ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року

м.Суми

Справа №576/1084/17

Номер провадження 22-ц/788/962/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Кононенко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представник позивачів ОСОБА_4,

відповідач ОСОБА_5,

представники відповідача: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2018 року в складі судді Сапона О.В., ухваленого у м. Глухів,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із спільним позовом, в якому після уточнення, позивачі просили суд; 1) стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 задану шкоду в розмірі 13720,37 грн, з яких: 7751,50 грн матеріальна шкода завдана залиттям квартири, 1968,87 грн витрати на придбання ліків, 4000,00 грн моральна шкода; 2) стягнути з стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 задану шкоду в розмірі 5675,75 грн, з яких: 3875,75 грн матеріальна шкода завдана залиттям квартири, 1800,00 грн моральна шкода; 3) стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 задану шкоду в розмірі 5675,75 грн, з яких: 3875,75 грн матеріальна шкода завдана залиттям квартири, 1800,00 грн моральна шкода; 4) стягнути з ОСОБА_5 судові витрати, а саме: на користь ОСОБА_1 7141,52 грн, з яких: 980,00 грн судовий збір, 5001,52 грн витрати на проведення експертизи, 1160,00 грн витрати на професійну правничу допомогу; на користь ОСОБА_2 1490,00 грн, з яких: 790,00 грн судовий збір, 500,00 грн витрати на професійну правничу допомогу; на користь ОСОБА_3 1490,00 грн, з яких: 790,00 грн судовий збір, 500,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.

Свої вимоги мотивують тим, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1. 27.04.2017 року внаслідок «зриву» шлангу змішувача (крану) у квартирі №30, власником якої є ОСОБА_5, відбулося залиття їхньої квартири, чим було завдано матеріальної та моральної шкоди. Крім того, внаслідок таких подій в ОСОБА_1 погіршилось самопочуття та стан здоровя, вона проходила лікування в медичному закладі, тому понесла витрати на придбання ліків.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 05.04.2018 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 8751,50 грн спричиненої матеріальної і моральної шкоди та 3889,25 грн понесених по справі судових витрат. Всього стягнуто 12640,75 грн. Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 4875,75 грн матеріальної і моральної шкоди та 1279,91 грн понесених по справі судових витрат. Всього стягнути 6155,66 грн. Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 4875,75 грн матеріальної і моральної шкоди та 1279,91 грн понесених по справі судових витрат. Всього стягнути 6155,66 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених вимог, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що судом не встановлено причини зриву гнучкого шлангу змішувача (крана), не враховано, що він також поніс матеріальні збитки та моральні переживання, та необґрунтовано, що саме він винний у затопленні. Вказує, що експертизою матеріальна шкода визначена станом на 20.11.2017 року, а не на 27.04.2017 року, що ставить під сумнів розмір шкоди. Зазначає, що в судовому засіданні не доведено завдання позивачам моральної шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачів просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін. Вказує, що судом постановлене обґрунтоване та законне рішення, тому підстав для його скасування немає.

Відповідач та його представник в судовому засіданні доводи скарги підтримали та просили задовольнити. Пояснив, що квартира № 30 перебуває у спільній частковій власності, а саме йому, його дружині та дочці належить по 1/3 частці, однак підтриманням комунікацій квартири в належному стані займається саме він. Зазначав, що зрив гнучкого шлангу змішувача (крана) відбувся через стрибок тиску води.

Представник позивачів проти скарги заперечив та просив рішення залишити без змін.

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що саме з вини відповідача, як власника квартири, який зобовязаний в належному стані утримувати все майно, що знаходиться у квартирі, була залита водою квартира позивачів, внаслідок чого останнім було завдано майнову, а також моральну шкоду, що виразилось у порушенні життєвого укладу позивачів у звязку з пошкодженням майна.

В частині відмови у задоволенні інших вимог позову рішення суду не оскаржується.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що трикімнатна квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності позивачем: 1/2 частина ОСОБА_1, 1/4 частина ОСОБА_2, 1/4 частина ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8). Позивачі в даній квартирі мають зареєстроване місце проживання (а.с. 9-15, 124 - 126).

