Справа № 212/1070/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2018 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Колочко О.В.,
за участі секретаря судового засідання Деменко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах яких діє ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні користування власністю,
20 лютого 2018 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в інтересах яких діє ОСОБА_3,звернулися до суду із позовом до відповідача ОСОБА_4, в якому просили суд усунути позивачам перешкоди в користуванні квартирою № 76, що розташована в будинку № 26 на бул. Маршала Василевського в м. Кривому Розі, шляхом визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування вищевказаною квартирою, також просили стягнути з ОСОБА_4 на їх користь суму судового збору в розмірі 704,80 грн. При цьому посилалися на те, що 16 серпня 1995 року УЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської ради видав ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 свідоцтво про право власності на житло № Ж-1662 на квартиру № 76, що розташована в буд. № 26 на бул. Маршала Василевського в м. Кривому Розі, яка була зареєстрована на праві спільної сумісної власності у КП « Криворізьке бюро технічної інвентаризації» Після смерті ОСОБА_6, померлої у 1996 році та ОСОБА_5, померлого у 2009 році, їх частки успадкували позивачі. На теперішній час співвласниками квартири № 76 в будинку № 26 на бул. Маршала Василевського в м. Кривому Розі є ОСОБА_1 2/3 частки та ОСОБА_2 1/3 частки. У вказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_4, проте він з 2016 року у вищевказаній квартирі не проживає. Пропозиції добровільно знятися з реєстрації відповідач ігнорував, в звязку з чим позивачі вимушені вирішити дане питання в судовому порядку.
12 квітня 2018 року у справі було відкрито провадження та призначено до судового розгляду на 14.05.2018, який був відкладений на 11.06.2018 року за клопотанням представника позивачів для виклику свідків у засідання.
11.06.2018 року розгляд справи відкладено на 04.07.2018 року через неявку відповідача в судове засідання, допитано свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9
В судове засідання представник позивачів ОСОБА_3 та позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зявилися, кожен окремо, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляд справи суду не надав, в звязку з чим за згодою представника позивача судом розглянуто справу в заочному порядку.
Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 280 ЦПК України за наявними в ній доказами (заочний розгляд).
Суд, дослідивши матеріли справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.
Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються власниками квартири № 76 в будинку № 26 на бул. Маршала Василевського в м. Кривому Розі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.02.2018, зареєстрованого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_10, зареєстровано в реєстрі за № 60 (а.с. 10).
Як вбачається з копії відомостей № 1775 від 08.02.2018, виданих відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Покровської районної в місті ОСОБА_11 ради, за адресою: м. Кривий Ріг бул. Маршала ВасилевськогоАДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.29).
В судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_12, ОСОБА_9, кожен окремо, суду показали, що ОСОБА_4 не проживає з 2016 року за адресою: бул. Маршала Василевського, 26/76 .
У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За правилами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Таким чином, чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на неї, а отже, припинення права власності на квартиру припиняє право членів його сім'ї на користування цією квартирою.
З огляду на викладене, враховуючи факт належності спірного домоволодіння позивачам на праві особистої приватної власності, не проживання відповідача, який є колишнім членом сімї попереднього власника майна, більше двох років у житловому приміщенні, які є підтвердженими в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування цим житлом, та право позивачами користуватися належним їм майном на власний розсуд, як порушене, підлягає захисту в судовому порядку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України сплачений позивачами судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 317, 346, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах яких діє ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні користування власністю, задовольнити.
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрованими та проживаючими за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, права користування належною їм квартирою № 76 в будинку № 26 на бульварі Маршала Василевського в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, визнавши ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування квартирою № 76 в будинку № 26 на бульварі Маршала Василевського в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, витрати на оплату судового збору в сумі 704,80 гривні.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 04 липня 2018 року.

Суддя: О. В. Колочко