Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Панасюк О.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння, суд

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить суд витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 однокімнатну квартиру №56, що розташована в будинку №32а по вулиці Соломії Крушельницької в місті Рівне, загальною площею 34,9 квадратних метрів.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, вважає їх безпідставними, оскільки відповідач ОСОБА_4 являється законним власником спірної квартири та придбав її на законних підставах. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні суду показав, що не пам"ятає, як проводив реєстрацію спірної квартири, оскільки це було давно. Вказав, що при реєстрації права власності на квартиру заявником подаються документи на підставі яких набуте право власності. На той час перевірка судових рішень на підставі яких громадяни набували право власності на майно не проводилася.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, свідка ОСОБА_6, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Як було встановлено в судовому засіданні 17 січня 2001 року ОСОБА_7 на підставі договору-купівлі продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрований у реєстрі за №2335, було набуто у власність однокімнатну квартиру №56, що розташована в будинку №32а по вулиці Соломії Крушельницької в місті Рівне, загальною площею 34,9 квадратних метрів (жилою площею 17,3 квадратних метрів).

21 лютого 2003 року між громадянкою України ОСОБА_7 та громадянином США ОСОБА_9 був укладений шлюб, що стверджується копією свідоцтва про одруження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, актовий запис №191. Після одруження ОСОБА_7 змінила своє дошлюбне прізвище на прізвище "Мексфілд" та в подальшому почала проживати зі своїм чоловіком в Сполучених Штатах Америки.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що у 2016 році позивачу стало відомо, що у її квартирі проживають невідомі їй раніше люди, а саме відповідач ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5, який придбав спірну квартиру у громадянина ОСОБА_10 на підставі договору купівлі продажу від 01.09.2016 року, який посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_11 та зареєстрований в реєстрі за №2007. За спірним майном, у відсутності позивача, наглядала її матір ОСОБА_12

Як вбачається із копії договору купівлі-продажу квартири від 01.09.2016 року посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_11, продавець ОСОБА_10 продав та передав покупцю ОСОБА_4, а покупець ОСОБА_4 купив та прийняв від продавця ОСОБА_10 квартиру №56, що розташована у будинку №32а по вулиці Крушельницької Соломії в м.Рівне.

Згідно п.2 вказаного договору квартира належить продавцю ОСОБА_13 на праві приватної власності на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 квітня 2006 року, справа №2-4389/07.

Право власності на спірну квартиру за ОСОБА_10 було зареєстроване 26 квітня 2016 року державним реєстратором ОСОБА_6 на підставі рішення Рівненського міського суду №2-4389/07 від 13.04.2006 року, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 01).

Як вбачається зі змісту вказаного рішення суду від 13.04.2006 року, справа №2-4389/07, рішенням суду визнано дійсним договір купівлі-продажу однокімнатної квартири №56, загальною площею 34,9 квадратних метрів, що знаходиться за адресою м.Рівне, вул. Соломії Крушельницької, 32а, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 03 лютого 2003 року. Визнано за ОСОБА_10 право власності на вказану квартиру. На зазначеному рішенні наявний штрих-код з цифровою комбінацією 1717*2011764*1*1.

З листа Рівненського міського суду від №5/121/2017 від 31.05.2017 року вбачається, що справа за позовом ОСОБА_14 до ОСОБА_3 протягом 2016-2017 років до Рівненського міського суду не надходила. Також зазначено, що цифровий номер під штрих-кодом за номером 1717*2011764*1*1 не є кодом Рівненського міського суду Рівненської області.

Відповідно до листа Державного підприємства "Інформаційні судові системи" Державної судової адміністрації України від 08.06.2017 року №2468/17, за даними центральної бази даних автоматизованої системи документообігу суду, цифрова комбінація 1717*2011764*1*1 не відповідає жодному з документів у судових справах Рівненського міського суду Рівненської області. Зазначена цифрова комбінація належить справі Рівненського районного суду Рівненської області №570/4682/14-ц.

Згідно з висновком експерта Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 04 травня 2017 року №1.1-87/17 лицева та зворотня сторони рішення судді Рівненського міського суду №2-4389/07 від 13 квітня 2006 року виконані за допомогою електрофотографічного способу друку. Зображення відтиску гербової печатки Рівненського міського суду Рівненської області на зворотній стороні рішення судді Рівненського міського суду №2-4389/07 від 13 квітня 2006 року сформоване за допомогою копіювально-розмножувальної техніки з програмовим забезпеченням з використанням принтера з струменевим способом відтворення.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень у справі Рівненського міського суду за №2-4389/07 було прийняте рішення предметом розгляду якої були позовні вимоги, які стосувалися дій приватного нотаріуса, а не вимоги щодо визнання права власності на нерухоме майно.

З копії ухвали Рівненського міського суду від 21 жовтня 2016 року по справі №569/13328/16-к вбачається, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_12 слідчим Рівненського ВП були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006850 за ч.4 ст.190 КК України та накладено арешт на вказану квартиру.

Відповідно до листа Державної прикордонної служби України від 30.05.2017 року, ОСОБА_3 в період з 06.06.2012 року по 31.12.2016 року державний кордон України не перетинала.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власностi набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власностi вiдповiдно до закону. Нiхто не може бути протиправно позбавлений права власностi. Право приватної власностi є непорушним.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно з статтею 321 ЦК України, право власності є непорушним. ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб"єктів права власності.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не має на це п рава, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч.1 ст.388 ЦК України пов'язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом ст.388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі, зокрема, за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює його витребування від добросовісного набувача.

Отже, вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, суд повинен встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власника в силу обставин, передбачених ч.1 ст.388 ЦК України, зокрема, чи з волі власника вибуло це майно з його володіння. (Постанова Верховного Суду України від 02.03.2016 р. у справі № 6-3090цс16).

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню за правилами ст. ст.387, 388 ЦК України. П.19 вказаної Постанови передбачено, що застосовуючи положення ст. 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Майно може бути повернуте за позовом власника про його витребування на підставі ст.387 ЦК України, якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених в цій статті, а саме підтвердження право власності позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння поза його волею, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном.

За змістом вказаної статті право на витребування майна належить лише власнику та лише у особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, і може мати місце лише за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза його волею.

Враховуючи те, що спірна квартира вибула з власності позивача ОСОБА_3 поза її волею, а відповідач ОСОБА_4 заволодів нею без відповідної правової підстави, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, серія та номер паспорта громадянина України МЕ280230, місце проживання: 33000, АДРЕСА_1) до ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 33000, АДРЕСА_1), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння, задоволити повністю.

Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 однокімнатну квартиру №56, що розташована в будинку №32а по вулиці Соломії Крушельницької в місті Рівне, загальною площею 34,9 квадратних метрів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_15