г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/607/15-ц
Номер провадження 2/213/13/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 червня 2018 року м.Кривий Ріг

Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Соловйової Л.Я.

за участю секретаря судового засідання Ємельянцевої Т.С.

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу цивільну справу за правилами загального позовного провадження за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення витрат по сплаті комунальних послуг та ремонт квартири,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, який в подальшому уточнила та просила стягнути 1/ 2 частину витрат понесених по оплаті комунальних послуг за опалення в розмірі 3324 грн. та 1/ 2 частину витрати на ремонт квартири АДРЕСА_1 в розмірі 26431 грн. 95 коп.

В обґрунтування уточнених вимог позивач вказує, що після смерті матері ОСОБА_5, вона та її брат ОСОБА_6 оформили спадщину на квартиру АДРЕСА_1, кожному по 1/ 2 частки. В подальшому її брат подарував відповідачу ОСОБА_3 належну йому 1/ 2 частку вказаної квартири, проте її про це повідомлено не було. З 2011 року відповідач жодного разу у вказаній квартирі не мешкала та не була зареєстрована, речі останньої у квартирі відсутні. ОСОБА_3 як співвласник квартири не підтримувала житло у належному стані, платежі за комунальні послуги, нараховані по квартирі, не сплачувала. Спочатку оплату комунальних послуг по квартирі здійснювала вона, в подальшому її донька, яка зареєстрована та проживає у спірній квартирі. 1/ 2 частина витрат, понесених позивачем на опалення квартири за період з січня 2012 року по вересень 2015 року, включно, складає 3324 грн. Окрім того, позивачем було проведено ремонтні роботи у спірній квартирі: заміна металевих дверей, встановлення решіток на вікнах, зроблено ремонт у ванній кімнаті, встановлена газова колонка, газовий лічильник, замінена сантехніка, вентиляція, встановлена витяжка, здійснено заміну опалення. Всього на ремонт було витрачено 52863, 97 коп., 1/ 2 частка від вказаної суми складає 26431 грн. 98 коп, які позивач також просить стягнути з відповідача.

Розгляд справи здійснено за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні позивач підтримала уточнені позовні вимоги та викладені в позові обставини. Пояснила, що вона та відповідач є співвласниками квартири АДРЕСА_2, кожному з них належить по 1/ 2 частки вказаної квартири. Про те, що її брат ОСОБА_6 подарував належну йому частку спірної квартири відповідачці ОСОБА_3 - вона не знала. З 2011 року ОСОБА_3 у спірній квартирі не мешкала та не була зареєстрована. Участі у витратах на утримання квартири відповідач не приймала та не здійснювала оплату комунальних послуг по квартирі. За період з січня 2012 року по вересень 2015 року позивачем було сплачено на опалення квартири 6648 грн., 1/ 2 частина цих витрат складає 3324 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Окремо нею був проведений ремонт в спірній квартирі, на який витрачено 52863,97 грн., 1/ 2 частина від вказаної суми складає 26431,98 грн., які також просить стягнути з відпповідача ОСОБА_3 на свою користь. Просить її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання призначене на 23.06.2018 року позивач не явилась, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно, про причину неявки суду не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 та просила їх задовольнити в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в уточненій позовній заяві. В судове засідання призначене на 23.06.2018 року представник позивача не з»явилась, направила заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача ОСОБА_1. Також в заяві зазначила, що оскільки згідно висновку оцінювача ТОВ «Агенство оцінки «Грош Ціна» невід»ємні поліпшення ремонтних та оздоблюваних робіт, здійснені в спірній квартирі, складають 27420,39 грн., тому просить стягнути з відповідача 1/ 2 частину від вказаної суми, а саме 13710,20 грн., а також 1/ 2 частину від суми за сплату комунальних платежів та за опалення.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 до неї не визнала, заперечила проти позову в повному обсязі. Пояснила, що на підставі договору дарування 1/ 2 частки квартири від 14.10.2011 року, вона стала співвласником квартири АДРЕСА_1, однак позивач та донька останньої, яка проживає у вказаній квартирі, не допускали її у спірну квартиру, домовленості між ними щодо порядку користування квартирою укладено не було. Ключів від спірної квартири їй не надавали, перешкоджали у користуванні та розпорядженні власністю, не впускали в квартиру. Ремонтні роботи, які були проведені у квартирі, з нею як із співвласницею квартири не погоджували та вона не вбачає необхідності у проведені тих ремонтних робіт, про які вказує позивач. Вона не користувалась поліпшеннями, отриманими в результаті ремонту квартири. Крім того, в позові не конкретизовано, хто саме проводив ремонт у спірній квартирі, оскільки в деяких квитанціях на оплату придбаного товару для ремонту вказано прізвище доньки позивача ОСОБА_7, а в контракті на встановлення пластикових вікон на квартиру вказано прізвище зятя позивача ОСОБА_8, який є чоловіком ОСОБА_7. Деякі покращення, були проведені в квартирі ще до того, як вона стала співвласником спірної квартири, наприклад: замінені вхідні двері в квартиру та встановлені решітки на вікнах. Вона стала співвласником спірної квартири з 14.10.2011 року. В 2016 році їй вдалось потрапити до квартири АДРЕСА_3, нових батарей на опалення в квартирі встановлено не було. ОСОБА_7 пояснила, що її колишній чоловік зняв нові батареї з вказаної квартири та встановив в будинку своєї матері. Витрати на оплату за опалення квартири вона не сплачувала, оскільки квартирою не користувалась, так як позивач і її донька ОСОБА_7 перешкоджали в користуванні квартирою, у зв»язку з чим вона 16.10.2014 року звернулась в суд з іншим позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні квартирою. Просить в даному позові відмовити в повному обсязі.

