АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б, ОСОБА_2

Розглянула в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах позивача ОСОБА_4 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 7 травня 2018 року в складі судді Гальченко О.О. по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зменшення розміру стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про зменшення розміру аліментів, в якому просив зменшити розмір аліментів, стягуваних рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22.11.2007 року з ? частини до 1/10 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання законної сили рішенням суду і до досягнення повноліття.

Необхідність в зміні розміру аліментів обґрунтував наявністю змін, що відбулися в його сімейному житті, оскільки на даний час він утримує непрацездатну дружину та малолітню дитину від другого шлюбу, аліменти на яких сплачує на підставі виконавчих документів, розмір відрахувань по яким складає 65 відсотків від його заробітної плати, що є недопустимим з огляду на положення ст. 128 КЗпП України.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 7 травня 2018 року позов задоволено частково.

Зменшено розмір стягнутих рішенням Октябрського райсуду м. Полтави від 22.1.2007 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини до 1/5 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, починаючи з 20.12.2017 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Часткове задоволення позову вмотивоване доведеністю факту наявності на утриманні у позивача його другої малолітньої доньки, непрацездатної дружини, на користь яких він також сплачує аліменти. Крім того, суд зазначив, що в судовому засіданні не знайшли свого доведення обставини щодо працевлаштування його сина від першого шлюбу та отримання ним самостійного заробітку, тому визначений в позові розмір аліментів 1/10 частина не буде достатнім для забезпечення його розвитку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в інтересах позивача ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове про зменшення розміру аліментів на користь ОСОБА_6 з ? до 1/10 частини всіх видів заробітку.

Зокрема вказує на той факт, що син позивача переведений на навчання з контрактної форми на державне замовлення, що в свою чергу не потребує оплати навчання та відповідно є підставою для зменшення розміру аліментів на його утримання з ? частини до 1/10 частини всіх видів доходу.

В відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін. При цьому зазначає, що при зменшенні розміру аліментів на утримання сина до 1/10 частини сума стягнутих аліментів буде меншою від 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, що є недопустимим.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.11.2000 року по 18.04.2007 року, від якого мають сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільний син проживає разом із матірю та навчається на денній формі в Полтавському коледжі нафти та газу.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22.11.2007 року задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та стягнуто з нього аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04.09.2007 року і до досягнення повноліття дитини.

Виконавчий лист № 2-4702/2007 по даній справі ОСОБА_6 предявлено до примусового виконання до органів державної виконавчої служби.

Окрім зазначеного виконавчого листа на примусовому виконанні у Київському ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області перебувають ще 2 виконавчі листа про стягнення з позивача ОСОБА_4 аліментів, а саме :

- виконавче провадження № 47846549 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_9 на утримання дочки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.04.2015 року і до досягнення повноліття дитини;

- виконавче провадження № 49730231 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_11 у розмірі 15 % частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подання позовної заяви.

Згідно довідки ТОВ «Надежда Ритейл», з яким позивач перебуває в трудових відносинах, з останнього проводяться утримання по аліментах в розмірі: по ВП № 47846549 -25%, по ВП № 48540832 -25%, по ВП № 49730231 - 15%.

Таким чином, із заробітної плати позивача здійснюються утримання по виконавчим листам в розмірі 65 %.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Аналогічні норми містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо наявності підстав для часткового зменшення розміру аліментів з боржника ОСОБА_4 та з визначеним судом розміру такого зменшення з ? частини до 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), що буде сприяти належному забезпеченню розвитку його сина до виповнення останньому повноліття.

При цьому, суд з дотриманням норм процесуального права дослідив зібрані по справі докази та переконався, що наявність у платника аліментів ОСОБА_4 ще двох виконавчих проваджень про стягнення аліментів як на доньку, так і непрацездатну дружину, є обґрунтованою підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки свідчать про зміну сімейного та матеріального стану платника.

Одночасно, колегія суддів погоджується з визначеним судом розміром аліментів, який він зменшив з ? до 1/5 частини, що не суперечить чинному законодавству та відповідатиме інтересам сина студента.

Так, ч.3 ст. 128 КЗпП України передбачає, що обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Таким чином, законодавчо врегульовано питання про можливість перевищення відрахувань із заробітної плати в розмірі більшому за 50 % у випадках стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

В даному випадку, з урахуванням визначеного судом розміру зменшених аліментів загальний розмір відрахувань не буде перевищувати встановлений законодавством максимум в 70 % , а складатиме 60 % від заробітку позивача.

Апеляційна скарга не спростовує висновки суду першої інстанції та не містить посилань на обставини, з якими процесуальне законодавство повязує підстави для скасування чи зміни судового рішення.

Так, твердження апелянта про відсутність необхідності сплачувати за навчання сина внаслідок переведення його з контрактної форми навчання на навчання за державним замовленням, що на його думку є підставою для зменшення розміру аліментів, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки спірні правовідносини урегульовані положеннями ст. 192 СК України, натомість питання про стягнення допомоги на дітей, які продовжують навчання судом не розглядалось.

Фактично зазначені доводи апеляційної скарги виходять за межі предмета та підстав позову, який ОСОБА_4 обґрунтував лише змінами в своєму сімейному та матеріальному стані, повязані з необхідністю сплачувати аліменти на дитину від другого шлюбу та на утримання тимчасово непрацездатної дружини.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як постановленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах позивача ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 5 липня 2018 року.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1