Постанова

Іменем України

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 369/1043/15-ц

провадження № 61-2865св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6, Білогородська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Києво-Святошинське районне управління юстиції Київської області,

третя особа - Управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Києво-Святошинському районі Київської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 жовтня 2017 року у складі судді Усатова Д. Д. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 14 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Верланова С. М., Гуля В. В., Сліпченка О. І.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - Білогородська сільрада), Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області (далі - Києво-Святошинське РУЮ Київської області), третя особа - Управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Києво-Святошинському районі Київської області (далі - УДС України), про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради та свідоцтв про право власності на земельну ділянку, скасування рішень державного реєстратора, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та поділ в натурі житлового будинку.

Позов мотивовано тим, що відповідно до договору дарування від 05 липня 2006 року ОСОБА_4 є власником 29/50 частини житлового будинку АДРЕСА_1 У вказаному договорі дарування зазначено, що в її володіння та користування переходять: житлова кімната (1-2) площею 12,7 кв. м, житлова кімната (1-3) площею 28,9 кв. м, передпокій (1-1) площею 6,7 кв. м, кухня (1-6) площею 9,3 кв. м, тамбур (І) площею 4,8 кв. м, котельня (1-7) площею 6,7 кв. м, мансарда (ІІІ) площею 15,6 кв. м, ганок, 1/2 частини сараю літ. «Б», сарай літ. «В», погріб літ. «В». Співвласником іншої 21/50 частини будинку була її мати ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16 червня 2005 року. Відповідно до договору дарування від 05 травня 2015 року ОСОБА_6 подарувала відповідачу ОСОБА_5 належну їй земельну ділянку, але останній відмовляється добровільно поділити спірний житловий будинок. Із висновку судової будівельно-технічної експертизи позивачу стало відомо, що після приватизації земельних ділянок по АДРЕСА_2 у с. Білогородці Києво-Святошинського району Київської області, належні їй приміщення та господарські будівлі спірного житлового будинку розміщуються на земельній ділянці ОСОБА_6, а приміщення останньої розміщуються на її земельній ділянці, що не дозволяє здійснити поділу спірного будинку. У зв'язку з цим позивач вважає, що рішення Білогородської сільради про затвердження проектів землеустрою ОСОБА_4 та ОСОБА_6, а також свідоцтва про право власності на земельні ділянки площею 0,1 га та 0,0746 га, що розташовані по АДРЕСА_2 у с. Білогородці Києво-Святошинського району, є незаконними та підлягають скасуванню. Оскільки ОСОБА_6 подарувала належну їй земельну ділянку відповідачу ОСОБА_5, то, на думку позивача, вказаний договір дарування також підлягає визнанню недійсним. Позивач вважає за доцільне встановити порядок користування земельною ділянкою, на якій розміщений житловий будинок по АДРЕСА_2 у с. Білогородці Києво-Святошинського району, виходячи з визначених експертизою варіантів поділу житлового будинку.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 жовтня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Білогородської сільради від 10 квітня 2014 року № 477/46 про затвердження проекту землеустрою та передачу у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий НОМЕР_1, із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область.

Визнано незаконним та скасовано свідоцтво за індексним № 21626236 про право власності на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий НОМЕР_1, із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область, видане 14 травня 2014 року ОСОБА_4 державним реєстратором Реєстраційної служби Києво-Святошинського РУЮ Київської області Паращаком В. М.

Скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Києво-Святошинського РУЮ Київської області Паращака В. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 14 травня 2014 року за індексним № 13038675 щодо реєстрації на ім'я ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий НОМЕР_1, із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область.

Скасовано державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий НОМЕР_1, із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область.

Визнано незаконним та скасовано рішення Білогородської сільради від 25 січня 2015 року № 625/21 про затвердження проекту землеустрою та передачу у приватну власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,0746 га, кадастровий НОМЕР_2, із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область.