В судове засідання призначене на 23.06.2018 року відповідач не з»явилась, надала письмові пояснення на позов, в якому зазначила, що просить розглянути справу в судовому засіданні 23.06.2018 року без її участі з урахуванням поданих нею письмових пояснень, згідно яких відповідач просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 надав письмові заперечення на позов, які підтримав в судовому засіданні. Пояснив, що співвласниці спірної квартири ОСОБА_3 чинились перешкоди в користуванні власністю з боку позивача та її доньки ОСОБА_7, яка фактично проживала в квартирі. Проведені ремонтні роботи з відповідачем не погоджували та вони були здійснені для покращення житлових умов ОСОБА_7. Позивачем не надано належних доказів для підтвердження факту здійсненого нею ремонту. Відсутні чеки, квитанції, які б свідчили про здійснення розрахунку за придбані будівельні матеріали. Окрім цього, без погодження з відповідачем було переплановано ванну кімнату та туалет. Також не доведено позивачем, що придбані будівельні матеріали були використані для ремонту спірної квартири. ОСОБА_4 частина наданих позивачем видаткових накладних не містить інформацію про продавця та покупця товару, відсутні печатки та підписи сторін, дата складання документів. Представник відповідача зазначив, що хоча всі співвласники квартири повинні брати участь в утриманні власності, однак з розрахунком проведеним позивачем він не погоджується. Позивачем не надано доказів про здійснення оплати за комунальні послуги по спірній квартирі саме нею, оскільки платником в доданих до позову квитанціях вказана ОСОБА_5, тобто колишній власник. Позивач зазначає, що деякі платежі за комунальні послуги були проведені її донькою ОСОБА_7, а тому відсутні підстави стягнення з відповідача частини вказаних витрат саме на користь позивача. Представник відповідача ОСОБА_9 вважає позовні вимоги ОСОБА_1 незаконними, необгрунтованими та просить відмовити в їх задоволенні. В судове засідання на 23.06.2018 року представник відповідача не з»явився, направив клопотання про здійснення розгляду справи за його відсутності. Просить відмовити в задовленні позову у повному обсязі.

Із пояснень свідка ОСОБА_6, даних в судовому засіданні слідує, що він є чоловіком відповідача ОСОБА_3. Позивач ОСОБА_1 його сестра. Після смерті своєї матері ОСОБА_5, він оформив спадщину на 1/2 частку спірної квартири та в подальшому в 2011 році за договором дарування подарував дружині ОСОБА_3 1/ 2 частку квартири АДРЕСА_4. Йому відомо, що в 1996 році проводили капітальний ремонт будинку, в який входило заміна вікон, заміна газової плити, промивка батарей. В 2002 року будинок став тріскатися та робився ще раз ремонт в будинку робили стяжку в будинку. В квартирі АДРЕСА_5 було здійснено заміну унітазу, мийки, всіх труб каналізаційних та труб опалення, переклеєні шпалери в квартирі. Після смерті їх матері ОСОБА_5, яка померла 02.03.2007 року - ОСОБА_1 повідомила, що в квартирі буде проживати її донька ОСОБА_7. З питанням щодо допомоги в ремонті квартири, позивач до нього та до ОСОБА_3 не зверталась, ремонті роботи з ними не погоджували. В аварійному стані в квартирі нічого не перебувало. Ключів від спірної квартири у нього не було з 2006 року. З 2016 року він з сестрою ОСОБА_1 не спілкувався.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що її мати ОСОБА_1 прописала її в квартирі за адресою: АДРЕСА_6. Вона заїхала в квартиру з чоловіком ОСОБА_8, з яким стали робити ремонт, частково сплачували комунальні послуги, які нараховувались на квартиру. Також оплату комунальних послуг здійснювала і її мати - позивач ОСОБА_1 1/ 2 частка вказаної квартири належала її дядьку ОСОБА_6. Останній заходив у квартиру, бачив, що вони робили ремонт. Ремонт робили в період з 2008 року по 2015 рік, мати допомагала коштами на ремонт. Ремонт почали робити у зв»язку із затопленням квартири. В 2008р.- 2009 роках здійснили заміну вхідних дверей, ключів від нових дверей дядьку не надали, він і не просив таких ключів. Стосунки з дядьком погіршились. ОСОБА_9 частину ремонту здійснили в 2013-2014 роках. Точніше сказати не може коли робили ремонт. В 2015 році займались заміною системи опалення. Коли вона заселилась в спірну квартиру, в квартирі вже було встановлено 2 пластикових вікна, решітки на вікнах, лічильник на газ, замінені вхідні двері, труби опалення. Лише в 2014 році вона та її мати позивач ОСОБА_1 дізнались, що співвласником спірної квартири стала ОСОБА_3 Перешкод останній у доступі до квартири, вона та її мати ОСОБА_1 - не чинили. Також пояснила, що у видаткових накладних №6219 від 22.12.2012р. та №6220 від 22.12.2012р. не вірно зазначено по батькові її чоловіка, замість «Імамбердийович» вказано «Іванович».

Вислухавши сторони, представників сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 отримала в спадщину після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 02.03.2007 року, 1 / 2 частку трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_7 (т.1 а.с.7). Право приватної спільної часткової власності на 1/ 2 частку вказаної квартири зареєстровано за ОСОБА_1 в КП ДОР «Криворізьке БТІ» 03.12.2007 року (т.1 а.с.6). Право на спадщину за законом на іншу 1/ 2 частку спадкового майна вказаної спірної квартири належало ОСОБА_6 та зареєстровано за ним в КП ДОР «Криворізьке БТІ» 19.01.2008 року (т.1 а.с.62,63).

14 жовтня 2014 року ОСОБА_6 подарував ОСОБА_3 належну йому 1/ 2 частку трикімнатної квартири АДРЕСА_3. Договір дарування посвідчений нотаріально та діє разом з Договором про внесення змін до договору дарування від 02.11.2011 року (т.1 а.с.59,60). Право приватної спільної часткової власності на отриману в дар 1/ 2 частку квартири зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3 в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інтвентаризації» 17.11.2011 року (т.1 а.с.61). Отже, державна реєстрація права власності позивача здійснена -17.11.2011 року.

На аркушах справи №10-21 та 174-178 т.1 містяться копії квитанцій про оплату комунальних послуг за квартиру АДРЕСА_1 за період з 01.03.2012 року по 31.10.2014 року та оплата за березень 2015 року. Платником в квитанціях вказано: ОСОБА_5. Загальний розмір комунальних платежів сплачених за опалення за вказаний період складає всього 5688 грн. Як пояснила свідок ОСОБА_7 до серпня 2011 року за вказану квартиру сплачувала комунальні платежі її мати позивач у справі ОСОБА_1, з серпня 2011 року оплату комунальних послуг здійснює вона -ОСОБА_7 Деякі копії квитанцій надані суду в двох екземплярах, а саме квитанції від 07.11.2012 року, від 10.04.2012 року (а.с.12 т.1) від 26.12.2013 року, від 21.06.2013 року (а.с.15 т.1), від 08.02.2013р., 12.03.2013 р., 23.10.2013 р. (а.с.16 т.1), 24.03.2014р. (а.с.19 т.1), 29.04.2014р. (а.с.20 т.1) та аркуші справи 174-176,178. Крім того, позивачем суду не надано оригінал квитанції за 30.01.2014 року (а.с.21 т.1).

Із довідок довідково-інформаційної сліжби «Нова-КАМ» від 10.09.2015 року та від 22.06.2018 року слідує, що за період з 01.09.2015 року по 01.06.2018 року заборгованість за послуги з опалення за адресою: АДРЕСА_8 збільшується та станом на 01.06.2018 року складає 30928,78 грн. Також мається заборгованість по оплаті за інші житлово-комунальні послуги: постачання холодної води і водовідведення, утримання будинку та прибудинкової території, за електроенергію, газопостачання, вивіз відходів (т.2 а.с.199,200).

Позивачем на підтвердження обставин щодо придбання будівельних матеріалів для ремонту в спірній квартирі надані квитанції, транспортні накладні та видаткова накладна (т.1 а.с.22-24). Згідно квитанції від 17.01.2014 року ОСОБА_1 здійснила оплату за додаткові роботи при установці газового лічильника в квартирі АДРЕСА_1 в розмірі 260 грн. та 300 грн. (т.1 а.с.23).

Згідно копії контракту №7-58 від 11.07.2008 року та додатку до вказаного договору, слідує, що здійснено замовлення на встановлення двох металопластикових вікон за адресою: АДРЕСА_9, замовником є ОСОБА_8 (т.1 а.с. 25-26, 187,188).

Згідно копій видаткових накладних (т.1 а.с.27-33, 179-184,186), позивач придбала матеріали для проведення ремонтних робіт. У видаткових накладних №6219 від 22.12.2012 року, №6220 від 22.12.2012р. - покупцем вказано ОСОБА_10. Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що у видаткових накладних помилково не вірно зазначено по батькові її чоловіка ОСОБА_8.

Згідно звіту про оцінку нерухомого майна проведеного оцінювачем ТОВ «Агенство оцінки «ГРОШ ЦІНА», станом на 25.11.2016 року, вартість невід»ємних поліпшень здійснених в квартиріза адресою: АДРЕСА_10, які можна відстежити при візуальному обстеженні складають 27420 грн. 39 коп, вартість від»ємних поліпшень 13276 грн. 70 коп., загальна ринкова вартість поліпшень квартири складає 40697 грн. (т.2 а.с.40-74).

Із копій актів від 17.01.2014 року слідує, що в квартирі АДРЕСА_1 було здійснено встановлення побутового лічильника газу та прийнято його до експлуатації. Відомості про те, що вказані роботи є платними у вказаних актах відсутні (т.1 а.с.160-163).

Із копії акту від 28.07.2015 року, складеного представниками ТОВ «Сітісервіс-КР» слідує, що ОСОБА_7М, яка мешкає в квартирі АДРЕСА_11 не допускає у вказану квартиру ОСОБА_3, яка є власником 1/ 2 частки квартири (т.1 а.с.164). Вказані обставини також підтверджуються копією висновку перевірки ЄО №3150 від 01.07.2014 року та листом Т.в.о начальника Інгулецького РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 17.07.2014 року (т.1 а.с.165,166).

Копією акту обстеження будинку №3 по вул.Кронштадська в м.Кривий Ріг від 20.09.2016 року встановлено сліди затікання в кухні та ванній кімнаті на стелі квартири №6 вказаного будинку. Трубопровід центрального опалення та каналізації вказаної квартири замінений та знаходиться в задовільному стані. Всі ремонтиі роботи по квартирі здійснені силами мешканців (т.2 а.с.78)

Мешканцями будинку №3 по вул.Кронштадтська в м.Кривий Ріг 23.09.2016 року складено акт про здійснені ремонтні роботи в квартирі №6 вказаного будинку в період з 2011 року по 2014 року, а саме: заміна вхідних дерев»яних дверей на металеві; встановлення решіток на вікнах; здійснено ремонт у ванній кімнаті (здійснення нової кладки перестінок між ванною та кухнею та між туалетом і ванною); заміна унітазу, кухонної мийки, газової колонки; встановлення газового лічильнику; заміну каналізаційних труб та центрального опалення, заміна вентиляційної труби; встановлення витяжки; заміна підлоги у ванній кімнаті та в коридорі. Підписи мешканців будинку підтверджено майстром та начальником дільниці ТОВ «Сітісервіс-КР» (т.2 а.с.78 -зворотній бік аркуша).

Ухвалою від 07.05.2015 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на 1/ 2 частину квартири АДРЕСА_12, яка належить ОСОБА_3 (т.1 а.с.69).

Заочним рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 28.05.2015 року задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди за сплату понесених комунальних платежів та ремонту спірної квартири в загальному розмірі 27136 грн. 99 коп (т.1 а.с.103-104; 111).

15.06.2015 року ОСОБА_3 подала заяву про скасування вищевказаного заочного рішення (т.1 а.с.110). Ухвалою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 25.08.2015 року заяву ОСОБА_3 задоволено, заочне рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 28.05.2015 року скасовано (т.1 а.с.124-125).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини що виникають з приводу обов'язку співвласника утримувати майно, що йому належить, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що до обов'язків споживача входить оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 у спірній квартирі не проживає та не зареєстрована, речей останньої в квартирі немає, що стверджується сторонами. Разом з цим встановлено, що ОСОБА_3 стала власником 1/ 2 частки спірної квартири 17.11.2011 року з моменту державної реєстрації права власності на 1/ 2 частку в спірній квартирі, однак не реалізовувала своє право власності. Про набуття права спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_3 іншій співвласниці квартири: позивачу ОСОБА_1 після набуття права часткової власності - не повідомила, участі у витратах по оплаті за опалення квартири в добровільному порядку не приймала. З вимогами про усунення перешкод у 2011 р., 2012 р., 2013р., 2014 р., та до 16.10.2014 року ОСОБА_3 до суду не зверталась.

Пунктами 12 та 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 визначено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири. У разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії, плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (обєму) квартири та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Отже, нарахування оплати за послуги централізованого опалення квартири не залежать від кількості зареєстрованих осіб в квартирі, а визначаються відповідно до розміру опалювальної площі. Таким чином, власники квартири зобов»язані здійснювати оплату комунальних послуг за опалення незалежно від фактичного користування вказаними послугами.

