Провадження № 2/761/3394/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Мальцева Д.О.,

за участю секретаря: Ставничого Н.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача-1 ОСОБА_2

представник відповідача-2 не з'явився

відповідач-3 не з'явився

представник відповідача-4 ОСОБА_3

представник відповідача-5 не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України», ПрАТ «Телерадіокомпанія Люкс», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ГО «ТОМ-14» про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування поширеної недостовірної інформації та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2017 року ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», Приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія «Люкс». ОСОБА_8, ОСОБА_7, згідно якого просив суд:

-Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права на повагу до честі, гідності та ділової репутації, інформацію про ОСОБА_4, оприлюднену ІНФОРМАЦІЯ_1 в ефірі (з відповідними повторами) та на веб-сайті телеканалу UA: Перший у відеосюжеті програми ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2» під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_3», а саме: «Через низку інших компаній до лотереї мали стосунок родина Секретаря РНБО ОСОБА_4»;

-Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права на повагу до честі, гідності та ділової репутації, інформацію про ОСОБА_4, оприлюднену ІНФОРМАЦІЯ_4 в ефірі (з відповідними повторами) та на веб-сайті телеканалу новин «24» у відеосюжеті програми журналіста ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2» під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_5»: расследование журналистов», а саме: «Через низку інших компаній до лотереї мали стосунок родина Секретаря РНБО ОСОБА_4»;

-Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права на повагу до честі, гідності та ділової репутації, інформацію про ОСОБА_4, оприлюднену ІНФОРМАЦІЯ_6 у відеосюжеті програми журналіста ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2» під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_7» на веб-сайті http://bihus.info у розділі «Новини», а саме: «Через низку інших компаній до лотереї мали стосунок родина Секретаря РНБО ОСОБА_4»;

-Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права на повагу до честі, гідності та ділової репутації, інформацію про ОСОБА_4, оприлюднену ІНФОРМАЦІЯ_6 у статті ОСОБА_7 під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_8» на веб-сайті http://bihus.info у розділі «Новини», а саме: «Але цікавий акцент санкціям РНБО додає пов'язаність «УНЛ» з секретарем РНБО ОСОБА_4»;

-Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (ідентифікаційний код: 23152907, адреса: 04119, м.Київ, вулиця Мельникова, будинок 42) спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_4 аналогічним способом - оприлюднити в ефірі (з відповідними повторами) телеканалу UA: Перший та на веб-сайті телеканалу UA: Перший, шляхом зачитування диктором у програмі ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2», інформаційний матеріал такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_1 в програмі «ІНФОРМАЦІЯ_2» була поширена недостовірна інформація щодо причетності Секретаря РНБОУ ОСОБА_4 та його родини до лотерейного бізнесу загалом та підприємства «Українська національна лотерея». Спростовуємо зазначену інформацію, повідомляючи, що жодним чином Секретар РНБОУ ОСОБА_4 та його родина не мають будь-якого відношення до «Української національної лотереї» та інших лотерей»;

-Зобов'язати Приватне акціонерне товариство «Телерадіокомпанія Люкс» (ідентифікаційний код: 20765851, адреса: 79008, Львівська обл., місто Львів, пл. Галицька, будинок 15) спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_4 аналогічним способом - оприлюднити в ефірі (з відповідними повторами) телеканалу новин «24» та на веб-сайті телеканалу новин «24», шляхом зачитування диктором у програмі ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2», інформаційний матеріал такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_4 в програмі «ІНФОРМАЦІЯ_2» була поширена недостовірна інформація щодо причетності Секретаря РНБОУ ОСОБА_4 та його родини до лотерейного бізнесу загалом та підприємства «Українська національна лотерея». Спростовуємо зазначену інформацію, повідомляючи, що жодним чином Секретар РНБОУ ОСОБА_4 та його родина не мають будь-якого відношення до «Української національної лотереї» та інших лотерей»;

-Зобов'язати ОСОБА_8 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1) спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_4 аналогічним способом - оприлюднити на веб-сайті http://bihus.info у розділі «Новини», шляхом зачитування диктором у програмі ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2», інформаційний матеріал такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_6 в програмі «ІНФОРМАЦІЯ_2» була поширена недостовірна інформація щодо причетності Секретаря РНБОУ ОСОБА_4 та його родини до лотерейного бізнесу загалом та підприємства «Українська національна лотерея». Спростовуємо зазначену інформацію, повідомляючи, що жодним чином Секретар РНБОУ ОСОБА_4 та його родина не мають будь-якого відношення до «Української національної лотереї» та інших лотерей»;

