Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.18 р.

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

з участю секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Привільської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 06.05.2016 р., є його рідною матір'ю, встановити факт постійного проживання його з його матір'ю в квартирі АДРЕСА_1 на день її смерті, 06.05.2016 р., тобто на час відкриття спадщини, визнати за ним право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті 06.05.2016 р. матері, ОСОБА_2

Позивач у наданій суду письмовій заяві позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 17.02.1937 р. народилася мати позивача - ОСОБА_3 (російською - ОСОБА_4) у с. Стельмаховка Куп'янського району Харківської області.

31.01.1956 р. ОСОБА_3 одружилась із батьком позивача - ОСОБА_5 (російською - ОСОБА_6) ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, дружині присвоєне прізвище - ОСОБА_6.

Під час зазначеного шлюбу 28.08.1956 р. народився позивач - ОСОБА_1, у свідоцтві про народження якого зазначені батьки - ОСОБА_7 і ОСОБА_3.

23.03.1994 р. батько позивача у приватизаційному платіжному дорученні № 234 також зазначений як ОСОБА_7.

27.06.1995 р. видано Свідоцтво про право власності на житло - квартиру №64 у

буд. 37 по вул. Ломоносова м. Привілля, на ім'я батьків - ОСОБА_7

Макаровичу та члену його сім'ї ОСОБА_8.

При цьому, відповідно до технічного паспорту на зазначену квартиру від 13.04.1995 та внесених до нього записів після приватизації, власниками вказано ОСОБА_7 та ОСОБА_9. 19.01.2012 р. до цього технічного паспорту були внесені зміни (виправлення) та зазначено призвіща батьків як «Шляхтянко».

У зазначеній квартирі батьки позивача проживали з 09.07.1992 р., домова книга для прописки (реєстрації) громадян містить записи про зареєстрованих 09.07.1992 р. осіб -ОСОБА_7 (російською - ОСОБА_10) уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 (російською - ОСОБА_11) уродженка с. Стельмаховка Куп'янського району Харківської області ІНФОРМАЦІЯ_1

06.07.2011 р. батько позивача помер. 20.01.2012 р. мати позивача отримала свідоцтво про право власності на ? частку двокімнатної квартири АДРЕСА_3. При цьому особисті дані померлого вказано як ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 06.07.2012 р., а спадкоємця - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання якої зареєстровано у ІНФОРМАЦІЯ_5. Таким чином, після смерті батька, мати стала власницею всієї спірної квартири.

06.05.2016 р. мати позивача, ОСОБА_2, померла.

Після смерті матері залишилось спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_4.

З березня 2016 року та до часу смерті матері позивач проживав разом із нею та доглядав її.

При звернені до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на вище вказану квартиру, приватний нотаріус Лисичанського міського нотаріального округу виніс постанову про відмову здійснення нотаріальної дії в оформленні спадщини з підстав неможливості визначення, що померла є матір'ю позивача та неможливості підтвердити факт його проживання з померлою на день її смерті.

Наведені докази підтверджують, що позивач та померла 06.05.2016 р. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є матірю та сином.

Згідно ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з ОСОБА_12 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців.

Суд вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову представником відповідача слід прийняти.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 12, 206, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 до Привільської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 06.05.2016 р., є рідною матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 з його матір'ю, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі АДРЕСА_1 на день її смерті, 06.05.2016 р., тобто на час відкриття спадщини після померлої 06.05.2016 р. ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті 06.05.2016 р. матері, ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: