Постанова

Іменем України

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 461/5751/16-ц

провадження № 61-5422св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач - Галицька районна адміністрація Львівської міської ради,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

третя особа - Львівське комунальне підприємство «Снопківське»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду міста Львова від 18 квітня 2017 року в складі судді - Котельви К. О. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 23 жовтня 2017 року в складі суддів: Ванівського О. М., Цяцяка Р. П., Шеремети Н. О.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У серпні 2017 року Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Львівське комунальне підприємство «Снопківське» (далі - ЛКП «Снопківське») про зобов'язання до вчинення дій.

Позовна заява мотивована тим, що будинок АДРЕСА_1 перебуває у власності Львівської міської ради, на обслуговуванні ЛКП «Снопківське». Співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 У зв'язку з самовільним встановленням відповідачами металевого дашку над балконом їхньої квартири, постановою адміністративної комісії при Галицькій районній адміністрації Львівської міської ради від 19 травня 2016 року їх притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 150 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 23 червня 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 зобов'язано за власні кошти демонтувати самовільно встановлений металевий дашок над балконом квартири № 5-А. Однак це розпорядження співвласниками квартири № 5-А не виконано, про що комісією ЛКП «Снопківське» складено акт від 29 квітня 2016 року.

На підставі викладеного Галицька районна адміністрація Львівської міської ради просила зобов'язати відповідачів за власні кошти демонтувати самовільно встановлений металевий дашок над балконом квартири № 5-А, який виступає за межі балкону вище розташованих квартир № 7 та № 7-А зі сторони подвір'я на АДРЕСА_1

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 18 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не обґрунтовано та не доведено належними доказами, в чому полягають порушення його прав, а також що таке переобладнання та перепланування порушує права та інтереси третіх осіб, які не можуть належним чином та у повному обсязі користуватись приміщеннями загального користування, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 23 жовтня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року визнано протиправним та скасовано розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 23 червня 2016 року «Про демонтаж самовільно встановленого металевого дашка над балконом квартири № 5-А, який виступає за межі балкону вище розташованих квартир № 7 та № 7-А зі сторони подвір'я на АДРЕСА_1», яка набрала законної сили, що свідчить про безпідставність позовних вимог.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Верховного Суду, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Касаційна скарга мотивована тим, що у положенні про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 01 листопада 2016 року № 977 передбачені повноваження районної адміністрації, до яких, зокрема, належать управління майном на території району, що належить до власності територіальної громади міста, у встановлених міською радою та виконавчим комітетом межах та звернення у встановленому порядку до судових органів з позовними заявами, скаргами щодо справ в тому числі про демонтаж самочинного будівництва; з інших питань, що виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень. Суди необґрунтовано залишили поза увагою, що підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

У відзиві на касаційну скаргу, поданому у березні 2018 року до Верховного Суду ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 просять касаційну скаргу відхилити, мотивуючи тим, що з огляду на положення статті 152 Житлового кодексу Української РСР, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування житлового будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання.

31 січня 2018 року цивільну справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судами встановлено, що будинок АДРЕСА_1 перебуває у власності Львівської міської ради, на обслуговуванні ЛКП «Снопківське».

Співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Відповідачі як співвласники квартири у багатоквартирному будинку встановили металевий дашок над балконом квартири, чим порушили приписи законодавства, що регулює містобудівну діяльність.

18 квітня 2016 року ЛКП «Снопківське» складено попередження, яким ОСОБА_5 зобов'язано демонтувати самочинно встановлений дашок під балконом квартир № 7 та № 7-А в цьому будинку.

У зв'язку з тим, що вказане попередження не було виконано комісією ЛКП «Снопківське» складено акт від 29 квітня 2016 року.

Постановою адміністративної комісії при Галицькій районній адміністрації Львівської міської ради від 19 травня 2016 року їх притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 150 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказаною постановою визнано громадянку ОСОБА_5 виною у вчиненні адміністративного правопорушення, провадження у справі було закрито на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП у зв'язку з закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 23 червня 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 зобов'язано за власні кошти демонтувати самовільно встановлений металевий дашок над балконом квартири № 5-А. Однак це розпорядження співвласниками квартири № 5-А не виконано, про що комісією ЛКП «Снопківське» складено акт від 29 квітня 2016 року.

Зі змісту акта від 20 липня 2016 року, складеного ЛКП «Снопківське» співвласниками квартири це розпорядження не виконано.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України).

Установлено що, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року визнано протиправним та скасовано розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 23 червня 2016 року «Про демонтаж самовільно встановленого металевого дашка над балконом квартири № 5-А, який виступає за межі балкону вище розташованих квартир № 7 та № 7-А зі сторони подвір'я на на АДРЕСА_1».

Відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи) обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, слід зазначити, що статтею 48 Конституції України закріплено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

На підставі належним чином оцінених доказів, суди попередніх інстанції дійшли правомірного висновку, про відсутність правових підстав для зобов'язання відповідачів за власні кошти демонтувати встановлений металевий дашок над балконом квартири, оскільки Галицька районна адміністрація Львівської міської ради не довела факт порушення її прав, враховуючи те, що вимоги про зобов'язання вчинити дії, що є предметом цього позову визначені у розпорядженні, яке визнано протиправним та скасовано.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, викладених у мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 18 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 23 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська В. С. Висоцька В. В. Пророк