Справа № 308/7488/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Світлик О.М.,

за участю секретаря судового засідання Гайданки Г.В.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

заінтересованої особи ОСОБА_3,

представника органу опіки та піклування ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за заявою ОСОБА_5, який діє в інтересах малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, де заінтересовані особи: ОСОБА_9, орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, ОСОБА_3 та департамент соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації, про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5, який діє в інтересах малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, звернувся до суду із заявою, де заінтересовані особи: ОСОБА_9, орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, ОСОБА_3 та департамент соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації, про видачу обмежувального припису.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що він ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_9, яка народила трьох дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 Малолітній ОСОБА_8 зареєстрований відповідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Зазначає, що протягом останніх років ОСОБА_9 повністю ухилилася від виховання малолітніх дітей, веде аморальний спосіб життя, не цікавиться здоровям, навчанням дітей, не приймає участі у їх вихованні, тижнями не ночує вдома та не бачить дітей. Підтвердженням цього є довідка НВК «Веселка» м. Ужгорода від 04.05.2017 року за № 84, довідка НВК «Веселка» м. Ужгорода від 04.05.2017 року за № 85, довідка Ужгородської спеціалізованої ЗОШ № 1 з поглибленим вивченням англійської мови, де навчається малолітній ОСОБА_6. При епізодичних зявленнях вдома ОСОБА_10 вчиняє постійні скандали в присутності своїх малолітніх дітей, що негативно проявляється на їх психологічному розвитку.

Заявник вказує, що протягом останнього періоду на ОСОБА_9 були складені три протоколи за ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП України. Останній випадок трапився 02.07.2018 року в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, при розгляді справи про позбавлення батьківських прав ОСОБА_9 відносно малолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 , де ОСОБА_9 в присутності сина ОСОБА_6 вчинила сварку, виражалася нецензурною лайкою та наносила тілесні ушкодження своїм батькові та матері, чим нанесла психологічні розлади своїй дитині.

З посиланням на викладене та те, що ОСОБА_10 систематично допускає насилля в сімї відносно своїх родичів та малолітніх дітей, заявник на підставі ст. ст. 24, 26, 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» просить суд:

на період шість місяців застосувати до ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, обмежувальний припис у вигляді заборони спілкуватися з малолітніми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та наближатись до місця їх перебування за адресою: м. Ужгород, вул. Володимирська, 13;

направити ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканку м. Ужгорода, вул. Володимирська, 13, до Департаменту соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації на проходження програми для кривдників строком на шість місяців.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити. Також заявник повідомив, що серед пяти співвласників будинку за адресою: вул. Володимирська, 13, м. Ужгород, є його донька ОСОБА_10. Зауважив, що після інциденту, що мав місце 02.07.2018 року з дитиною ОСОБА_6, діти проживають з батьком ОСОБА_3 за адресою: вул. Центральна, 96, с. Імстичево Іршавського району. Крім того, заявник зазначив, що ОСОБА_6 лякається матері.

Представник заявника ОСОБА_2 у судовому засіданні просив задовольнити заяву з підстав, викладених у відповідний заяві.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення заяви не заперечили.

Заінтересована особа ОСОБА_10 у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомлено.

Представник заінтересованої особи департаменту соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомлено.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

За таких обставин, суд визнав за можливе розглядати заяву за відсутності заінтересованої особи ОСОБА_9 на підставі доказів, наявних у матеріалах заяви та за погодженням учасників справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

За правилами розділу IV глави 13 ЦПК України розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, є батьком ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7.

ОСОБА_9 згідно з даними свідоцтва про народження серії І-ФМ № 117853, виданого 27.10.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, значиться матірю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, згідно з даними свідоцтва про народження серії I-ФМ № 213209, виданого 30.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, матірю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9, та згідно з даними свідоцтва про народження серії І-ФМ № 279324, виданого 18.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, матірю ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10. Батьком дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно з даними вказаних свідоцтв про народження значиться ОСОБА_3, а дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_11.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України від 04.05.2017 року за № 2 вбачається, що відомості про батька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10, записані на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9, та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_10, відвідують Ужгородський спеціалізований навчально-виховний комплекс «Веселка». У період з 01.01.2017 року по 04.05.2017 року дитину ОСОБА_7 приводили у дитячий заклад і забирали із закладу частіше батько ОСОБА_3 та баба. За час навчання ОСОБА_12 в школі навчально-виховним процесом займалися батько, дідо, баба. ОСОБА_14 за два роки навчання була в школі два рази, на дзвінки вчителя не відповідає, не відвідує батьківські збори, свята, успіхами дитини не цікавиться, звязок у вчителя є з батьком, дідом та бабою. За період з січня по квітень 2017 року сина ОСОБА_15 приводили та забирали батько ОСОБА_3, баба ОСОБА_16 та дідо ОСОБА_1 За вказаний період мати ОСОБА_10 приводила свого сина ОСОБА_15 в садок 05.04.2018 року.

З довідки-характеристики ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_7, складеної начальником СП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, вбачається, що ОСОБА_10 з місцем проживання характеризується посередньо, з сусідами стосунки не підтримує. ОСОБА_18 перебуває на обліку в Ужгородському ВП ГУНП в Закарпатській області як сімейний насильник, неодноразово потрапляла в поле зору працівників правоохоронних органів, притягувалася до адміністративної відповідальності, а саме за ст. 173-2 КУпАП (вчинення насильства в сімї).

Довідкою про результати розгляду звернення ОСОБА_1, яке зареєстроване в ЄО № 14770 від 03.07.2018 року, виданою ДОП СП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_19 від 06.07.2018 року за № 14598/106/25/1-20, стверджується, що 03.07.2018 року до Ужгородського ВП із заявою звернувся ОСОБА_5, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, в якій він просить прийняти міри до своєї дочки ОСОБА_9, 16.11.1987 р.н, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, та яка перебуваючи за місцем спільного проживання вчиняє з ним сварку, в ході якої висловлювався цензурною лайкою та застосовує заходи фізичного та психологічного характеру. Дане звернення було зареєстроване в ЄО Ужгородського ВП за № 14770 від 03.07.2018 року. Опитаний з даного приводу ОСОБА_5 в своєму поясненні вказує про те, що 03.07.2018 року, близько 09.30 год., під час розгляду цивільної справи в Ужгородському міськрайонному суді, суддя попросив вийти із зали судових засідань для виклику свідків. В цей час його дочка ОСОБА_9 вчинила сварку з батьками, яка супроводжувалася нецензурною лексикою та штовханиною, після чого вхопила за волосся малолітнього сина ОСОБА_20, почала висловлюватися нецензурною лайкою в присутності малолітньої дитини, чим своїми діями зірвала судове засідання та пішла у невідомому напрямку. В судовому засіданні вирішувалося питання по позбавленню дочки ОСОБА_9Є батьківських прав. З даного приводу ОСОБА_9 було проведено бесіду, в ході якої від дачі будь-яких письмових пояснень відмовилася в порядку ст. 63 Конституції України. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що в ході розгляду матеріалів факту грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільних норм моралі з боку ОСОБА_9 встановлено не було, а натомість в її діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, а тому розгляд звернення ОСОБА_5 припинено, та в подальшому ОСОБА_9 буде притягнуто до адміністративної відповідальності згідно з чинним законодавством.

Листом начальника Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 06.07.2018 року за № 14598/106/25/1-2018 повідомлено про розгляд звернення ОСОБА_1 від 03.07.2018 року, яке зареєстровано в журналі ЄО Ужгородського ВП за № 14770 від 03.07.2018 року по факту конфлікту з ОСОБА_9 В ході розгляду матеріалів було встановлено, що в діях ОСОБА_9 відсутні ознаки кримінально карного діяння, а натомість в діях останньої вбачаються ознаки адміністративного правопорушення. Одночасно повідомлено, що з ОСОБА_9 було проведено профілактичну бесіду щодо недопустимості в майбутньому подібних вчинків по відношенню до ОСОБА_1, а також ОСОБА_9 буде притягнуто до адміністративної відповідальності згідно з чинним законодавством, а тому 05.07.2018 року прийнято рішення про припинення розгляду звернення ОСОБА_1 та матеріали перевірки скеровані до секретаріату Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.

