ПОСТАНОВА

Іменем України

27 червня 2018 року м. Кропивницький

справа № 401/2578/15-ц

провадження № 22-ц/781/766/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А.М.,Карпенка О.Л.

за участі секретаря - Тимошенко Т.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_5,

третя особа - ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 лютого 2018 рокуу складі судді Гармаш Т.І. і

В С Т А Н О В И В :

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 та просила зобов'язати відповідача виконати його обов'язок в натурі за договором купівлі - продажу № 413 від 27 серпня 2012 року та передати їй у власність вироби згідно проекту видаткової накладної № 427 від 29 серпня 2012 року за яку нею сплачені кошти у сумі 32618 грн. 35 коп.

Позовна заява мотивована тим, що 27 серпня 2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 413, відповідно до якого відповідач зобов'язаний передати позивачу у власність будівельні матеріали згідно видаткової накладної, а вона у свою чергу прийняти та оплатити їх вартість.

В цей же день була підписана додаткова угода, відповідно до якої були змінені умови оплати та позивачу надана розстрочка платежу.

Станом на день подання позовної заяви позивач виконала свої зобов'язання за договором та оплатила товар.

Відповідач зобов'язання за договором не виконав та не передав у її власність товар.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 03 листопада 2015 року до участі у справі залучена ОСОБА_6 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2016 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 червня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 07 лютого 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем виконано обов'язок продавця передати товар покупцеві ОСОБА_4, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачем не доведено, що товар за який сплатила кошти позивач їй був переданий та нею прийнятий.

Судом першої інстанції вибірково досліджено факти і докази надані позивачем в обґрунтування позову, що призвело до винесення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні апеляційного суду, яке проведено в режимі відеоконференції, представники позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги, представник відповідача ОСОБА_9 заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з судовою повісткою.

Відповідно до положень ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки третя особа про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, суд вирішив розглянути справу без її участі, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 серпня 2012 року між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був укладений Договір № 413, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався передати у власність позивача будматеріали згідно видаткової накладної, а позивач прийняти та оплатити їх вартість у сумі 32618 грн. 35 коп. В день підписання договору позивач сплачує відповідачеві 2708 грн. (т.1 а.с. 6).

27 серпня 2012 року сторони уклали Додаткову угоду № 003110 до Договору № 413 від 27 серпня 2012 року, якою змінили умови оплати товару та домовились про надання ОСОБА_4 розстрочки платежу.

Графіком платежів встановлений щомісячний платіж у сумі 2719 грн. 12 коп., який мав бути внесеним до 01 числа кожного місяця починаючи з жовтня 2012 року по серпень 2013 року (т. 1 а.с. 7).

Найменування товару його вартість, найменування постачальника отримувача, а також адреса доставки зазначені у рахунку № 427 від 27.08.2012 року (т. 1 а.с.8).

Факт оплати товару покупцем ОСОБА_4 підтверджується копіями квитанцій (т.1 а.с. 12-22).

Згідно пункту 2 договору №413 від 27.08.2012 року підписання видаткової накладної Сторонами свідчить про фактичну передачу виробів у власність позивача.

На підставі видаткової накладної № 427 від 29 серпня 2012 року (т. 1 а.с. 58), яка виконана на частині аркушу формату А 4, постачальником товару є ПП ОСОБА_5, а отримувачем ОСОБА_4

Графа «Отпустил» накладної містить підпис та печатку ПП ОСОБА_5 Графа «Товар получил. Претензий к» - не заповнена.

Разом з тим на вільному полі зазначеного документа мається напис «ОСОБА_4» і «підпис».

Висновком експерта № 2298 від 15 березня 2016 року підтверджується, що копія видаткової накладної № 427 від 29 серпня 2012 року з написом «ОСОБА_4 підпис 15.01.15» виконана з оригіналу видаткової накладної № 427 від 29 серпня 2012 року з написом «ОСОБА_4 підпис». В оригіналі видаткової накладної № 427 від 29 серпня 2012 року відсутня ділянка документа, відповідна тій ділянці копії видаткової накладної № 427 від 29 серпня 2012 року, на якій міститься зображення рукописного цифрового напису « 15.01.15», в зв'язку з чим неможливо встановити наявність або відсутність у оригіналі даного рукописного цифрового запису (т. 1 а.с. 129-130).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 зазначеної статті визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За приписами статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662 ЦК України на продавця покладається обов'язок передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 664 ЦК України визначено що обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Матеріалами справи підтверджується, що 27 серпня 2012 року між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено Договір № 413, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався передати у власність позивача будматеріали згідно видаткової накладної, а позивач прийняти та оплатити їх вартість у сумі 32618 грн. 35 коп. В день підписання договору позивач сплачує відповідачеві 2708 грн. (т.1 а.с. 6).

27 серпня 2012 року сторони уклали Додаткову угоду № 003110 до Договору № 413 від 27 серпня 2012 року, якою змінили умови оплати товару та домовились про надання ОСОБА_4 розстрочки платежу.

Графіком платежів встановлений щомісячний платіж у сумі 2719 грн. 12 коп., який мав бути внесеним до 01 числа кожного місяця починаючи з жовтня 2012 року по серпень 2013 року (т. 1 а.с. 7).

Найменування товару його вартість, найменування постачальника отримувача, а також адреса доставки зазначені у рахунку № 427 від 27.08.2012 року (т. 1 а.с.8).

Факт оплати товару покупцем ОСОБА_4 підтверджується копіями квитанцій (т.1 а.с. 12-22).

Умовами Договору №413 визначено (п.2 Договору), підписання видаткової накладної сторонами свідчить про фактичну передачу виробів у власність сторони -2 (позивач по справі).

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (із змінами та доповненнями) (далі - Закон) визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст.9 Закону первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Ведення зазначених документів передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 «88.

Видаткова накладна фіксує факт отримання/передачі товарів або послуг і по суті завершує купівлю-продаж між продавцем і покупцем.

На підтвердження поставки товару відповідач надав видаткову у накладну №427 від 29.08.2012 (т.1 а.с.57), яка містить підпис та відтиск печатки відповідача, як особи, яка відпустила товар, а також є запис прописом «ОСОБА_4 і підпис».

Вказаний запис вчинено не в графі «товар отримав», а нижче нього, але це не спростовує, що позивач підписала видаткову накладну №427, яка і підтверджує, що відповідач виконав умови договору та поставив товар, за вказаною позивачем адресою.

Доводи відповідача, що її підпис на видаткові накладній №427 свідчить про отримання на її вимогу цієї накладної, а не свідчать про отримання нею товару, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права або порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374,375, 376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 лютого 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06.07.2018.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді А.М.Головань О.Л.Карпенко