-Зобов'язати ОСОБА_9 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2) спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_4 аналогічним способом - шляхом опублікування на веб-сайті http://bihus.info у розділі «Новини», інформаційного матеріалу такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_6 у статті під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_8» поширена недостовірна інформація щодо наявності зв'язку між Секретарем РНБОУ ОСОБА_4 та підприємством "Українська національна лотерея». Спростовуємо зазначену інформацію, повідомляючи, що жодним чином Секретар РНБОУ ОСОБА_4 не має будь-якого відношення до «Української національної лотереї» та інших лотерей».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вищенаведена інформація, поширена відповідачами відносно позивача, є недостовірною та такою що порочить його честь, гідність та ділову репутацію.

Крім того, позивач вважає, що, привертаючи увагу широкої аудиторії до програм та публікацій бездоказовими обвинуваченнями на його адресу щодо пов'язаності з лотерейним бізнесом, відповідачі усвідомлювали негативний характер поширеної інформації щодо особи, якої вона стосувалася.

За вказаних обставин, а також зважаючи на те, що відповідачі відмовилися в добровільному порядку спростувати поширену ними недостовірну інформацію відносно позивача, останній звернувся до суду з цим позовом, який просить задовольнити з підстав, передбачених ст. 34 Конституції України, ст.ст. 275, 277, 297 Цивільного кодексу України та ч.2 ст. 6, п.п. 1 п.1 ст. 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення».

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва від 06.06.2017 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом.

12.07.2017 року представником відповідача ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» ОСОБА_10 подано через канцелярію суду заперечення на позовну заяву, згідно змісту яких відповідач просить відмовити в задоволенні позову в частині пред'явлених до нього вимог, посилаючись на те, що згідно Ліцензійного договору від 21.06.2016 року за №29-16/2, виробником телепередачі «ІНФОРМАЦІЯ_2» виступає Громадська організація «ТОМ 14», яка і несе повну відповідальність за поширену в телепередачі. Тобто, на переконання відповідача, він не зобов'язаний та не має можливості спростувати зазначену позивачем недостовірну інформацію, оскільки не є автором та виробником телепередачі. Також, відповідач вказує, що позивач, посилаючись на поширення недостовірної інформації в ефірі та на веб-сайті з відповідними повторами, не надав жодних доказів, які б підтверджували, що такі повтори були.

11.10.2017 року представником відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_3 подано через канцелярію суду заперечення на позовну заяву, згідно змісту якої відповідач просить відмовити в задоволенні позову в частині пред'явлених до нього вимог, посилаючись на те, що інформація, яку позивач просить визнати недостовірною, складається як з оціночних суджень, так і має фактичну основу, засновану на журналістському розслідуванні відповідача, що дало підстави зробити такі судження. Так, зокрема, відповідач вказує, що перед тим як здійснити публікацію на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_9, де відображене спірне судження: «Але цікавий акцент санкціями РНБО додає пов'язаність «УНЛ» з секретарем РНБО ОСОБА_4», вона мала достатні фактичні дані для здійснення такого оціночного судження на адресу позивача, оскільки встановила пов'язаність «УНЛ» (де кінцевим власником на передодні введення санкцій РНБО був ОСОБА_11) з секретарем РНБО ОСОБА_4 через АТ «Центр фінансових технологій», де засновниками були його близькі особи, та зрештою і позивач також. Окрім того, відповідач зауважує, що оскільки, використовуючи у спірному судженні слово «пов'язаність», вона не визначала, яким саме чином «УНЛ» пов'язане з секретарем РНБО ОСОБА_4, вказане слово є оціночним судженням та не підлягає спростуванню та доведенню його правдивості.

