Провадження № 6/202/139/2018
УХВАЛА

01 червня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Дмитрієва Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зміну способу виконання рішення суду по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ПриватБанк до Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк», ОСОБА_2 про звернення стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою про зміну способу виконання рішення суду по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ПриватБанк до Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк», ОСОБА_2 про звернення стягнення.

В обґрунтування заяви зазначив, що 26.11.2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк», ОСОБА_2 про звернення стягнення про звернення стягнення на предмет застави.

На момент звернення із заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» позбавлений можливості виконати зазначене рішення, через відсутність необхідних документів для реалізації предмета застави, відсутність попиту покупців.

У зв'язку з чим, посилаючись на те, що зазначені обставини є суттєвими та такими, що позбавляють позивача можливості виконати рішення суду, просить: встановити наступний спосіб виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2012 року: стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 64 956 грн. 43 коп.

У судове засідання представник заявника не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заінтересована особа у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2012 року, яке набрало законної сили, позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволений частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № DN80АМ00000413 від 23.11.2007 року у розмірі 64 956 грн. 43 коп. звернуто стягнення на предмет застави на автомобіль: ВАЗ, модель: 21101, рік випуску 2007, що належить на праві власності ОСОБА_2 шляхом опису та передачі зазначеного автомобіля позивачу з правом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частиною 3 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Частиною 1 ст. 435 ЦПК України також передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно із ч. 3 цієї статті підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлений статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення.

Тобто, зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту.

Стаття 435 ЦПК України не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, однак основними обставинами для цього слід вважати такі, що роблять виконання судового рішення неможливим чи ускладнюють його.

Однак у поданій заяві представник ПАТ КБ «Приватбанк» фактично ставить питання не про встановлення або зміну способу і порядку виконання судового рішення, а по суті заявляє нові вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, а обставини, що підлягають доказуванню при стягненні заборгованості за кредитним договором, не були предметом розгляду справи за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави. Оскільки зміна порядку і способу виконання вищезазначеного рішення суду із звернення стягнення на предмет застави на стягнення заборгованості за кредитним договором фактично призведе до зміни змісту вказаного рішення суду по суті та самостійної зміни способу захисту, передбаченого ст.16 ЦК України. Крім цього, суд вважає, що посилання представника позивача щодо істотного ускладнення виконання рішення або неможливості його виконання є недоведеними та такими, що не можуть слугувати підставою для заміни способу та порядку виконання рішення.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що заява ПАТ КБ «Приватбанк» не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зміну способу виконання рішення суду по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ПриватБанк до Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк», ОСОБА_2 про звернення стягнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі у 15-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.П. Слюсар