АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5021/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовомпублічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року, ухвалене під головуванням судді Ларіонової Н.М., -

встановила:

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 30 листопада 2017 року у задоволенні названого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явився, про його час і місце повідомлений належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що банком при пред'явленні позову пропущено строк позовної давності.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що 21 березня 2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 42.06-07/038.

Сума кредиту: 50 902,00 дол. США.

Відсоткова ставка: 12,25 % річних.

Кінцевий термін погашення: 20 березня 2021 року.

Пунктом 1.1. договору визначено порядок погашення суми основної заборгованості до 15-го числа кожного місяця.

Відповідно до п. 2.4. договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту в останній робочий день місяця без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця, проценти нараховуються з розрахунку факт/360.

Згідно п. 2.4.1. договору сплата процентів здійснюється у валюті кредиту не пізніше 15 числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти.

Відповідно до п. 3.3.8 договору позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за кредит в порядку, передбаченому п. 2.4., п. 2.5 цього договору.

Позичальник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит (п. 3.3.9. договору).

Відповідно до п. 4.5. договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.п.3.3.8., 3.3.9.цього договору, протягом більш, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції.

Пунктом 7.4 договору передбачено, що у разі настання обставин, визначених в тому числі п. 4.5 договору, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний погасити кредит, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції.

У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка складає 61 875,89 дол. США, з яких:

- сума заборгованості за кредитом - 39 582,00 дол. США, що еквівалентно 1 072 466,45 грн.;

- сума заборгованості за відсотками - 22 293,89 дол. США, що еквівалентно 604 048,54 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Матеріали справи містять клопотання представника ОСОБА_1 про застосування позовної давності до заявлених позовних вимог банку.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).

З наявному в матеріалах справи розрахунку кредитної заборгованості вбачається, що останній платіж по кредиту відповідачем здійснено 17 вересня 2010 року.

Відповідно до п. 4.5. договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.п.3.3.8., 3.3.9. цього договору, протягом більш, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції.

З урахуванням вищенаведених вимог закону, встановлених фактичних обставин, умов кредитного договору, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що банком при зверненні до суду пропущено строк позовної давності, оскільки останнім днем звернення із даним позовом ( останній платіж - 17 вересня 2010 року + 90 днів ) є 16 грудня 2013 року, тоді як банк звернувся до суду - 08листопада 2016 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що банком не пропущено строк позовної давності при зверненні до суду, оскільки строк дії договору - 20 березня 2021 року, колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другоїстатті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

У п. 4.5. договорусторони погодили, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.п.3.3.8., 3.3.9. кредитного договору, протягом більш, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції.

Останній платіж по кредиту відповідач здійснив 17 вересня 2010 року. Отже, останній день звернення до суду з позовом, з урахуванням умов договору, - 16 грудня 2013 року. Банк звернувся в суд 08 листопада 2016 року, тобто з пропущенням строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про переривання строку позовної давності, колегія суддів не приймає, оскільки звернення ОСОБА_1 в суд з позовом про стягнення збитків у вигляді нарахованих банком процентів, не свідчить про визнання нею боргу.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 30 листопада 2017 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 27 червня 2018 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: Г.М. Кирилюк

І.М. Рейнарт