Справа №521/2578/18
Провадження № 2/521/2262/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» липня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді - Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання - Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018р. ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із зазначеним позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами розірваний. Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3, 23 липня 2001року народження, який проживає з матірю. Зазначала, що відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги не надає, угоду про добровільну сплату аліментів вони не укладали. Стверджувала, що відповідач є працездатною особою, матеріально забезпечений, а тому має можливості сплачувати аліменти. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 23 липня 2001року народження, у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до 23 липня 2019року включно.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечував.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони з 17 жовтня 1998року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19 травня 2015року був розірваний.

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3, 23 липня 2001року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з матір'ю.

Зі змісту позовної заяви, за твердженням позивачки вбачається, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

Судом встановлено, що угоду про добровільну сплату аліментів сторони не укладали.

Оскільки дитина проживає з матір'ю і знаходяться на її утриманні, то позивач, посилаючись ст.182 СК України, наполягала на визначеному нею розмірі аліментів, а саме на стягненні з відповідача на її користь аліментів на утримання сина, у розмірі ? з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до 23 липня 2019року включно.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, 23 липня 2001року народження, у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до 23 липня 2019року включно.

Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 13 лютого 2018 року.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судовий збір по справі становить 704,80грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 185,191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.4, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 23 липня 2001року народження, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 13 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 23 липня 2019року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 копійок.

Допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ

Повний текст рішення складено 09 липня 2018року.