12.10.2017 року відповідач ОСОБА_8 через канцелярію суду подав заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що інформація, яку позивач вважає недостовірною, складається з оціночних суджень, які не можна довести та спростувати, але має фактичну основу, засновану на журналістському розслідуванні журналістки телепрограми «ІНФОРМАЦІЯ_10» ОСОБА_7 (випуск «ІНФОРМАЦІЯ_7»). Крім того, відповідач, посилаючись на п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», межа допустимої критики щодо ОСОБА_4, який є політичним діячем та публічною особою, є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи.

Водночас, у зв'язку зі звільненням судді ОСОБА_14 у відставку з 17.10.2017 року, Розпорядженням Керівника апарату Шевченківського районного суду м.Києва від 22.11.2017 року за № 01-08-1130 дану цивільну справу було передано на потворний автоматичний розподіл.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2017 року матеріали даної цивільної справи передано для розгляду судді Мальцеву Д.О.

Ухвалою від 23.11.2017 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою від 04.01.2018 року розгляд справи вирішено продовжити у загальному позовному порядку зі стадії підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні, яке відбулося 28.02.2018 року, представником позивача було подано до суду клопотання про залучення до участі в даній справі у якості співвідповідача Громадську організацію «ТОМ 14». Вказане клопотання мотивовано тим, що Громадська організація «ТОМ 14» є виробником телепередачі «Наша гроші», а отже є належним співвідповідачем у справі щодо спростування її змісту.

Ухвалою від 28.02.2018 року вказане клопотання представника позивача було задоволено та залучено до участі в справі в якості співвідповідача Громадську організацію «Том 14».

В судовому засіданні, яке відбулося 03.04.2018 року, судом було задоволено клопотання представника позивача про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: адвокатські запити від 26.02.2018 року, відповіді на адвокатські запити від 06.03.2018 року та від 07.03.2018 року.

11.04.2018 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_7 про приєднання до матеріалів справи в якості доказу копії журналу реєстраційних дій Виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради по підприємству ТОВ «Європа-ИКС» за період з 1995 по 2007 роки.

17.04.2018 року на адресу суду надійшов відзив відповідача ГО «ТОМ 14» на позов, згідно якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що оспорювана позивачем інформація є нічим іншим як оціночними судженнями журналіста, а сам позивач, як публічна особа, може зазнавати значно більшої критики, ніж окремі пересічні особи. До того ж, відповідач акцентує увагу на тому, що, в силу практики Європейського суду з прав людини,журналістська свобода передбачає також використання висловлювань, деякою мірою перебільшених або навіть провокаційних.

В судовому засіданні, яке відбулося 24.04.2018 року, представником позивача було надано до суду для приєднання до матеріалів справи відповідей на відзиви (заперечення) відповідачів ПАТ «Національна телерадіокомпанія України», ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс», ОСОБА_7 та ГО «Том 14». Так, зокрема у відповіді на відзив ПАТ «Національна телерадіокомпанія» представник позивача акцентує увагу на тому, що твердження вказаного відповідача стосовно відсутності будь-яких доказів на підтвердження неодноразового виходу в ефір програми, де була поширена недостовірна інформація, спростовується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: ефірною довідкою відповідача. Крім того, представник позивача зазначає, що, в силу вимог ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється безпосередньо особою, яка поширила інформацію. Як вбачається зі змісту відповіді на відзиви ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс», ОСОБА_7 та ГО «Том 14», представник позивача заперечує щодо посилання відповідачів на те, що оспорювана інформація є оціночними судженнями, адже висловлювання відносно позивача мають чіткі фактичні дані - твердження про взаємозв'язок позивача та його родини з лотерейним бізнесом. Крім того, докази, на які посилаються відповідачі в обґрунтування своїх заперечень, жодним чином не підтверджують викладені ним обставини стосовно відсутності підстав для задоволення позову.

15.05.2018 року на адресу надійшли заперечення ГР «ТОМ 14» на відповідь позивача на відзив, в яких відповідач вказує, що інформація, яку позивач просить спростувати як недостовірну за своїми ознаками, є оціночним судженням, яке відповідно до норм права не підлягає спростуванню та доведенню його правдивості.

15.05.2018 року на адресу суду надійшли заперечення ОСОБА_7 на відповідь позивача на відзив, в якому відповідач фактично дублює надані нею раніше заперечення на позов, а також вказує, що позивачем не доведено наявності сукупності обставин, які дають можливість стверджувати про порушення його честі,гідності та ділової репутації.

