Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 320/6048/17
Номер провадження 22-ц/778/1902/18
Головуючий у 1 інстанції Купавська Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого, судді-доповідачаОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_6 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа: ТОВ «Покровський сир завод», -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, в якому просив суд зобов'язати відповідачів не чинити їй перешкоди в користуванні та розпорядженні майном, а саме: місткостями з нержавіючої сталі та алюмінію (їх демонтажу та вивезення), що знаходяться на території ТОВ «Покровський сирзавод», розташованого по вул.Миру, 1А, с.Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області, шляхом надання допуску на територію комплексу (колишній сирзавод) нежитлових будівель та споруд.

Крім того, позивачка подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила суд заборони відповідачам в будь-який спосіб відчужувати комплекс (колишній сирзавод) нежитлових будівель та споруд, загальною площею 4605,9 кв.м., розташований по вул.Миру, 1А с.Олександрівка Покровського району. Дніпропетровської області, який належить відповідачам на праві приватної спільної часткової власності по !4 частці кожному. В обгрунтування заяви позивачка посилається на те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення у разі його задоволення. Належне їй майно вбудоване в монтажні отвори зовнішньої стінки будівлі, до якої відповідачі не надають їй доступ, мотивуючи, що за рішенням суду від 07.06.2016 витребувалось майно у ТОВ «Покровський сирзавод», тоді як 24.02.2017 власником нежитлових будівель та споруд був ОСОБА_7 CO., а з 05.07.2017 року х/г частину належить ще і ОСОБА_8 Отже, рішення суду про витребування майна є невиконаним, відповідачі доступ до нього з метою демонтажу позивачці, як законному власнику, не надають. Крім позивачка вказує, що відповідачі можуть фактично безперешкодно відчужити нежитловий комплекс третім особам, як це вже відбулось після ухвалення 07.06.2016 рішення про витребування майна у сирзавода, що фактично унеможливить виконання рішення суду за цим позовом в подальшому.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено. Заборонено ОСОБА_7, та ОСОБА_8, в будь-який спосіб відчужувати комплекс (колишній сирзавод) нежитлових будівель та споруд, загальною площею 4605,9 кв.м., розташований за адресою: вул.Миру, 1А, с.Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області, які зареєстровані за ОСОБА_7, та ОСОБА_8, по ? частці за кожним.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи заяву ОСОБА_6, про забезпечення позову, суд виходив з того, що між сторонами виник спір а тому є підстави для забезпечення позову бо існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Проте з такими висновками суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд оскільки вини є невірними з огляду на наступне.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно частин 1, 3 статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалі справи вбачається що предметом позову є рухоме майно, а суд попередньої інстанції заборонив відчужувати відповідачам нерухоме майно, яке взагалі не є предметом спору.

Тому, взагалі є безпідставними висновки суду щодо загрози невиконання можливого рішення суду, щодо захисту права користування місткостями з нержавіючої сталі та алюмінію шляхом заборони реалізації нерухомого майна, яке не є предметом спору.

Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвалу районного суду не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2017 року у даній справі скасувати, та прийняти нову постанову.

В задоволенні заяви ОСОБА_6 про забезпечення позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 5 липня 2018 року.

Головуючий, суддя-доповідач

судді: