АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 683/1745/13-ц
Провадження № 22-ц/792/1027/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 8 травня 2018 року про відмову у розясненні судового рішення,

встановив:

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 лютого 2014 року відмовлено в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору дарування квартири №2 з господарськими будівлями (гараж) і земельної ділянки площею 0,0588 га по вул. Щорса, 40/2, в м. Старокостянтинові, Хмельницької області, укладеного 23 жовтня 2008 року між сторонами, недійсним.

У травні 2018 року ОСОБА_6 звернулася до суду з заявою про розяснення судового рішення.

ОСОБА_6 зазначила, що вона перебуває з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі, за час якого ними набуте вказане нерухоме майно. Спір між сторонами виник з приводу спільного майна подружжя, разом із тим, суд не залучив її до участі у справі та вирішив питання про її права й обовязки.

Посилаючись на те, що рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 лютого 2014 року є незрозумілим для неї, ОСОБА_6 просила суд розяснити: чи містить судове рішення будь-які встановлені судом права та обовязки ОСОБА_6 або їх відсутність; чи містить рішення суду висновок про порушення виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради права спільної сумісної власності ОСОБА_6; чи поширюється рішення суду в частині оскарження підстав та предмету спору на права ОСОБА_6

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 8 травня 2018 року відмовлено ОСОБА_6 у розясненні рішення суду.

Суд виходив з того, що ОСОБА_6 не є учасником справи, внаслідок чого за її заявою судове рішення не підлягає розясненню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції переглядалося апеляційним судом за апеляційною скаргою заявника, тому вона є учасником справи та вправі ставити питання про розяснення судового рішення, а судом помилково сформульовано підстави застосування процесуальної дії.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 вказав на те, що рішення суду першої інстанції є незрозумілим для ОСОБА_6 і має бути розяснене судом.

ОСОБА_5 також подав відзив на апеляційну скаргу, зазначивши, що висновок суду про відмову у розясненні судового рішення є правильним.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу ч. 1 ст. 271 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», розяснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

Судове рішення не може містити положень, що викликають його неоднозначне тлумачення та розуміння. Розяснення рішення суду є одним із способів усунення його недоліків, які унеможливлюють ясність та визначеність змісту судового рішення.

Ухвалюючи рішення від 26 лютого 2014 року, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 уклав договір дарування нерухомого майна за згодою дружини, ОСОБА_6, а у справі відсутні докази вчинення позивачем правочину під впливом обману.

Це судове рішення є зрозумілим і таким, що не припускає іншого тлумачення, у ньому чітко зазначені висновки суду, які не ускладнюють реалізацію рішення.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно виходив з того, що заява ОСОБА_6 про розяснення рішення суду є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Доводи ОСОБА_6 на наявність підстав для розяснення судового рішення не відповідають фактичним обставинам справи.

ОСОБА_6 не брала участі у справі, разом із тим, ухвалюючи рішення від 26 лютого 2014 року, суд першої інстанції вирішив питання про її права та обовязки, тому Апеляційний суд Хмельницької області переглянув це рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_6 і ухвалою від 13 жовтня 2015 року залишив його без змін.

Отже ОСОБА_6 вправі була звернутися до суду з заявою про розяснення судового рішення.

Суд першої інстанції помилково виходив з того, що ОСОБА_6 не мала права на звернення з такою заявою, натомість, це не призвело до неправильного вирішення справи, тому в силу ч. 2 ст. 376 ЦПК України оскаржувана ухвала не може бути скасована.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 8 травня 2018 року про відмову у розясненні судового рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 12 липня 2018 року.

Судді: /підпис/ ОСОБА_1

/підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 21