З матеріалів справи також вбачається, що постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.11.2017 року (справа № 308/10493/17) ОСОБА_9 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді тридцяти годин громадських робіт за те, що вона, 13.10.2017 року, близько 04 год. 00 хв., за місцем свого проживання, перебуваючи з ознаками наркотичного спяніння, вчинила відносно свого батька ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в його сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_5

Крім того, постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.05.2018 року (справа № 308/10558/17) закрито провадження про притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Як вбачається із змісту постанови судді від 10.05.2018 року, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 950652 від 13.10.2017 року ОСОБА_9 13.10.2017 року, близько 03 год. 00 хв., вчинила сварку зі своїм батьком ОСОБА_5, в ході якої ображала його нецензурними словами.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються у цьому Законі, зокрема:

дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі постраждала дитина), особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону);

домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону);

кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону);

обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обовязків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону);

особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі (п. 8 ч. 1 ст. 3 Закону);

психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи (п. 14 ч. 1 ст. 3 Закону).

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких, батьки (мати, батько) і дитини (діти).

Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_9, заявник стверджує, що ОСОБА_9 систематично допускає домашнє насильство у сімї по відношенню до своїх родичів та малолітніх дітей.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини мають батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно з ч. ч. 2 - 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є обєктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до ч. ч. 1 - 8 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» субєктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Субєкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм. Виконання програм для кривдників стосовно дітей-кривдників здійснюється з урахуванням вікових та психологічних особливостей дітей. З метою запобігання повторному вчиненню домашнього насильства та забезпечення виконання програми для кривдника дитину-кривдника може бути тимчасово влаштовано до родичів, у сімю патронатного вихователя або до установи для дітей незалежно від форми власності та підпорядкування, в яких створені належні умови для проживання, виховання, навчання та реабілітації дитини відповідно до її потреб. Виконання програм для кривдників забезпечують фахівці, які пройшли відповідне навчання. Кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством. Кривдник повинен мати можливість відвідувати програму для кривдників за власною ініціативою на добровільній основі. У разі неявки кривдника для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин субєкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності домашнього насильства, а саме у даному випадку психологічного насильства, що вчиняє ОСОБА_9 щодо своїх малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10, суд вважає, що з метою захисту прав та інтересів останніх вимоги заявника слід задовольнити частково та видати строком на три місяці обмежувальний припис відносно ОСОБА_9, встановити наступний захід обмеження прав ОСОБА_9 та покласти на неї обовязок: обмежити спілкування з малолітніми дітьми, а також направити ОСОБА_9 до Департаменту соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації на проходження програми для кривдників строком на три місяці.

При цьому, вимога заявника щодо заборони ОСОБА_9 наближатись до місця перебування дітей за адресою: м. Ужгород, вул. Володимирська, 13, не підлягає до задоволення, оскільки як ствердив у судовому засіданні заявник, ОСОБА_9 є співвласником серед пяти співвласників зазначеного будинку.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Право приватної власності є непорушним. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 350-8 ЦПК України копії повного рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення. Про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 3, 24, 26, 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 258, 264, 265, 268, 273, 352, 350-1 - 350-8, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_12.

Встановити наступний захід обмеження прав ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, та покласти на неї наступний обовязок:

обмежити спілкування з малолітніми дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10.

Обмежувальний припис видати строком на 3 (три) місяці.

Направити ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, до Департаменту соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації (вул. Тургенєва, 8, м. Ужгород) на проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати, повязані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Повний текст рішення буде складено 12 липня 2018 року.

Головуюча О.М. Світлик