Справа № 570/1892/18
Номер провадження 2/570/1037/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Рівненський районний суд Рівненської області в особі:
судді Гнатущенко Ю.В.
з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,
представника позивача адвоката ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів, -
Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів, в якому просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_4 за рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 02 червня 2015 року по справі № 570/342/15-ц на її користь на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 28 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Позивач ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справиу її відсутність з участю її представника.
Відповідач ОСОБА_4 не з'явився в судове засідання повторно, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі, відзив на позов до суду відповідач не подав, тому судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача проти такого вирішення справи не заперечує.
Вислухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
Судом встановлено, що сторони з 09 вересня 2011 року перебували у шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 02 червня 2015 року у справі № 570/342/15-ц з відповідача на користь позивача вирішено стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 600 грн щомісячно, починаючи з 28 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог частини першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до вимог частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень.

Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2).

Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4)

Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6).

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов'язком батьків, тобто матері та батька.

За наведених обставин, враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у статті 7 СК України, а саме, рівність прав і обовязків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, а також приймаючи до уваги положення частини другої статті 182 СК України, суд вважає необхідним та доцільним змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визнаючи вказаний розмір аліментів справедливим та розумним.

При ухваленні рішення, враховуючи зміст позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути аліменти саме у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи ту обставину, що розмір прожиткового мінімуму постійно змінюється, стягнення аліментів у такий спосіб позбавить позивача необхідності повторних звернень до суду з позовами про збільшення розміру аліментів у зв'язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму.

Суд також враховує, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду від 02 червня 2015 року (600 грн) на теперішній час є значно меншим від мінімального розміру аліментів, встановленого частиною другою статті 182 СК України.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів - задоволити повністю.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Рівненського районного суду від 02 червня 2015 року по справі № 570/342/15-ц з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Олександрія Рівненського р-ну Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 (пятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суд Рівненської області через Рівненський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець с.Олександрія Рівненського р-ну Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1.

Повне судове рішення складено 05.07.2018 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.