Ухвала

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 414/1535/17

провадження № 61-9813св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: КратаВ. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», подану представником СокуренкомЄвгеном Сергійовичем, на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 16 листопада 2017 року у складі судді Акулової Є. М. та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 13 грудня 2017 року у складі суддів: Дронської І. О., Карташова О. Ю., Яреська А. В., за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, нарахованої на прострочену заборгованість по відсоткам за період відповідний збільшеній позовної давності, яку потрібно обчислювати за період від дати звернення до суду, а саме за період з 31 липня 2012 року по 31 липня 2017 року у розмірі 7 204 грн, а також судові витрати у сумі 1 600 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 21 листопада 2006 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір № DNH4KP67620722, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 2273,70 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами про надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконував, станом на 13 травня 2017 року утворилась заборгованість у сумі 61136,27 грн. Уточнивши 23 жовтня 2017 року позовні вимоги та посилаючись на п. 5.5. умов надання споживчого кредиту фізичним особам щодо збільшення позовної давності до 5 років по вимогам про стягнення кредиту, відсоткам за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів, а також на неповернення до теперішнього часу відповідачем кредитних коштів, позивач просив стягнути з боржника на користь банку суму заборгованості у розмірі 7204 грн, а також судові витрати у сумі 1600 грн.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 16 листопада 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 13 грудня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено у зв'язку із спливом позовної давності.

Рішення судів мотивовані тим, що кредитні кошти ОСОБА_4 були надані у користування на 18 місяців з 21 листопада 2006 року по 21 травня 2008 року. Порушення умов кредитного договору ОСОБА_4 відбувалося з 29 грудня 2006 року і саме з цього часу залишок заборгованості відповідачем не погашався, а банк звернувся до суду з вимогами до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором лише 9 серпня 2017 року, тобто зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі.

16 січня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 16 листопада 2017 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 13 грудня 2017 року, у якій просило скасувати рішення суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

ПАТ КБ «ПриватБанк» у касаційній скарзі посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди помилково застосували позовну давність до правовідносин, які виникли між сторонами. Право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Оскільки кошти за кредитним договором відповідачем повернуто не було, правовідносини сторін є дійсними, тому відсотки за кредитом та пеня за процентами підлягали стягненню з відповідача у межах позовної давності.

Ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі відкрито касаційне провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2018 року у справі зупинено касаційне провадження до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №444/9519/12-ц.

Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц, яка 23 червня 2018 року внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень. Тому колегія суддів, на підставі статті 254 ЦПК України, поновлює провадження у справі № 414/1535/17.

Керуючись статтею 254, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити касаційне провадження у справі № 414/1535/17 за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», подану представником СокуренкомЄвгеном Сергійовичем, на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 16 листопада 2017 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 13 грудня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель