Справа №464/3039/18
пр № 4-с/464/40/18
У Х В А Л А

25 червня 2018 року Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Горбач О.І.,

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 від 14 травня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся в суд із скаргою, в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 від 14 травня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно із виконавчим листом, виданим Сихівським районним судом м.Львова 12.12.2016 р.

В обґрунтування скарги покликається на те, рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27.07.2016 р. позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини задоволено частково; вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 частки з усіх видів його доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 травня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття; стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на лікування неповнолітньої - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн. щомісячно. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 27.10.2016 р., вищезазначене рішення Сихівського районного суду м.Львова від 27 липня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 додаткових витрат на лікування неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 500 гривень щомісячно, змінено та в цій частині ухвалено нове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 додаткових витрат на лікування неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 17 травня 2016 року. На виконання вказаного рішення, Сихівським районним судом м.Львова 02.12.2016 р., а не 12.12.2016 р., як це зазначено в оскаржуваній постанові, було видано стягувачу ОСОБА_4 виконавчі листи у справі №464/4195/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 частки з усіх видів його доходів, починаючи з 17 травня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття та про стягнення на користь стягувача додаткових витрат на лікування неповнолітньої ОСОБА_5 в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 17.05.2016 р. За вказаними виконавчими листами постановою старшого державного виконавця Яворівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження та згідно Постанов про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14.03.2017 р., серії ВП №53150870 та серії ВП №53153865, звернуто стягнення на доходи боржника, які він отримує у ДП «Безпека та охорона» ТзОВ «Замок». В подальшому ОСОБА_2 було подано касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Львівської області та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 14.06.2017 р. касаційну скаргу задоволено; рішення Апеляційного суду Львівської області від 27 жовтня 2016 року в частині позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини скасовано та залишено в цій частині в силі рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27 липня 2016 року. За вказаних обставин виконавчий лист №464/4195/16-ц, виданий Сихівським районним судом м.Львова 02.12.2016 р., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 додаткових витрат на лікування неповнолітньої - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 17 травня 2016 року, не підлягає виконанню. Додаткові витрати в користь стягувача на лікування доньки підлягають стягненню згідно з рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27.07.2016 р. в розмірі 500 грн. щомісячно. Сихівським районним судом м.Львова було скеровано на адресу Яворівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області вказану вище ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 14.06.2017 р., однак державний виконавець продовжує стягнення додаткових витрат у розмірі 1500 грн. Зазначає, що державним виконавцем безпідставно нараховано заборгованість за виконавчим документом по сплаті аліментів в розмірі 42 169 грн. 26 коп. З розрахунку заборгованості по аліментах станом на 01.04.2018 р. вбачається, що за виконавчим листом №464/4195/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрат на лікування неповнолітньої дочки в розмірі 1500 грн. щомісячно нарахована сума, починаючи з травня 2016 року по березень 2018 року, становить 33 483 грн. 87 коп. Враховуючи те, що згідно з рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27.07.2016 р. сума витрат на лікування дитини встановлена у розмірі 500 грн. щомісячно, то починаючи з травня 2016 року державним виконавцем безпідставно проводилося нарахування в сумі ще по 1000 грн. щомісячно, що вцілому згідно з розрахунком заборгованості становить 22 000 грн. А відтак, державним виконавцем Домашовець М.В. проведено безпідставне нарахування додаткових витрат на лікування дитини, що складає в цілому 22 000 грн. Разом з тим, фактичний сукупний розмір заборгованості не дає підстав для застосування до ОСОБА_2 заходів, визначених ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 02.05.2018 р. з урахування ухвали про виправлення описки від 14.05.2018 р., до розгляду заяви ОСОБА_2 витребувано із Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області до Сихівського районного суду міста Львова виконавчий лист №464/4195/16-ц від 02.12.2016 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 додаткових витрат на лікування неповнолітньої - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 17 травня 2016 року, та зупинено виконання за даним виконавчим листом. Дану ухвалу скеровано судом у Яворівський ВДВС ГТУЮ у Львівській області, проте виконавче провадження державним виконавцем не було зупинено та постановою старшого державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 від 14.05.2018 р. встановлено ОСОБА_2 тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно з виконавчим листом №464/4195/16-ц від 12.12.2016 р. З врахуванням вищезазначених підстав, вважає таку постанову неправомірною та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 ОСОБА_1 скаргу підтримав з підстав, що наведені в такій, просить скаргу задовольнити.

Стягувач ОСОБА_4 та старший державний виконавець Домашовець М.В. не зявились, належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового засідання, згідно з вимогами ч.2 ст.450 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів скарги та встановлено судом, рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 27.07.2016 р. позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дітей задоволено частково; вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 частки з усіх видів його доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 травня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття; стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на лікування неповнолітньої - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн., щомісячно; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 27.10.2016 р. вищевказане рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27 липня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 додаткових витрат на лікування неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 500 гривень щомісячно, змінено та в цій частині ухвалено нове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 додаткових витрат на лікування неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 17 травня 2016 року, в решті рішення залишено без змін.

02.12.2016 р. Сихівським районним судом м.Львова було видано два виконавчі листи у справі №464/4195/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, 28.03.2004р.н., та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 частки з усіх видів його доходів, починаючи з 17 травня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 додаткових витрат на лікування неповнолітньої - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 17 травня 2016 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 14.06.2017 р. касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Львівської області від 27.10.2016 р. задоволено; рішення Апеляційного суду Львівської області від 27 жовтня 2016 року в частині позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини скасовано, та залишено в цій частині в силі рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27 липня 2016 року.

Відповідно до ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 05.06.2018 р. визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №464/4195/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 додаткових витрат на лікуванн неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 17 травня 2016 року, виданий 02.12.2016 року Сихівським районним судом м. Львова у справі № 464/4195/16-ц.

З розрахунку заборгованості по аліментах станом на 01.04.2018 р., вбачається, що за виконавчим листом №464/4195/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрат на лікування неповнолітньої доньки в розмірі 1500 грн. щомісячно, нарахована сума, починаючи з травня 2016 року по березень 2018 року, становить 33 483 грн. 87 коп.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, за даним виконавчим листом відбувалося безпідставне надмірне стягнення з боржника на користь стягувача, оскільки згідно з рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27.07.2016 р., яке набрало законної сили, ОСОБА_2 повинен був сплачувати на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на лікування неповнолітньої ОСОБА_5 в розмірі 500 грн. щомісячно, натомість він сплачував їх у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 17 травня 2016 року відповідно до рішення Апеляційного суду Львівської області від 27.10.2017 р., яке скасоване.

Постановою старшого державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 від 14.05.2018 р. встановлено ОСОБА_2 тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно з виконавчим листом №464/4195/16-ц, виданим Сихівським районним судом м.Львова 12.12.2017 р., про стягнення аліментів в розмірі 1/2 частки з усіх видів його доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 травня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Даною постановою встановлено, що у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 01.04.2018 р. за період з 17.05.2016 р. по 01.04.2018 р. становить 42169 грн. 29 коп.

Однак, такі дані не відповідають наданому державним виконавцем розрахунку заборгованості по аліментах станом на 01.04.2018, з якого вбачається, що за даним виконавчим листом нарахована сума, починаючи з травня 2016 року по березень 2018 року, яка становить 42 868 грн. 41 коп., з яких боржником сплачено 27 273 грн. 57 коп., а заборгованість становить 15 594 грн. 84 коп.

Разом з тим, суд звертає увагу, що Сихівським районним судом м.Львова видавались виконавчі листи у справі №464/4195/16-ц не 12 грудня, а 2 грудня 2016 року. Окрім цього оскаржувана постанова винесена в період дії ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 02.05.2018 р., якою було зупинено виконання за виконавчим листом №464/4195/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 додаткових витрат на лікування неповнолітньої - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 17 травня 2016 року.

Відповідно до п.3 ч.9 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

З аналізу вказаної норми вбачається необхідність винесення саме мотивованої постанови. Водночас, при винесенні оскаржуваної постанови державним виконавцем не встановлено чи відбувається збільшення заборгованості по аліментах з вини боржника, чи завдано несплатою аліментів у повному розмірі шкоди правам дитини, чи потребують порушені права дитини застосовуваного заходу забезпечення погашення заборгованості, а також, чи не погіршує застосовуваний захід майновий стан боржника. Також державним виконавцем не враховано, що боржник згідно з рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27.07.2016 р., яке набрало законної сили, повинен сплачувати на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на лікування неповнолітньої ОСОБА_5 в розмірі 500 грн. щомісячно, натомість відповідно до рішення Апеляційного суду Львівської області від 27.10.2017 р., яке скасоване, сума, яка нараховувалась становила 1500 грн. щомісячно, починаючи з 17 травня 2016 року. З врахуванням неведеного, таке нарахування зазначених коштів вплинуло на те, що підприємство ТзОВ «Замок»/ДП «Безпека та охорона» не мало можливості провести в повній мірі відрахування сум за виконавчими документами із заробітної плати по аліментних зобов'язаннях, оскільки нараховано заборгованість по несплаті додаткових витрат на дитину.

Так, відповідно до ч.ч.2, 3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 50 відсотків; загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Докази вчинення ОСОБА_2 будь-яких дій спрямованих на ухилення чи свідомої бездіяльності боржника з метою ухилення від сплати аліментів постанова державного виконавця не містить. Зокрема, ухилення від сплати боргу може полягати в у прямій відмові від сплати коштів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов'язку (приховуванні доходу, зміні місця роботи чи місця проживання без повідомлення про це та інше). Натомість згідно поданих державним виконавцем розрахунків заборгованості по аліментах вбачається, що стягнення відбувається з заробітної плати та інших доходів боржника по двох виконавчих листах, в тому числі щодо стягнення додаткових витрат у надмірному розмірі 1500 грн. замість 500 грн. А відтак за результатами розгляду скарги, суд дійшов висновку, що боржником доведено відсутність ухилення ним від сплати аліментів, стягнення відбувається у межах, встановлених ч.ч.2, 3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», та заборгованість утворилась з незалежних від нього обставин, а також, доведено те, що застосовані державним виконавцем обмеження не можуть забезпечити своєї мети та не здатні вплинути на сплату ним аліментів у більшому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.451 Цивільного процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищенаведене, а також те, що у відповідності до ст. 5 ЦПК України, суд при здійсненні правосуддя захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259-261, 447, 450, 451 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 від 14 травня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії - задовольнити.

Постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, винесену 14 травня 2018 року старшим державним виконавцем Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3, визнати неправомірною.

Зобов'язати старшого державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 усунути порушення та поновити порушене право ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 27.06.2018 р.

Суддя Д.Ю. Теслюк