Справа № 599/679/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2018 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Чорної В. Г., при секретарі Біловус С. В., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зборові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання такими, що втратили право на користування житлом та зняття з реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що є власником житлової квартири в м. Зборів по вул. Б. Хмельницького 61/27, Тернопільської області. У даній житловій квартирі прописані відповідачі які, більше року не проживають у помешканні, не повідомляють про себе, звязок з ними втрачений, а тому позивач просить суд визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, такими що втратили право користування житлом, в м. Зборів по вул. Б. Хмельницького 61/27 Тернопільської області, та зняти їх з реєстраційного обліку.

В судовому засіданні позивачка, представник позивача позовні вимоги підтримали, мотивуючи їх тим, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у належній позивачу житловій квартирі не проживають, добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажають. Просить вимоги задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 позов визнав та пояснив, що проживає в м.Тернополі на квартирі, яку винаймає, а кожних вихідних, коли приїжджає в м. Зборів, то проживає ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_3 будучи належно повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, проте суд, враховуючи згоду позивача, вважає, що позовну заяву слід розглянути без участі відповідача.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердив, що відповідачі ОСОБА_3 відбуває покарання в місцях позбавлення волі, а ОСОБА_4 зареєстрований та час від часу проживає в житловій квартирі в м. Зборів по вул. Б. Хмельницького 61/27 Тернопільської області, крім того позивач жодних перешкод у користуванні вказаним житловим приміщенням відповідачам не чинить.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставин справи.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14, на праві приватної власності належить житлова квартира, розташована за адресою м. Зборів по вул. Б. Хмельницького 61/27 Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 08 липня 2004 року записаним у реєстрову книгу №2070 ст.5 книжка 15.

У даній житловій квартирі зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_18 ОСОБА_19 ОСОБА_20, ОСОБА_3, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23.

ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживає понад рік, так як відбуває покарання у виді позбавлення волі у Личаківській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№30).

ОСОБА_4 пояснив, що зареєстрований і періодично проживає за місцем реєстрації в м. Зборів по вул. Б. Хмельницького 61/27.

Вимогами ст. 47 Конституції України, ст. 9 Житлового кодексу України передбачено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод гарантується кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла, яке охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла (п. 1 ст. 8 Конвенції).

Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції.

Згідно з положеннями ч. 1 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім,ї за ними зберігається право на користування жилим приміщенням протягом шести місяців. Частиною 2 ст. 71 Житлового кодексу України, якщо наймач або членів його сім»ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно до ст. 71 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

ч.3 ст. 71 Житлового кодексу України встановлює виключення при яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. До них відносяться взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; на виконання ч. 1 та ч. 2 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, та на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 319 Цивільного кодексу України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Звертаючись до суду із позовом та повідомляючи про те, що реєстрація відповідачів створює позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні майном, позивачем не виконаний в повному обсязі обов'язок доказування в частині не проживання відповідачів за зазначеною вище адресою більше одного року, оскільки у випадку коли позивач звертається з вимогою про визнання особи (осіб) такими, що втратили право користування житловим приміщенням з причин не проживання понад встановлені терміни потрібно довести обставину не проживання. На виконання ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову за умови наявності для того законних підстав, втім, законні підстави для задоволення позову за визнання відповідачем ОСОБА_4 позову відсутні.

За ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (ч. 1) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Між тим, позивачем не доведено, що відповідачі вибули на інше постійне місце проживання, а доказами такого вибуття можуть бути будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення іншого договору на невизначений строк, тощо), тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житлом в АДРЕСА_1, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Зборівський районний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 11 липня 2018 року.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_24