Провадження № 2/760/2767/18
в справі №760/201/17
У Х В А Л А

/про повернення позовної заяви/

10 січня 2018 року Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 /03110, АДРЕСА_1/ до ОСОБА_2 /03110, АДРЕСА_1/, про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

03.01.2017 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 302000,00 грн. з урахуванням індексу інфляції, 3% річних у розмірі 27180,00 грн..

Ухвалою судді від 22.02.2017 року вказана позовна заява залишена без руху, а позивачеві надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до відмітки на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, копію вказаної ухвали позивач отримала 28.07.2017.

В ухвалі суду від 22.02.2017 було визначено ряд недоліків, які необхідно було усунути позивачеві, зокрема сплатити судовий збір у сумі 3291,80 грн..

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати» від 17.10.2014 № 10, перерахування судового збору здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

За даними автоматизованої системи документообігу суду, відсутні відомості щодо зарахування суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету за позовну заяву ОСОБА_1 у справі №760/201/17.

Позивачем не надано документів про підтвердження сплати ним судового збору за подання даної позовної заяви.

Таким чином вимоги ст. 119 ЦПК України 2004 року відповідно до ухвали суду від 22.02.2017 року позивачем не виконані. Строк виконання ухвали суду від 22.02.2017 року закінчився 03.08.2017 року о 24.00 годині. З заявою про продовження строків на усунення недоліків позивач до суду не звертався.

Згідно п. 11 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України 2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ЦПК України 2017 року у статтях 175, 177 визначає вимоги щодо змісту та форми позовної заяви, встановлює правила щодо подання копій документів, що додаються до позовної заяви, тобто, регулює питання, які були урегульовані ст. 119 ЦПК України 2004 року.

Правові наслідки невиконання зазначених вимог відповідно до ухвали суду визначені у статті 185 ЦПК України 2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України 2017 року, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід вважати неподаною та повернути позивачеві з усіма додатками.

За таких обставин, керуючись ст. 119 ЦПК України 2004 року, ст. 185 ЦПК України 2017 року, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - вважати не поданою та повернути позивачеві з усіма додатками.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя В.В.Лазаренко