Перевіривши розмір внесених коштів на оплату послуг за опалення спірної квартири, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення 1/ 2 частини вказаних витрат підлягають частковому задоволенню. З відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню сума коштів в розмірі 2844 грн., що складає 1/ 2 частину витрат, понесених на оплату комунальних платежів по опаленню за квартиру АДРЕСА_1, згідно квитанцій від 08.02.2013 року, 12.03.2013 року, 21.06.2013 року, 26.12.2013 року, 24.03.2014 року, 29.04.2014 року, 20.04.2015 року в загальному розмірі 5688 грн. Доказів про те, що відповідачу чинились перешкоди у користуванні квартирою за період з 17.11.2011 року по 01.07.2014 року відповідачем суду не надано.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77, 81 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що ОСОБА_3 набула право приватної спільної часткової власності на 1/ 2 частку квартири АДРЕСА_1 з дати прийняття рішення про державну реєстрацію - з 17.11.2011 року.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЖК України, громадяни, які мають в приватній власності квартиру зобов»язані забезпечувати її схоронність, провадити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Відповідно до приписів статті358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

В судовому засіданні із матеріалів справи та пояснень свідків встановлено, що ремонтні роботи в квартирі стали проводитися з 2008 року замінені вхідні двері, замінені вікна на металопластикові, встановлені решітки на вікнах. Свідок ОСОБА_7, яка фактично проживає в спірній квартирі пояснила, що ремонт здійснювався в квартирі в період з 2008 року по 2015 рік. Витрати по ремонту квартири несла вона та її мати позивач ОСОБА_1. Позивач включила до позовних вимог витрати на ремонт квартири, які були понесені до 17.11.2011 року, тобто до того часу як відповідач стала співвласником спірної квартири.

Також встановлено, що домовленості про проведення ремонтних робіт між сторонами не було. Вартість та обсяг ремонтних робіт визначала позивачка та її донька ОСОБА_7. Витрати на ремонт несли останні на власний розсуд. Доказів про те, що понесені витрати на ремонт квартири були необхідні для належного функціонування спільного майна та підтримання квартири у належному стані позивачем не надано.

Надані суду в якості доказів на підтвердження позовних вимог «внутрішній документ» від 29.11.2008 року, 07.11.2008 року, 27.06.2008 року (а.с.22 т.1), транспортні накладні від 29.11.2008 року. 27.06.2008 року, (а.с.23,24 т.1), видаткова накладна від 29.11.2008 року (а.с.24 т.1) не містять штампів та печаток підприємства-продавця, не зазначено у якої саме особи було придбано будівельні матеріали та не підтверджують факт внесення коштів позивачем, отже є не належними доказами по справі. Окрім того, вказані документи не стосуються періоду перебування спірного майна у спільній частковій власності відповідача ОСОБА_3 Контракт №7-58 від 11.07.2008 року наданий на підтвердження витрат понесених у зв»язку із заміною вікон в спірній квартирі ( т.1 а.с.25-26) також не може бути прийнятий до уваги як належний доказ, оскільки покупцем зазначений ОСОБА_8, отже вказаний документ не підтверджує факту понесення витрат позивачем. Крім того, вказаний контракт не стосується періоду перебування спірної квартири в спільній частковій власності відповідача ОСОБА_3

Не може бути прийнята в якості належного та допустимого доказу квитанція про оплату за опалення від 30.01.2014 року в сумі 579 грн. (т.1 а.с.21), оскільки оригіналу вказаної квитанції для огляду в судовому засіданні позивачем та її представником не надано.

Крім того, суд не може прийняти як належні та допустимі докази копії видаткових накладних №Гл1-000282 на суму 4161 грн., 1720 грн., 12000 грн, 8340 грн., 13998 грн. (а.с.27,30-33) оскільки вказані документи не містять дати їх видачі, не зазначений покупець та не підтверджують факт внесення коштів позивачем у вказаних розмірах. Квитанцій, чеків або прибуткових касових ордерів підприємства-продавця про сплату вказаних сум - позивачем суду не надано. У видаткових накладних від 22.12.2012 року №6219 та №6220 (а.с.28,29 т.1) покупцем вказаний ОСОБА_10 та значиться підпис ОСОБА_1 як отримувача будівельних матеріалів. Зазначеною накладною не підтверджується факт внесення коштів позивачем по справі. Копія накладної №038 від 20.08.2015 року (а.с.179 т.1) не підтверджує факту внесення коштів ОСОБА_1 на суму 7103,98 грн, а лише свідчить про прийняття позивачем будівельних матеріалів. Відсутня квитанція або чек про внесення грошових коштів в сумі 7103,98 грн.. Оригінал накладної від 20.08.2015 року для огляду в судовому засіданні не надано. Крім того, вказана копія накладної отримана позивачем в період після виникнення спору щодо вільного користування та розпорядження відповідачем ОСОБА_3 власністю 1/ 2 часткою квартири АДРЕСА_1. Відсутні докази, що придбані матеріали, які вказані у зазначеній копії накладної були використані для проведення ремонту в спірній квартирі.