За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками квартири АДРЕСА_3, що розташована поверхом вище квартири № 27, є ОСОБА_5, його дружина ОСОБА_9 та дочка ОСОБА_8 (по 1/3 частці).

27.04.2017 року відбулося залиття квартири позивачів з квартири № 30, що належить відповідачу. Вказана обставина сторонами у справі не оспорюється.

Згідно акту обстеження від 28.04.2017 року складеного комісією у складі: головного спеціаліста з житлових питань управління ЖКГМБ міської ради, головного спеціаліста з питань містобудівного кадастру відділу МБА міської ради, старшого інспектора сектору превенції майора поліції, головного інспектора ТОВ «Зеленбуд», в квартирі АДРЕСА_4 виявлені наступні пошкодження: стеля у спальні, ванній кімнаті, туалеті кухні вздовж стику плит перекриття та по кутах має сліди протікання, що виражається у місцевому пожовтінні та появі конденсату, відходу шпалер; в кухні на плитці та відкосах вікна видні сліди протікання води. Причина підтікання зрив шлангу змішувача (крану) у квартирі №30. Під вказаним актом стоїть підпис, зокрема, ОСОБА_5 (а.с. 16).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №1612 від 07.02.2018 року розмір матеріальної шкоди (вартість відновлювальних робіт) внаслідок залиття 27.04.2017 року квартири АДРЕСА_5 на дату обстеження (20.11.2017 року) становить 15503,00 грн (а.с. 80-95).

За приписами статей 12, 80, 81 ЦПК України суд першої інстанції правильно надав правову оцінку доказам, представлених позивачами щодо обставин залиття квартири та наслідкам такого залиття, які були спричинені їх майну, та прийшов до обґрунтованого висновку про завдання їм майнової та моральної шкоди, як співвласникам майна, через його пошкодження у зв'язку із не забезпеченням відповідачем при використанні своєї власності, а саме приміщення квартири, не порушення прав інших співвласників багатоквартирного будинку згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», оскільки власність зобов'язує (ч.ч. 4, 5 ст. 319, ст. 322 ЦК України).

Судом правильно вирішено спір із застосуванням статей ст. 1166, 1167 ЦК України, бо в деліктних зобов'язаннях передбачається презумпція вини заподіювача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача. Іншими словами: особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв'язку із наявністю вини іншої особи або у зв'язку із дією об'єктивних обставин).

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 Постанови від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Оспорюючи рішення місцевого суду, відповідач в апеляційний скарзі не навів належних, допустимих та достатніх доказів, які б спростували висновки суду про завдання шкоди майну позивачів внаслідок залиття квартири в результаті винних дій відповідача, який є власником квартири та зобовязаний утримувати її комунікації в належному стані, як це визначено ч.4 ст. 319 ЦК України (власність зобовязує).

При визначенні розміру відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції правильно врахував висновок судової будівельно-технічної експертизи та визначив розмір відшкодування матеріальної шкоди у сумі 15503,00 грн. пропорційно до частки позивачів у праві власності на квартиру.

Розмір завданої майнової шкоди, а також відсутність своєї вини у затопленні приміщення квартири позивачів, у відповідності до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідачем спростовано не було.

Щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції правильно врахував, що в результаті залиття квартири позивачі зазнали моральних страждань у виді негативних переживань, неспокою, роздратування, необхідності прикладання зусилля та коштів для відновлення своїх прав протягом тривалого часу, а відтак вірно визначив розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 1000,00 грн. кожному.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів притому, що висновки суду щодо винних дії відповідача, який, як співвласник, не забезпечив належного утримання системи водопостачання у приміщенні квартири, не спростовані.

Крім того, слід зазначити, що позов про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири було заявлено до одного з трьох співвласників квартири № 30, що відповідає вимогам закону, а саме статтею 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно зясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2018 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 12 липня 2018 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: Т.А. Левченко

ОСОБА_10