18.05.2018 року на адресу суду надійшли заперечення ОСОБА_8 на відповідь позивача на відзив, в яких відповідач вказує, що ОСОБА_7, поширюючи спірні оціночні судження, не вийшла за межі допустимої критики та оцінки дій публічної особи - позивача, а також порушила особистих немайнових прав останнього.

В судовому засіданні, яке відбулося 22.05.2018 року, судом було задоволено клопотання представника позивача про приєднання до матеріалів справи в якості доказів скріншот із сайту https://bihus.info/ з інформацією ресурсу «YouControl».

Ухвалою від 22.05.2018 року було закрито підготовче засідання по справі, а справу призначено до судового розгляду по суті на 22.06.2018 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» -ОСОБА_2 у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Відповідачі ПрАТ «Телерадіокомпанія Люкс», ОСОБА_8 та ГО «ТОМ-14» в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Разом з тим, до суду надійшли клопотання від ОСОБА_8 та ГО «ТОМ-14» про відкладення розгляду справи, у задоволенні яких судом було відмовлено.

Вислухавши пояснення представників сторін, що з'явилися на виклик суду, дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 о 21 год. 30 хв. в ефірі телеканалу новин «24» (суб'єкт інформаційної діяльності - ПрАТ «Телерадіокомпанія Люкс») та о 23 год. 25 хв. на веб-сайті ПрАТ «Телерадіокомпанія Люкс» (24tv.ua/) за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11 опрлюднено відеосюжет програми журналіста ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2» під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_5»: расследование журналистов» (виробником програми «ІНФОРМАЦІЯ_2» є ГО «ТОМ-14» згідно Ліцензійного договору від 21.06.2016 року за №29-16/2), де на 17-18 хв. було поширено наступну інформацію: «Через низку інших компаній до лотереї мали стосунок родина Секретаря РНБО ОСОБА_4».

Інформація аналогічного змісту також була поширена ІНФОРМАЦІЯ_1 о 19 год. 55 хв. в ефірі та на веб-сайті (www.1tv.com.ua) телеканалу UA:Перший (суб'єкт інформаційної діяльності - ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України») за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_12 у відеосюжеті програми журналіста ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2» під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_3»,

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_6 на веб-сайті http://bihus.info в розділі «Новини» за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 опубліковано статтю ОСОБА_7 «ІНФОРМАЦІЯ_8» та оприлюднено аналогічний відео сюжет програми ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2» під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_7».

Також, у вказаній статті ОСОБА_7 було зазначено наступну інформацію: «Але цікавий акцент санкціям РНБО додає пов'язаність «УНЛ» з секретарем РНБО ОСОБА_4».

Вказані обставини стосовно поширення вищенаведеної інформації та авторства програми не заперечувалися й відповідачами у наданих ними до суду запереченнях та відзиві.

При цьому, твердження представника відповідача ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» про те, що позивачем не надано до суду жодних доказів того, що програма «ІНФОРМАЦІЯ_2» виходила в ефірі телеканалу з повтором, спростовуються наявною в матеріалах справи ефірною довідкою про вихід на телеканалі «UA:Перший» програми «ІНФОРМАЦІЯ_2» як ІНФОРМАЦІЯ_1 о 19 год. 51 хв., так і 01.02.2017 року о 13 год. 16 хв.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що поширена відповідачами у вищенаведений спосіб інформація відносно нього, а саме: «Через низку інших компаній до лотереї мали стосунок родина Секретаря РНБО ОСОБА_4» та «Але цікавий акцент санкціям РНБО додає пов'язаність «УНЛ» з секретарем РНБО ОСОБА_4» є недостовірною та такою що порочить його честь, гідність та ділову репутацію.

Так, положеннями ст. 34 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1050 року та протоколів №№ 2, 4, 7, 11 до неї, право на свободу вираження поглядів включає в себе свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Поряд з цим, здійснення таких свобод може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки,територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров'я або моралі, для захисту репутації або прав них осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду, та є необхідним в демократичному суспільстві.

