Справа № 663/2110/17
Провадження № 2/663/145/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

02 липня 2018 року Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Клімченка М. І.

секретаря Ворфоломєєвої І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Скадовська цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, попереднім власником квартири був брат позивача, який помер 31.07.2016 року. У вказаній квартирі був зареєстрований ОСОБА_2, який там не проживав. Позивач змушений сплачувати комунальні послуги за кількістю зареєстрованих осіб. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 4 по вул. Лазурна, 31 в м. Скадовську Херсонської області, зобовязати відповідача знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою, стягнути судові витрати з відповідача.

Ппредставники позивача в судове засідання не зявилися,надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, який посвідчено приватним нотаріусом Скадовської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстровано за № 651 (а.с.4, 5).

З акту обстеження житлових умов від 28.09.2017 року, складеного членами комісії Скадовської міської ради ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, але не проживає за даною адресою з вересня 2016 року.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про власність» власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Згідно зі ст.48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.

Як вбачається з наведених вище норм цивільного законодавства України наявні підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» розяснив, що розглядаючи позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме житловим приміщенням, слід звертати увагу, що реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, питання про зняття з реєстрації колишніх членів сімї власника будинку залежить від вирішення питання про їх право проживання в цьому будинку (відсутність такого права, втрата права користування), яке регулюється нормами ЖК УРСР та ЦК (статтями 71, 72, 156 ЖК УРСР та статтею 405 ЦК).

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Та обставина, що відповідач до теперішнього часу залишається зареєстрованим у даній квартирі, обмежує позивача в повній мірі здійснювати свої права на володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідача у зазначеному будинку доведений належними і допустимими доказами.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають сплачені судові витрати в сумі 640,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування квартирою № 4 по вул. Лазурна, 31 в м. Скадовську Херсонської області.

Зобовязати ОСОБА_2 знятись з реєстраційного обліку фізичних осіб за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М. І. Клімченко