Справа № 630/257/18
Провадження № 2/630/201/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участі секретаря Косенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок, -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку загальною площею 88,90 кв.м, житловою площею 66,10 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, укладений 07 липня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1; та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 88,90 кв.м, житловою площею 66,10 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову представник ОСОБА_2 вказувала, що житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований за ОСОБА_4 Позивач ОСОБА_1 у вересні 2012 року домовився із власником ОСОБА_4 про укладення договору купівлі-продажу вказаного житлового будинку, але так як правовстановлюючі документи не були оформлені на той час, то сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору 12 вересня 2017 року. Так як ОСОБА_4 була вже особою похилого віку, то оформленням правовстановлюючих документів за довіреністю від її імені займалися відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Однак до призначеної дати укладення договору ОСОБА_4 не дожила та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Позивач ОСОБА_1 в свою чергу розрахувався за житловий будинок в повному обсязі ще в жовтні 2012 року, тобто до моменту призначеної дати укладення договору, та отримав від житлового будинку ключі, але нотаріально посвідчити договір немає можливості. Саме тому позивач був змушений звернутися з даним позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_2 подала до суду письмову заяву, в якій вказувала, що повністю підтримує позовні вимоги та просить справу розглядати за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, але подав до суду письмову заяву, в якій повністю визнав обставини, викладені в позові, а також визнав позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій та ухвалює рішення за наявності для того законних підстав.

Ознайомившись з заявою відповідача ОСОБА_3 про визнання позову, суд приходить до висновку, що така заяви не суперечить закону та достовірно відображає його позицію в даній справі, оскільки подана ним особисто. Від так, визнання відповідачами позову не порушує його прав, свобод чи інтересів, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення по суті заявлених вимог.

В судовому засіданні, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Спірним є житловий будинок загальною площею 88,90 кв.м, житловою площею 66,10 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 29 березня 2013 року, ухваленого в справі № 630/240/13-ц за позовом, поданим ОСОБА_4

Представником ОСОБА_4 за довіреністю від 17 жовтня 2012 року був ОСОБА_3, який наділений такими правами, як бути представником в усіх підприємствах, установах та організаціях з питань оформлення спадкових прав на майно та встановлення права власності на будівлі за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі з правом вести всі справи з цього питання в усіх судових органах. До того ж, цією довіреністю ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_3 на продаж на умовах та за ціну на його розсуд житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та отримання грошей від такого продажу.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в простій письмовій формі 07 липня 2013 року був укладений договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 за продаж житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, грошові кошти в сумі 90000,00 грн. Останній зобов'язався підготувати необхідні документи для подальшого посвідчення у нотаріуса договору купівлі продажу.

На виконання укладеного договору ОСОБА_3, як уповноважений представник ОСОБА_4, власника житлового будинку, передав ОСОБА_1 технічний паспорт та правовстановлюючі документи на житловий будинок, який до теперішнього часу знаходиться в розпорядженні позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору полягає у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб і відповідати їхній внутрішній волі. Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників.

Свобода договору проявляється і при виборі сторонами способів забезпечення договірних зобов'язань, та вибір і застосування форм відповідальності та їх співвідношення при порушенні договору.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів», яким ч. 3 ст. 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з ч. 2 ст. 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації». З цього часу не передбачено державної реєстрації правочину, якщо в договорі не передбачено інше, а право на нерухоме майно та його обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помела, що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-ВЛ № 555086, виданого 07 вересня 2016 року Харківським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Згідно з повідомленням Шостої харківської державної нотаріальної контори за № 2093/01-16 від 30 травня 2018 року, після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини з заявами про прийняття або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа щодо майна, належного спадкодавцю, заведена не була.

Таким чином, спірний житловий будинок до теперішнього часу залишається зареєстрованим на ім'я ОСОБА_6 За життя ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_3, розпорядилась своїм нерухомим майном на власний розсуд, уклавши з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу в простій письмовій формі. З боку ОСОБА_1 були виконані всі умови угоди, він сплатив обумовлену вартість нерухомого майна та прийняв його у своє володіння, а ОСОБА_3, отримавши на користь ОСОБА_4. всю суму грошей за нерухоме майно, ухилився від нотаріального оформлення угоди, що підтвердив суду в письмовій заяві про визнання позову.

На підставі вищевикладеного, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 220, 655, 657 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 213, 215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку загальною площею 88,90 кв.м, житловою площею 66,10 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, укладений 07 липня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний № НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_2, право власності на житловий будинок загальною площею 88,90 кв.м, житловою площею 66,10 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 11 липня 2018 року.

Суддя О. О. Малихін