Справа № 682/387/18
Провадження № 2/682/346/2018
24 травня 2018 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді Маршал І.М.,
секретаря Мелашенко О.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позову вказувала, що їй на праві приватної власності на підставі договору дарування від 14.01.2001 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.12.2011 року належить 76/100 частини будинку за АДРЕСА_1. 12.06.2005 року донька позивачки ОСОБА_5 уклала шлюб з відповідачем, 16.12.2010 року позивачка зареєструвала відповідача, як члена сім'ї в спірній частині будинку. 15.03.2016 року шлюб між донькою позивачки та відповідачем було розірвано. З січня 2017 року, тобто більше, як понад рік відповідач припинив користуватися спірним житлом за вказаною адресою, участі в утриманні житла та оплаті комунальних послуг не приймає, в будинку відсутні будь-які його речі. Позивачка самостійно утримує спірне житло та сплачує комунальні послуги, тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житлом.
В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просила їх задоволити.
Відповідач, який належним чином був повідомлений про дату й час судового розгляду до суду не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки.
У відповідності до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.
Судом встановлено, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується технічним паспортом на будинок, договором дарування частини будинку від 14.03.2001 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.12.2011 року та витягом про державну реєстрацію прав від 23.12.2011 року. В спірній частині будинку зареєстрована позивачка, її донька ОСОБА_6, внучки ОСОБА_1 та ОСОБА_7, а також колишній зять (відповідач) ОСОБА_4, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою відділом з питань реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Славутської міської ради від 09.01.2018 року. 12.06.2005 року донька позивачки ОСОБА_5 уклала шлюб з відповідачем. 16.12.2010 року позивачка зареєструвала відповідача, який на той час був їй зятем, як члена сім'ї в спірній частині будинку, що підтверджується датими Домової книги.
15.03.2016 року шлюб між донькою позивачки та відповідачем було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_1 від 15.03.2016 року. З січня 2017 року, тобто більш, як понад рік, відповідач припинив користуватися спірним житлом за вказаною адресою, що підтверджується довідкою № 8, виданою 23 січня 2018 року виконавчим комітетом Славутської міської ради. Те, що відповідач не проживає в спірному житлі більш, як понад рік стверджується також показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які в судовому засіданні показали суду, що колишній зять позивачки ОСОБА_4 з січня 2017 року не проживає за адресою АДРЕСА_1.
Однак, відповідач по даний час залишається зареєстрованим у вказаному житлі не зважаючи на те, що тривалий час в ньому не проживає, що як наслідок є перешкодою позивачці у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 1 ст. 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З врахуванням наведеного, здійснивши системний аналіз правових норм, заслухавши доводи позивачки та покази свідків, оцінивши наявні докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з підстав того, що відповідач по справі за відсутності поважних причин не проживає у спірному житлі протягом більшого часу ніж це передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 379, 391, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, суд,-
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування 76/100 частиною будинку, а саме, квартирою АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Маршал І. М.