Дата документу 26.06.2018
Справа № 320/9155/17
Провадження № 2/320/1088/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Бахаєва І.М.,

за участі секретаря Фурсової Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Мелітопольський міськрайонний суд з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 74 905 грн. 59 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп., посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.04.2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 5 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення зазначених умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором № б/н від 20.04.2007 року, належним чином не виконувала, тому станом на 30.09.2017 року має заборгованість 74 905 грн. 59 коп., яка складається з наступного:

- 4 193,56 грн. - заборгованість за кредитом;

- 62 768,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3 900,00 грн. - заборгованість з пені та комісії;

А також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг:

-500,00 грн. штраф (фіксована частина);

-3 543,12 грн. штраф (процентна складова).

Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала частково, просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу при стягненні пені це є подвійною відповідальністю, що суперечить вимогам ст. 61 Конституції України.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

20 квітня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем було укладено договір № б/н від 20.04.2007 року відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом /а.с.11/.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У порушення зазначених умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором № б/н від 20.04.2007 року, належним чином не виконувала, тому станом на 30.09.2017 року має заборгованість 74 905 грн. 59 коп., яка складається з наступного:

- 4 193,56 грн. - заборгованість за кредитом;

- 62 768,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

Крім стягнень по основних зобовязаннях банк просив стягнути неустойку: заборгованість по комісії та пені в розмірі 3 900 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 3 543,12 грн. штраф (процентна складова).

Поряд з цим, суд враховує заперечення відповідача та вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу є необґрунтованими з огляду на таке.

При підписанні договору сторони погодили, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг.

З наданих Умов кредитування сторонами передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості. При цьому «щомісячна комісія» відсутня.

Тому суд вважає, що у даному випадку в розрахунку заборгованості позивач нарахував відповідачу не комісію, як ним вказано, а пеню в розмірі 3 900 грн. 00 коп., яка передбачена Умовами та правилами, і тому підлягає стягненню.

У той самий час, Пунктом 8.6 Умов надання банківських послуг передбачений штраф в розмірі 500 грн. 00 коп. за порушення позичальником строків погашення заборгованості, передбаченої договором більш ніж на 30 днів, що є подвійною відповідальністю боржника.

Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, та застосована Верховним Судом при прийнятті постанови № 643/4125/17 від 05 квітня 2018 року.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача штрафів.

На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором № б/н від 20.04.2007, яка складається з: 4 193,56 грн. - заборгованість за кредитом; 62 768,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також комісії та пені в розмірі 3 900 грн. 00 коп., в задоволені іншої частини позовних вимог необхідно відмовити.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1 762 грн. 00 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом /а.с.1/.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 89, 141, 247 ч. 2, 263-265, 268, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 11, 509, 526, 623-625, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ід.код НОМЕР_1), що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (МФО 305299, код ЄДРПОУ 14360570, на рахунок № 3111) заборгованість за договором № б/н від 20.04.2007 року в розмірі 70 862 (сімдесят тисяч вісімсот шістдесят дві) гривні 47 копійок, яка складається з наступного: 4 193,56 грн. - заборгованість за кредитом; 62 768,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також комісії та пені в розмірі, 3 900 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ід.код НОМЕР_1), що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ( МФО 305299, , на рахунок № 3111) судові витрати в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривень 00 копійок.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