При цьому, статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно вимог ст. 201 Цивільного кодексу України (надалі - ЦПК України) особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Положеннями статті 299 ЦК України визначено, що фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Разом з тим, як роз'яснено в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідно до п.18 зазначеної постанови, обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Водночас, у п.19 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Крім того, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгельс проти Сполученого Королівства», повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночним судженням. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку, що є базовою частиною права.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Поряд з цим, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 27.02.2009 року, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Так, аналізуючи інформацію, яку позивач вважає недостовірною, визначаючи її характер та мету, а також з огляду на характер використання мовних засобів та враховуючи вимоги зазначених вище актів законодавства, суд вважає, що інформація, поширена відповідачами відносно позивача, а саме: «Через низку інших компаній до лотереї мали стосунок родина Секретаря РНБО ОСОБА_4» та «Але цікавий акцент санкціям РНБО додає пов'язаність «УНЛ» з секретарем РНБО ОСОБА_4», має обвинувальний нахил, створює негативне враження про позивача, а також дає підстави вважати, що позивач, є корупціонером та займається незаконною діяльністю, в той час як відповідно до вимог чинного законодавства ОСОБА_4, в силу зайняття ним посади Секретаря РНБО, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов'язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Крім того, оскільки вищенаведені твердження можна перевірити на відповідність їх факту, інформація, викладена в них, не може вважатися оціночним судженням.

Як на підставу для відмови у задоволенні позову, відповідачі ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ГО «ТОМ-14» посилалися на те, що інформація, яку позивач вважає недостовірною, складається з оціночних суджень, які не можна довести та спростувати, але має фактичну основу, засновану на журналістському розслідуванні журналістки телепрограми «ІНФОРМАЦІЯ_10» ОСОБА_7 (випуск «ІНФОРМАЦІЯ_7»).

При цьому, в якості доказів на підтвердження вищенаведених обставин, відповідачі посилаються на встановлення зв'язку «УНЛ» (де кінцевим власником на передодні введення санкцій РНБО був ОСОБА_11) з секретарем РНБО ОСОБА_4 через АТ «Центр фінансових технологій», де засновниками були його близькі особи, та зрештою і позивач також.

Так, зокрема, взаємозв'язок позивача та його родини з лотерейним бізнесом відповідачі обґрунтовують відомостями, отриманими, серед іншого, за даними інтернет-порталу Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку України, веб-сайту youcontrol.com.ua та фотокопій журналу реєстраційних дій Виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради.

Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Однак, в силу вищенаведених положень цивільного процесуального законодавства, а також вимог ст.ст. 77-79 ЦПК України, документи, надані відповідачами в обґрунтування своїх заперечень, не є належними та допустимими доказами, які б підтверджували викладені ними обставини щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Більше того, стверджуючи про оціночний характер оспорюваної інформації, яка відповідно до Закону України «Про інформацію» не містить фактичних даних, критики, оцінки дій, а також висловлювань, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, відповідачі мотивують свої заперечення виключно, на їх думку, фактичними даними, та, як наслідок, ведуть мову саме про достовірність оспорюваної інформації, спростовуючи тим самим її оціночний характер.

В свою чергу, у ході розгляду даної справи відповідачем, у порядку статті 81 ЦПК України, не було надано суду належних і допустимих доказів достовірності оприлюдненою ними інформації, а також не було обґрунтовано наявність передбачених статтею 82 ЦПК України обставин, які б зумовлювали звільнення від доказування наявності наведених ними обставин.

Натомість, матеріали справи не містять даних про те, що органами, до компетенції яких чинним законодавством віднесена перевірка обставин, що містять відомості про наявність ознак кримінальних правопорушень, виявлено будь-які ознаки корупційних діянь позивача, про наявність яких, фактично, йдеться в поширеній інформації.

