АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2018 року про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про поділ майна, компенсації частки у праві спільної сумісної власності,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 з позовом про стягнення 7 890 456грн. у рахунок погашення заборгованості за договором про поділ майна подружжя за компенсацію частки у праві спільної сумісної власності на майно. В обґрунтування свого позову ОСОБА_2 посилався на те, що 18.12.2014р. між ними з ОСОБА_3 укладено та нотаріально посвідчено договір про поділ майна подружжя, за умовами якого у власність ОСОБА_3 перейшло набуте ними за час перебування у шлюбі у спільну сумісну власність майно: нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2, приміщення №1 площею 95кв.м., автомобіль НОМЕР_1, з її обов'язком протягом трьох років сплатити ОСОБА_2 компенсацію його частки у вказаному майні у сумі 5 880 000грн., що еквівалентно 240 000євро. Оскільки станом на 19.12.2017р. компенсація ОСОБА_3 не сплачена, просив стягнути з неї на його користь 7 890 456грн. з розрахунку визначеного договором еквіваленту 240 000євро за дійсним курсом валюти.

У січні 2018 року від ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення його позову та у межах суми позову накласти арешт на належні ОСОБА_3 грошові кошти на рахунках в ПАТ «ПроКредитБанк» та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2, приміщення №1 площею 95кв.м., 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, автомобіль НОМЕР_1.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.01.2018р. заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на належну ОСОБА_3 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та автомобіль НОМЕР_1. В іншій частині заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказану ухвалу судді суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви, посилаючись на необгрунтованість цієї відмови.

Перевіривши законність та обгрунтованість ухвали судді суду першої інстанції в оскарженій частині, колегія суддів вважає, що вона підлягає скасуванню в частині відмови у забезпеченні позову відносно нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 за такими підставами.

Відповідно до положень ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 у забезпеченні позову в частині накладення арешту на нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2, суддя суду першої інстанції посилалася на те, що вказане нежитлове приміщення 10.10.2016р. вже обтяжено іпотекою на користь іншої особи - ОСОБА_4 у розмірі 2 325 679грн.65коп., за якою остання згідно Закону України «Про іпотеку» може одержати задоволення своїх вимог.

Вказаний висновок судді суду першої інстанції не відповідає вимогам закону.

Відповідно до вимог ст.ст.1,9,13 Закону України «Про іпотеку» іпотека по своїй суті відноситься до виду забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, за якого можливе як відчуження предмету іпотеки, так і наступна іпотека. Передбачене Законом України «Про іпотеку» право іпотекодержателя задовольнити свої можливі вимоги за рахунок предмета іпотеки не є перешкодою для обрання відносно нього іншого виду забезпечення. У зв'язку з цим колегія суддів вважає, що до прийняття рішення у справі за позовом слід заборонити відчуження ? частини належного ОСОБА_3 нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 на І поверсі, що складається з приміщення №1 (поз.1-6) загальною площею 95кв.м., в тому числі, прибудови «а-1», ганку «а». Заборона накладається на зазначену частину приміщення з врахуванням предмету позову про стягнення заборгованості за компенсацію частки у спільному сумісному майні та з врахуванням фактичного забезпечення позову іншим майном ОСОБА_3

Оскільки висновок судді суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, його ухвала в частині відмови у забезпеченні позову відносно нежитлового приміщення підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали у цій частині з частковим задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_2

Що стосується ухвали судді в іншій оскарженій ОСОБА_2 частині, то скасуванню вона не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках ОСОБА_3 в ПАТ «ПроКредитБанк» та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», суддя суду першої інстанції обґрунтовано посилалася на відсутність доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_3 грошових коштів на банківських рахунках вказаних банків. Не містить таких доказів і апеляційна скарга. Надані не завірені належним чином виписка ПАТ «ПроКредитБанк» з рахунку та копія квитанції ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 31.08.2015р. такими доказами не є (а.с.77,78).

Таким чином апеляційна скарга ОСОБА_2 в іншій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу та заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Ухвалу судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2018 року скасувати в частині відмови у забезпеченні позову відносно нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2.

Заборонити відчуження ? частини належного ОСОБА_3 нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 на І поверсі, що складається з приміщення №1 (поз.1-6) загальною площею 95кв.м., в тому числі, прибудови «а-1», ганку «а» до прийняття рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про поділ майна, компенсації частки у праві спільної сумісної власності.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Судді : Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.