Як пояснила свідок ОСОБА_7 ремонт робила вона з чоловіком, мати позивач у справі ОСОБА_1 допомагала робити ремонт, брала на себе частину витрат по ремонту. Частина цегли, яку купували для ремонту квартири, залишилась не використаною, а батареї, які купували для опалювальної системи зрізав її чоловік ОСОБА_8 та вивіз із квартири. Отже, позивачем не доведено суду, що витрати на ремонт спірної квартири в розмірі 52863 грн. 97 коп, як зазначає позивач в уточненому позову, понесла саме позивачка в період з 17.11.2011 року, тобто з часу коли відповідач набула право приватної спірної часткової власності на квартиру.

Суд вважає, що ремонт проведений в квартирі, 1/ 2 частка якої належить відповідачу на праві приватної спільної часткової власності, не може вважатись таким, що зроблений для утримання квартири або з метою її збереження. Такі витрати не були погоджені з відповідачкою та належним чином в судовому засіданні не підтверджені. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/ 2 частини витрат понесених на ремонт спірної квартири необхідно відмовити.

Також, суд не може прийняти до уваги уточнення та зменшення позовних вимог викладені в заяві представника позивача від 21.06.2018 року (т.2 а.с.191-192) щодо розміру коштів, які просять стягнути з відповідача, оскільки заява про зменшення позовних вимог викладена не належним чином та з порушенням строку і порядку на її подання. Відповідачу та її представнику така заява не направлена, квитанції про відправку або доказів про вручення заяви відповідачу суду не надано.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині понесених витрат на оплату комунальних послуг в розмірі 2844 грн. В задоволенні іншої частини вимог необхідно відмовити.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що ухвалою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 07.05.2015 року за заявою позивача вжиті заходи забезпечення позову та накладено арешт на 1/ 2 частину квартири АДРЕСА_12, яка належить ОСОБА_3. У зв»язку з частковим задоволенням позовних вимог в розмірі 2844 грн., який не є значним та не співмірним вартості 1/ 2 частки квартири, суд вважає, що вжиті заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Також, у зв»язку з частковим задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України, а саме слід стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений останньою судовий збір за подачу позову та подачу заяви про забезпечення позову в загальному розмірі 609 грн.

На підставі ст.ст. 322, 358, 360, ЦК України, ст.151 ЖК України, ст.19 Закону України «Про теплопостачання», ст..20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 141, 158, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення витрат по сплаті комунальних послуг та ремонт квартири- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_2 - 1/ 2 частину витрат, понесених на оплату комунальних платежів по опаленню за квартиру АДРЕСА_1, згідно квитанцій від 08.02.2013 року, 12.03.2013 року, 21.03.2013 року, 26.12.2013 року, 24.03.2014 року, 29.04.2014 року, 20.04.2015 року, в розмірі 2844 (дві тисячі вісімсот сорок чотири) гривні.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми витрат на ремонт квартири АДРЕСА_1 в загальному розмірі 26431 грн. 98 коп. та іншої частини витрат на оплату за послуги опалення в розмірі 480 грн. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 609 грн.

Скасувати арешт на 1/ 2 частку квартири АДРЕСА_13, накладений на підставі ухвали Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Позивач: ОСОБА_1, м.Кривий Ріг, мікрорайон Гірницький, 25, кв.36, РНОКПП: НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_3, АДРЕСА_14, РНОКПП: НОМЕР_1.

Дата складення повного судового рішення 02 липня 2018 року.

Суддя Л.Я. Соловйова