Таким чином, надаючи оцінку доказів у справі, а також зважаючи на те, що, як вже зазначалось вище, інформація, поширена відносно позивача та викладена у формі тверджень, має обвинувальний нахил, створює негативне враження про позивача, а також дає підстави вважати, що позивач, є корупціонером та займається незаконною діяльністю, суд, з огляду відсутність будь яких доказів достовірності оспорюваної інформації, визнає недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права на повагу до честі, гідності та ділової репутації, інформацію про ОСОБА_4, оприлюднену ІНФОРМАЦІЯ_1 в ефірі (з відповідними повторами) та на веб-сайті телеканалу UA: Перший у відеосюжеті програми ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2» під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_3», а саме: «Через низку інших компаній до лотереї мали стосунок родина Секретаря РНБО ОСОБА_4»; визнає недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права на повагу до честі, гідності та ділової репутації, інформацію про ОСОБА_4, оприлюднену ІНФОРМАЦІЯ_4 в ефірі (з відповідними повторами) та на веб-сайті телеканалу новин «24» у відеосюжеті програми журналіста ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2» під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_5»: расследование журналистов», а саме: «Через низку інших компаній до лотереї мали стосунок родина Секретаря РНБО ОСОБА_4»; визнає недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права на повагу до честі, гідності та ділової репутації, інформацію про ОСОБА_4, оприлюднену ІНФОРМАЦІЯ_6 у відеосюжеті програми журналіста ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2» під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_7» на веб-сайті http://bihus.info у розділі «Новини», а саме: «Через низку інших компаній до лотереї мали стосунок родина Секретаря РНБО ОСОБА_4»; визнає недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права на повагу до честі, гідності та ділової репутації, інформацію про ОСОБА_4, оприлюднену ІНФОРМАЦІЯ_6 у статті ОСОБА_7 під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_8» на веб-сайті http://bihus.info у розділі «Новини», а саме: «Але цікавий акцент санкціям РНБО додає пов'язаність «УНЛ» з секретарем РНБО ОСОБА_4».

Щодо посилань відповідачів на ту обставину, що межа допустимої критики щодо ОСОБА_4, який є політичним діячем та публічною особою, є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до Правового висновку Верховного Суду України від 29.11.2017 року у справі 3ц6-639цс17 у разі, якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен урахувати положення Декларації, а також рекомендації, що містяться у Резолюції №1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість особистого життя.

Як зазначено в Резолюції, публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політки, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

При цьому, статтями 3, 4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12.02.2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів ради Європи, проголошено наступне: оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому, зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв'язку із цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Однак, слід зазначити, що, ухвалюючи рішення в справі про захист гідності, честі чи ділової репутації публічної особи, суд також повинен дотримуватися основоположних принципів права, зокрема презумпції невинуватості.

При цьому, зі змісту рішень Європейського суду з прав людини у справах «Де гаєс і Гійзельс проти Бельгії» від 24.02.1997 року та «Обершлік проти Австрії» від 01.07.1997 року вбачається, що водночас, навіть тоді, коли якесь твердження прирівнюють до оціночного судження, пропорційність втручання може залежати від того, чи ґрунтується твердження, що є предметом спору, на достатніх фактичних підставах, бо навіть суб'єктивна оцінка, яка не має під собою жодної фактичної основи, може виявитися надмірною.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства та встановлені обставини справи, суд зазначає, що, незважаючи на те, що позивач є публічною посадовою особою і межа допустимої критики відносно особи останнього є значно більшою ніж критика відносно пересічного громадянина, така критика не може ґрунтуватися на суб'єктивних, образливих, не підтверджених домислах одної особи, зокрема відповідача у справі.

Крім того, суд зауважує, що зважаючи на те, що боротьба з корупцією є одним із найголовніших напрямків діяльності державної влади України, а саме поняття «корупція» критично сприймається та засуджується суспільством, навіть непрямі вказівки на причетність позивача та його родини до таких незаконних дій, за відсутності при цьому жодних доказів, які б це підтверджували, не може не спричинити порушення особистого немайнового права позивача на повагу до його честі, гідності та ділової репутації.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Звертаючись з позовом до суду, позивач обрав спростування недостовірної інформації як спосіб захисту свого порушеного права.

В свою чергу, відповідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року якщо суд ухвалює рішення про право на спростування поширеної недостовірної інформація, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено.

В обґрунтування своїх заперечень щодо неможливості спростування інформації відносно позивача, ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія Україна» посилається на те, що він не э ані автором, ані виробником телепередачі.

Так, підстави звільнення телеорганізації та її працівників від відповідальності за поширення інформації, що не випадає дійсності визначена у ст. 67 Закону України «Про телебачення і радіомовлення». При цьому, даний перелік підстав звільнення від відповідальності є вичерпним та розширенню не підлягає.