Визнано незаконним та скасовано свідоцтво за індексним № 33792756 про право власності на земельну ділянку площею 0,0746 га, кадастровий НОМЕР_2, із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область, видане 18 лютого 2015 року ОСОБА_6 державним реєстратором Реєстраційної служби Києво-Святошинського РУЮ Київської області.

Скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Києво-Святошинського РУЮ Київської області Шостака В. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 18 лютого 2015 року за індексним № 19427391 щодо реєстрації на ім'я ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,0746 га, кадастровий НОМЕР_2, із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область.

Скасовано державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,0746 га, кадастровий НОМЕР_2, із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,0746 га, кадастровий НОМЕР_2, із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідчений 05 травня 2015 року Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-633.

Скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Києво-Святошинського РУЮ Київської області ОСОБА_9 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05 травня 2015 року за індексним № 21094689 щодо реєстрації на ім'я ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0746 га, кадастровий НОМЕР_2, із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область.

Поділено в натурі між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 житловий будинок АДРЕСА_3 та господарські будівлі і споруди біля нього, що складають садибу (будинковолодіння), припинивши їх спільну часткову власність на будинок, який входить до складу цієї садиби (будинковолодіння).

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 14/25 частини садиби (будинковолодіння) АДРЕСА_4 та виділено їй у власність наступні приміщення в житловому будинку цієї садиби (будинковолодіння) загальною вартістю 575 138 грн: 1-2 площею 12,7 кв. м, 1-3 площею 28,9 кв. м, 1-1 площею 6,7 кв. м, 1-6 площею 9,3 кв. м, І площею 4,8 кв. м, 1-7 площею 6,7 кв. м, ІІІ площею 15,6 кв. м, а також наступні господарські будівлі цієї садиби (будинковолодіння) загальною вартістю 89 804 грн: ганок вартістю 953 грн, сарай літ. «В» вартістю 2 260 грн, погріб літ. «В» вартістю 30 669 грн, ворота з хвірткою «№ 1» вартістю 22 337 грн, огорожу «№ 5» вартістю 24 785 грн та 3/4 огорожі «№ 6» вартістю 8 800 грн.

Залишено за ОСОБА_5 на праві власності 11/25 частини садиби (будинковолодіння) АДРЕСА_4 та виділено йому у власність наступні приміщення у житловому будинку цієї садиби (будинковолодіння) загальною вартістю 296 714 грн: 1-4 площею 17,4 кв. м, 1-5 площею 11,6 кв. м, ІІ площею 21,8 кв. м, а також наступні господарські будівлі цієї садиби (будинковолодіння) загальною вартістю 226 877 грн: балкон вартістю 4 201 грн, сарай літ. «Б» вартістю 168 008 грн, вбиральню літ. «Г» вартістю 16 900 грн, навіс літ. «Д» вартістю 6 826 грн, огорожу «№ 2» вартістю 3 201 грн, огорожу «№ 3» вартістю 16 005 грн, огорожу «№ 4» вартістю 8 803 грн та 1/4 частини огорожі «№ 6» вартістю 2 933 грн.

Зобов'язано ОСОБА_4 за власний рахунок у житловому будинку садиби (будинковолодіння) АДРЕСА_4 ліквідувати дверний проріз між приміщеннями 1-5 площею 11,6 кв. м та 1-6 площею 9,3 кв. м; реконструювати приміщення 1-7 під санвузол; ліквідувати дверний проріз між приміщеннями ІІ площею 21,8 кв. м та ІІІ площею 15,6 кв. м; влаштувати сходи з приміщення 1-2 площею 12,7 кв. м в приміщення ІІІ площею 15,6 кв. м.

Зобов'язано ОСОБА_5 за власний рахунок у житловому будинку садиби (будинковолодіння) АДРЕСА_4 влаштувати вхідний дверний проріз замість віконного в приміщенні 1-4 площею 17,4 кв. м; розділити перегородкою приміщення 1-4 площею 17,4 кв. м, влаштувавши коридор, санвузол та кухню.

