Справа № 2-93/10 Головуючий у І інстанції Ярмола О. Я.
Провадження № 22-ц/780/2127/18 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Категорія 26 21.06.2018
П О С Т А Н О ВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Журби С.О.,

суддів Кулішенка Ю.М., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2018 року у справі за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, яку мотивував наступним.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.09.2010 року було задоволено позов УКБ «Правекс -Банк» та видано виконавчий лист № 2-93/10 про стягнення із ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором № 719-018/08Р від 22.02.2008 року, у розмірі 228 384 грн. 40 коп. та 2 905 грн. судових витрат по справі.

31.05.2017 року між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами №2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 719-018/08Р від 22.02.2008р., укладеним між ПАТ КБ «Правекс-Банк» і ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

У зв'язку з наведеним ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»просив суд замінити сторону виконавчого провадження, а саме: стягувача ПАТ КБ «Правекс-Банк» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» у справі № 2-93/2010 року.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2018 року заявуТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прозаміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять ухвалу суду першої інстанції скасуватита ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадженнявідмовити. Обґрунтували скаргу тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки наявним доказам у справі, боржники не знали про зміну кредитора та укладення договору від 31.05.2017 року, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» набула права вимоги за кредитним договором, крім того зазначають, що на даний час виконавче провадження закрито, а тому відсутні підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні, яке закінчено. Вважає висновки суду такими, що не ґрунтуються на положеннях закону, азаява не підлягає задоволенню.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції відсутні.

Як було встановлено в ході судового розгляду, 31.05.2017 року між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами №2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 719-018/08Р від 22.02.2008р. між ПАТ КБ «Правекс-Банк» і ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». На підтвердження вказаних обставин до суду були представлені відповідні документи, зокрема договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами №2, укладений 31.05.2017 року між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» з відповідним реєстром боржників, право вимоги до яких було передане за договором. За результатами дослідження представлених матеріалів та заяви нового кредитора суд першої інстанції й прийшов до висновку про обґрунтованість заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

У відповідності до положень ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 512 ЦК України).

У відповідності до вимог ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про обґрунтованість позиції суду першої інстанції та її відповідність вимогам закону. При цьому колегія суддів критично відноситься до посилань апелянтів з приводу незаконності такої ухвали через те, що їм не було відомо про вищезгадане відступлення права вимоги. По-перше, усі повідомлення боржникам були направлені за вказаною ними ж адресою, повідомлення про зміну якої вони ні до суду, ні до ДВС не направляли. По-друге, відповідно вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому неповідомлення боржника про таку зміну кредитора має лише наслідком визнання виконання боржником зобов'язання первісному кредиторові належним виконанням, що в даному випадку відсутнє.

Не обґрунтовують невідповідності висновків суду першої інстанції й посилання апелянтів на повернення виконавчого документу стягувачу, оскільки така постанова не перешкоджає повторному поданню такого документа на примусове виконання, а відповідно до вимог ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. Доказів же того, що виконавче провадження було закрите, а кредитор втратив право пред'явлення виконавчого документа до виконання, як про те стверджують апелянти, до суду представлено не було, відтак такі твердження не можуть бути прийняті судом.

Згідно положень ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відповідність ухвали суду першої інстанції вимогам закону та обставинам справи, керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Ю.М. Кулішенко

А.С. Сержанюк