з дня набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, меншканця АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави 704 гривні 80 копійок судового збору (рахунок отримувача 2006, отримувач коштів УК у Жмеринському району/м.Жмеринка/22030101, , банк отримувача Казначейство України, код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, пункт 1.1.2).

Рішення набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.