Встановлено порядок користування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельною ділянкою загальною площею 0,1746 га, із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область, відповідно до варіанту № 1, вказаного у додатку № 1 висновку експерта додаткової судової інженерно-технічної експертизи від 12 січня 2016 року № 8449, виконаного Товариством з обмеженою відповідальністю «Незалежний інститут судових експертиз». Виділено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у спільне користування земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 24 (19 + 5) кв. м. Виділено ОСОБА_4 у користування земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 966 кв. м, із зобов'язанням ОСОБА_5 за власні кошти перенести вбиральню літ. «Г» із частини земельної ділянки, що виділяється у користування ОСОБА_4, на земельну ділянку, що виділяється у користування ОСОБА_5 Виділено ОСОБА_5 у користування земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 756 кв. м, на якій для ОСОБА_4 встановлено земельний сервітут.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14 грудня 2017 року відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_5, залишено без змін рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 жовтня 2017 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду ухвалено на підставі недоведених обставин, які мають значення для справи, які суд вважав установленими. Суди не врахували вимог статті 367 ЦК України, положень Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08 січня 1998 року, а також вимог статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». На думку скаржника, суди не врахували, що у справі відсутні висновки відповідних державних установ про допустимість переобладнань і перепланувань.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані у справі судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом установлено, що згідно з листом Виконавчого комітету Білогородської сільради від 13 травня 2016 року погоджено варіанти поділу вищевказаного житлового будинку по АДРЕСА_2 у с. Білогородці Києво-Святошинського району Київської області, тобто є технічна можливість поділу будинку з надвірними будівлями з виділенням кожній зі сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом.

Згідно з частиною першою статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до частини першої статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» установлено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

За приписами частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом статей 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що ОСОБА_4 є співвласником зазначеного житлового будинку, а тому вона має право на виділ її частки в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій він розміщений. При цьому суд вважав за можливе при поділі будинку та встановленні порядку користування спірною земельною ділянкою застосувати варіант № 1 розподілу житлового будинку з відхиленням від ідеальних часток, визначений у висновку експертизи, про що просила позивач, який, як установив суд, є наближеним до часток співвласників у майні та не вимагає сплати компенсації. Також суд дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачами не доведено, що запропонований позивачем варіант поділу житлового будинку та встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою порушує їхні права.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання незаконними рішення Білогородської сільради про затвердження проектів землеустрою ОСОБА_4 та ОСОБА_6, свідоцтва про право власності на земельні ділянки, а також про наявність правових підстав для визнання недійсним договору дарування від 05 травня 2015 року, за яким ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_5 належну їй земельну ділянку площею 0,0746 га.

Наведені в касаційній скарзі доводи про порушення судами норм матеріального права, а саме, що суди не врахували вимог статті 367 ЦК України, положень Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08 січня 1998 року, а також вимог статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», є помилковими, оскільки вирішуючи спір, який виник між сторонами у справі, суди правильно визначилися із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Також помилковими і такими, що спростовуються матеріалами справи, а також змістом оскаржуваних судових рішень, є доводи касаційної скарги про те, що рішення суду ухвалено на підставі недоведених обставин, які мають значення для справи, які суд вважав установленими, адже під час розгляду справи суди повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку згідно зі статтями 57-60, 212, 303, 304 ЦПК України 2004 року, достатньо повно встановили обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення. Те саме стосується доводів, що суди, на думку скаржника, не врахували, що у справі відсутні висновки відповідних державних установ про допустимість переобладнань і перепланувань.

Статтею 212 ЦПК України 2004 року встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Оскаржувані судові рішення містять висновки щодо результатів оцінки зібраних у справі доказів, відповідають вимогам статей 213-215, 315 ЦПК України 2004 року щодо законності й обґрунтованості.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог ЦПК України не належить до повноважень касаційного суду.

Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів та не дають підстав вважати, що судами порушено норми матеріального та процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 14 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
С. О. Погрібний Г. І. Усик