Провадження №2/523/753/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2018 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю представника позивача - ОСОБА_1, позивачки - ОСОБА_2 представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі є власниками по 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 кожна, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 05 квітня 2017 року, які видані державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори.

Зазначені свідоцтва зареєстровані в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номерами 19818528 та 19817619, що підтверджується витягом з Державного реєстру.

Третім співвласником квартири №10, на даний час, є ОСОБА_5, який проживає в квартирі. Окрім ОСОБА_5. Крім того, в квартирі проживає ОСОБА_6, як член сім'ї колишнього власника нерухомого майна ОСОБА_7.

Позивачі стверджують, що вони є власниками 2/3 часток квартири №85, але здійснювати своє право власності у повному обсязі вони не можуть.

Так, зазначені особи встановили свої замки на вхідні двері квартири АДРЕСА_2, ключі від яких є тільки у них. Таким чином, позивачі не мають вільного доступу до спірної квартири.

Відповідач фізично не допускає позивачів до їх власності. При цьому, вони висувають неприйнятні умови відчуження 2/3 частин нерухомого майна на їх користь.

Потенційних покупців, які б хотіли викупити 2/3 частки, відповідач залякує , не дає їм оглянути можливості квартиру в цілому. Ця обставина підтверджується актом від 17 липня 2017 року, який складений за участю Голови Правління ЖБК Ленінський-10» ОСОБА_8 та потенційного покупця - ОСОБА_9.

На підставі викладеного, позивачка просить усунути перешкоди у здійсненні права власності на квартиру АДРЕСА_2 шляхом вселення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в квартиру АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2, а також представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Вони також пояснили, що відповідач ОСОБА_10 не дає можливості позивачам користуватись квартирою, а також приводити для огляду квартири потенційних покупців.

Представник відповідача ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та пояснила, що відповідач ОСОБА_10 ніколи не заважав користуватись позивачам квартирою, а навпаки саме ОСОБА_10 бажав вирішити питання щодо порядку користування квартирою. Вона також пояснила, що саме позивачі ніколи не проживали в квартирі, а також не робили спроб вселення в квартиру. В той же час, воно визнала той факт, що коли позивачі прийшли спільно із свідком ОСОБА_11 до квартири, ОСОБА_10 відкрив двері та впустив позивачів до квартири, які подивились лише одну кімнату в квартирі. В той же час, він не допустив позивачів до одної із кімнат, оскільки там перебували його особисті речі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_2 є власниками по 1/3 частки кожний квартири АДРЕСА_1 кожна, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 05 квітня 2017 року, які видані державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори. (а.с. 35)

Зазначені свідоцтва зареєстровані в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номерами 19818528 та 19817619, що підтверджується витягом з Державного реєстру.

ОСОБА_5 належить також 1/3 частки кожний квартири АДРЕСА_1. (а.с. 9-10)

В квартирі АДРЕСА_1 проживає та зареєстровані ОСОБА_5, а також ОСОБА_6, як член сім'ї колишнього власника нерухомого майна ОСОБА_7. (а.с. 8)

Позивачі стверджують, що вони не мають можливості здійснювати своє право власності на квартиру,оскільки не мають ключів від квартири, а також відповідач фізично не допускає позивачів до їх власності. Окрім того, відповідач не допускає до квартири потенційних продавців.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3. (а.с. 26)

ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4

Таким чином, судом встановлено, що квартира квартирі АДРЕСА_1 не є місцем проживання та реєстрації позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_2.

В матеріалах є лише один акт, який був підписаний свідком ОСОБА_11, а також головою ЖБК «Ленінський-10» ОСОБА_8, з якого вбачаться, що ОСОБА_5 не допустив потенційних покупців до квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що він дійсно був запрошений для огляду квартири АДРЕСА_1, оскільки шукав можливі варіанти для придбання квартири. Він увійшов до даної квартири, однак йому дозволили побачити лише одну кімнату в квартирі, а іншу кімнати його не дозволив побачити власник квартири.

З технічного паспорту квартиру АДРЕСА_1 вбачається, що існують три житлові кімнати площею 17,2, 17,2 та 10,3 кв.м..

З пояснень, які були надані сторонами фактично вбачається, що між співвласниками існує спір щодо порядку користування вищевказаною квартирою, оскільки позивачі бажають продати належним ним частки. В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2, а також представник позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_1 підтвердив, що вони зробили пропозицію щодо придбання відповідачем ОСОБА_10 належних їм часток, проте згоди вони не дійшли.

На підставі викладеного, суд вважає, що оскільки позивачі не користувались, а також не проживають АДРЕСА_5 не має підстав вважати, що відповідач ОСОБА_10 перешкоджає позивачем користуватись квартирою, а також у позивачі бажають вселитись в спірну квартиру.

Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, позивачі, як власники майна, дійсно мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1,2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

В той же час, суд враховуючи то факт, що фактично між сторонами виник спір щодо порядку володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, оскільки встановлені судом обставини не підтверджують фактів намагання позивачів вселитись в спірну квартиру, а також здійснення перешкод зі сторони відповідача.

На підставі викладеного, суд вважає, що сторонам по-перше необхідно вирішити питання щодо порядку володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, а як наслідок визначитись з конкретними приміщеннями, які буде використовуватись позивачами.

Керуючись ст.ст. 358, 391 ЦК України, ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом вселення - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя

Повний текст рішення складено та підписано 09.07.18