Справа № 357/4902/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач уклали кредитний договір № б/н від 24.02.2011 р., за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4200,00 грн. у вигляді встановлено кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач неналежно виконувала свої зобов'язання за договором та допустила виникнення заборгованості, яка станом на 28.02.2018 р. становить 18 824 грн.38 коп., яку просить позивач стягнути з відповідача та стягнути судові витрати по справі.

Публічне Акціонерне Товариство ОСОБА_2 «Приватбанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства ОСОБА_2 «Приватбанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» на Публічне Акціонерне Товариство ОСОБА_2 «Приватбанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «Приватбанк». 28.09.2017року проведено державну реєстрацію вказаних змін.

Ухвалою суду від 29.05.2018 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Клопотань про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не надходило.

Відзив на позовну заяву та зустрічний позов відповідачем не подано.

Згідно ч.2 ст.274 та ст.279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, зясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що 24.02.2011 року ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач по справі уклали кредитний договір за № б/н .

Відповідно до умов договору, відповідач отримала кредит у розмірі 4200,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між відповідачем і позивачем договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

В п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідно д п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінювати /зменшити або збільшити/ кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту за приписами п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

А згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Відповідно до п.2.1.1.12.11 Умов та правил, ОСОБА_2 має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановлені Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором.

Згідно п.1.1.3.2.2 Умов та правил, у разі порушення власником або довіреною особою діючого законодавства України та/або разі виникнення ОСОБА_3 має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі виникнення власником або довіреною особою власника своїх боргових обов»язків та інших обов'язків за цим Договором.

Встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач порушила взяті на себе зобов'язання щодо належного та вчасного повернення коштів і станом на 28.02.2018 року виникла прострочена заборгованість на загальну суму 18 824 грн.38 коп., яка складається з: 3914,49 грн. - заборгованість за кредитом; 13537,30грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 - штраф (фіксована частина); 872,59 грн. - штраф (процентна складова).

За ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За приписами ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки відповідачем порушено умови укладеного між сторонами договору, то вимоги банку про стягнення заборгованості є обґрунтованими.

Що стосується нарахування позивачем штрафу, то суд виходить з наступного.

Так, за ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Слід зазначити, що зазначеним договором передбачено сплату двох видів штрафів «фіксована частина» та «процентна складова», як виду цивільно-правової відповідальності, за одне й те саме порушення клієнтом строків виплати грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів. Згідно тарифів банку та відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг, штраф нараховується банком у твердій сумі -500 грн. та 5 % від суми позову, що суперечить нормам ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що одночасне застосування двох видів штрафів за одне й те саме порушення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання банком положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15.

Отже, даючи оцінку наданим доказам, суд прийшов до висновку, що на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі в сумі 3914,49 грн., заборгованість за процентами в сумі 13537 грн. 30 коп., всього : 17451,79 грн. Суд відмовляє в частині позову щодо стягнення штрафів із-за необґрунтованості заявлених вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 549, 599,610, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 133, 141, 259, 268, 279 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ід.номер НОМЕР_1) на користь Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» - 17451 грн.79 коп. (сімнадцять тисяч чотириста пятдесят одну гривню сімдесят девятьк копійок) - заборгованість за кредитним договором та 1762 грн. 00 коп. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривені 00 коп.) - кошти по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_4