Між тим, у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від №1 від 27 лютого 2009 року роз'яснено, що оскільки спростування недостовірної інформації не є способом цивільно-правової відповідальності, бо не має компенсаційного та майнового характеру, на засоби масової інформації може бути покладено обов'язок опублікувати спростування.

Враховуючи вищевикладене, та зважаючи на те, що оспорювана інформація відносно позивача є недостовірною та такою, що порушує його особисте немайнове право, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача й в частині спростування недостовірної інформації шляхом зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (ідентифікаційний код: 23152907, адреса: 04119, м.Київ, вулиця Мельникова, будинок 42) спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_4 аналогічним способом - оприлюднити в ефірі (з відповідними повторами) телеканалу UA: Перший та на веб-сайті телеканалу UA: Перший, шляхом зачитування диктором у програмі ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2», інформаційний матеріал такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_1 в програмі «ІНФОРМАЦІЯ_2» була поширена недостовірна інформація щодо причетності Секретаря РНБОУ ОСОБА_4 та його родини до лотерейного бізнесу загалом та підприємства «Українська національна лотерея». Спростовуємо зазначену інформацію, повідомляючи, що жодним чином Секретар РНБОУ ОСОБА_4 та його родина не мають будь-якого відношення до «Української національної лотереї» та інших лотерей»; зобов'язання Приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія Люкс» (ідентифікаційний код: 20765851, адреса: 79008, Львівська обл., місто Львів, пл. Галицька, будинок 15) спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_4 аналогічним способом - оприлюднити в ефірі (з відповідними повторами) телеканалу новин «24» та на веб-сайті телеканалу новин «24», шляхом зачитування диктором у програмі ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2», інформаційний матеріал такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_4 в програмі «ІНФОРМАЦІЯ_2» була поширена недостовірна інформація щодо причетності Секретаря РНБОУ ОСОБА_4 та його родини до лотерейного бізнесу загалом та підприємства «Українська національна лотерея». Спростовуємо зазначену інформацію, повідомляючи, що жодним чином Секретар РНБОУ ОСОБА_4 та його родина не мають будь-якого відношення до «Української національної лотереї» та інших лотерей»; зобов'язання ОСОБА_8 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1) спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_4 аналогічним способом - оприлюднити на веб-сайті http://bihus.info у розділі «Новини», шляхом зачитування диктором у програмі ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2», інформаційний матеріал такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_6 в програмі «ІНФОРМАЦІЯ_2» була поширена недостовірна інформація щодо причетності Секретаря РНБОУ ОСОБА_4 та його родини до лотерейного бізнесу загалом та підприємства «Українська національна лотерея». Спростовуємо зазначену інформацію, повідомляючи, що жодним чином Секретар РНБОУ ОСОБА_4 та його родина не мають будь-якого відношення до «Української національної лотереї» та інших лотерей»; Зобов'язання ОСОБА_9 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2) спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_4 аналогічним способом - шляхом опублікування на веб-сайті http://bihus.info у розділі «Новини», інформаційного матеріалу такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_6 у статті під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_8» поширена недостовірна інформація щодо наявності зв'язку між Секретарем РНБОУ ОСОБА_4 та підприємством "Українська національна лотерея». Спростовуємо зазначену інформацію, повідомляючи, що жодним чином Секретар РНБОУ ОСОБА_4 не має будь-якого відношення до «Української національної лотереї» та інших лотерей».

Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі по 128,00 грн. з кожного відповідача. Також, суд стягує судовий збір у розмірі 512,00 грн. з кожного відповідача на користь держави.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України», ПрАТ «Телерадіокомпанія Люкс», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ГО «ТОМ-14» про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування поширеної недостовірної інформації та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_4 та підлягає спростуванню розповсюджену ІНФОРМАЦІЯ_1 в ефірі (з відповідними повторами) та на веб-сайті телеканалу U?:Перший у відеосюжеті програми ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2» під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_3», а саме : «Через низку інших компаній до лотереї мали стосунок родина Секретаря РНБО ОСОБА_4».

Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_4 та підлягає спростуванню розповсюджену ІНФОРМАЦІЯ_4 в ефірі (з відповідними повторами) та на веб-сайті телеканалу новин «24» у відео сюжеті програми журналіста ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2» під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_13», а саме: Через низку інших компаній до лотереї мали стосунок родина Секретаря РНБО ОСОБА_4».

Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_4 та підлягає спростуванню розповсюджену, оприлюднену ІНФОРМАЦІЯ_6 у відео сюжеті програми журналіста ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_7» на веб-сайті http://bihus.info у розділі «Новини», а саме: «Через низку інших компаній до лотереї мали стосунок родина Секретаря РНБО ОСОБА_4».

Визнати недостовірною та такою що порушує особисті немайнові права ОСОБА_4 та підлягає спростуванню розповсюджену ІНФОРМАЦІЯ_6 у статті ОСОБА_7 під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_8» на веб-сайті http://bihus.info у розділі «Новини», а саме: «Але цікавий акцент санкціям РНБО додає пов'язаність «УНЛ» з секретарем РНБО ОСОБА_4».

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «НАЦІОНАЛЬНА СУСПІЛЬНА ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ УКРАЇНИ» (ідентифікаційний код: 23152907, адреса: 04119, м. Київ, вул. Мельникова, 42) протягом 10 (десяти) календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом зачитування диктором у програмі ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2», інформаційний матеріал такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_1 в програмі «ІНФОРМАЦІЯ_2» була поширена недостовірна інформація щодо причетності Секретаря РНБОУ ОСОБА_4 та його родини до лотерейного бізнесу загалом та підприємства «Українська національна лотерея». Спростовуємо зазначену інформацію, повідомляючи, що жодним чином Секретар РНБОУ ОСОБА_4 та його родина не мають будь-якого відношення до «Українська національна лотерея» та інших лотерей».

Зобов'язати Приватне акціонерне товариство «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ ЛЮКС» (ідентифікаційний код: 20765851, адреса: Львівська обл., м. Львів, пл. Галицька, 15) протягом 10 (десяти) календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом зачитування диктором у програмі ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2», інформаційний матеріал такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_4 в програмі «ІНФОРМАЦІЯ_2» була поширена недостовірна інформація щодо причетності Секретаря РНБО ОСОБА_4 та його родини до лотерейного бізнесу загалом та підприємства «Українська національна лотерея». Спростовуємо зазначену інформацію, повідомляючи, що жодним чином Секретар РНБО ОСОБА_4 та його родина не мають будь-кого відношення до «української національної лотереї» та інших лотерей.

Зобов'язати ОСОБА_8 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, протягом 10 (десяти) календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом зачитування диктором у програмі ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2», на веб-сайті http://bihus.info у розділі «Новини», інформаційний матеріал такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_6 в програмі «ІНФОРМАЦІЯ_2» була поширена недостовірна інформація щодо причетності Секретаря РНБО ОСОБА_4 та його родини до лотерейного бізнесу загалом та підприємства «Українська національна лотерея». Спростовуємо зазначену інформацію, повідомляючи, що жодним чином Секретар РНБО ОСОБА_4 та його родина не мають будь-якого відношення до «Української національної лотереї» та інших лотерей».

Зобов'язати ОСОБА_9 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2), протягом 10 (десяти) календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом опублікування на веб-сайті http://bihus.info у розділі «Новини» інформаційного матеріалу такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_6 у статті під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_8» поширена недостовірна інформація щодо наявності зв'язку між Секретарем РНБОУ ОСОБА_4 та підприємством «Українська національна лотерея». Спростовуємо зазначену інформацію, повідомляючи, що жодним чином Секретар РНБОУ ОСОБА_4 не має будь-якого відношення до «Української національної лотереї» та інших лотерей».

Стягнути судовий збір у розмірі по 128грн. з кожного відповідача, а саме: ПуАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» , ПрАТ «Телерадіокомпанія Люкс», ОСОБА_8, ОСОБА_9, ГО «ТОМ-14» на користь ОСОБА_4.

Стягнути судовий збір у розмірі 512 грн. з кожного відповідача, а саме: ПуАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» , ПрАТ «Телерадіокомпанія Люкс» , ОСОБА_8, ОСОБА_9, ГО «ТОМ-14» на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний тексту рішення виготовлено 02.07.2018.

Суддя: