Ухвала

4 травня 2018 року

м. Київ

справа № 210/2492/17

провадження № 61-21107ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»

на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 жовтня

2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області

від 21 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2018 року подана касаційна скарга Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2018 року.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення моральної шкоди у зв'язку зі смертю батька, посилаючись на те, що він є сином загиблого ОСОБА_2, який, перебуваючи в трудових відносинах з відповідачем, на той час КГГМК «Криворіжсталь», 11 грудня 2003 року, отримавши ушкодження здоров'я, несумісні з життям, під час виконання своїх професійних обов'язків, загинув.

Вважаючи відповідальними за смерть батька посадових осібвідповідача, ОСОБА_1просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» моральну шкоду, завдану загибеллю батька, розмір якої визначив у 499 200 грн.

Рішенням від 26 жовтня 2017 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу позов задовольнив частково. Стягнув з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 50 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди і на користь держави судовий збір у розмірі

640 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовив.

Постановою від 21 лютого 2018 року апеляційний суд Дніпропетровської

області апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_3, задовольнив частково, а апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - залишив без задоволення. Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу

від 26 жовтня 2017 року змінив у частині розміру моральної шкоди, стягненої

з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1, збільшивши цей розмір з 50 000 грн до 90 000 грн. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім

випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої

практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною шостою статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста

розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна

позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у даній справі є стягнення на користь позивача моральної шкоди у зв'язку зі смертю батька, який загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами статей 1167, 1168 Цивільного кодексу України і виходив з обов'язку відповідача відшкодувати на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у зв'язку зі смертю його батька, яку визначив у розмірі

50 000 грн.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 коштів у відшкодування моральної шкоди, однак не погодився із визначеним судом розміром моральної шкоди. Беручи до уваги конкретні обставини у справі, характер і ступінь моральних страждань позивача - сина ОСОБА_2, померлого внаслідок нещасного випадку на виробництві, в той час як позивач був ще дитиною, перенесення ним моральних страждань, усвідомленням того, що в нього немає батька, залишення без моральної та матеріальної підтримки, що позбавило ОСОБА_1 нормальних життєвих зв'язків та вимагало додаткових зусиль для організації свого життя, встановивши, що позивачеві завдано глибоких моральних страждань, з огляду на незворотні негативні наслідки, які настали для нього внаслідок смерті батька, апеляційний суд дійшов висновку про збільшення розміру стягненої моральної шкоди з відповідача на користь ОСОБА_1 з 50 000 грн до 90 000 грн.

Зазначена справа є справою незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною. При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять обґрунтувань випадків, передбачених пунктом 2 частини третьоїстатті 389 ЦПК України, за

наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК Українисуддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Зазначене відповідає і Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, згідно з якими державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути

більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом

після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної

інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (ОСОБА_5 Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня

1997 року.

Оскільки Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» подано касаційну скаргу на судові рішення, прийняті у малозначній справі, і наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, ним не обґрунтовано, а судом не встановлено, відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2018 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко