Справа №: 398/492/18
провадження №: 2/398/1166/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"22" червня 2018 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Коліуш Г.В., за участю секретаря судового засідання Мосулеги А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі сулових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом

за участю:

представника позивача ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 29 травня 2017 року, право власності на фермерське господарство «ТАМАРА», що знаходиться за юридичною адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, 143/137.

Позов мотивує тим, що 29.05.2017 року помер її батько ОСОБА_3. За життя батько залишив заповіт, спадщину вона прийняла належним чином та своєчасно. За життя батько був головою фермерського господарства «ТАМАРА» та відповідно до Статуту був засновником господарства. Відповідно до Статуту, майно господарства належало батькові на праві власності, утворюється за рахунок прибутку, засобів виробництва, а також іншого майна одержаного в результаті виробництва. При створенні фермерського господарства та на період його діяльності, за життя засновника, складений капітал господарства був сформований та збільшувався лише за рахунок його власних особистих коштів та коштів отриманих за рахунок господарської діяльності господарства. Вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька за заповітом. Проте, 31.01.2018 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька з підстав того, що в поданих документах відсутня інформація щодо наявності статутного (складеного) капіталу фермерського господарства «ТАМАРА» та не надані документи, що підтверджують наявність іншого майна фермерського господарства, тому вона позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину від спадщини вона не відмовилась і продовжує займатись всіма справами, повязаними із переоформленням фермерського господарства, тобто фактично вступила у його володіння.

В судовому засідання представник позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, пояснила, позивач є спадкоємцем майна померлого батька та до складу спадщини входить Фермерське господарства «Тамара».

Представник відповідача Олександрійської міської ради в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без участі представника.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне.

29.05.2017 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ №242556.

ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ №394942та свідоцтвом про одруження серії І-ОЛ №045048.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею, серія КР №00188 від 12.03.1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 189, ОСОБА_3, на підставі рішення сесії Олександрійської районної Ради народних депутатів Олександрійського району Кіровоградської області було надано в постійне користування земельну ділянку площею 50,0 га, розташовану на території Червонокамянської сільської ради.

Як вбачається з розпорядження Олександрійської районної державної адміністрації від 24.03.2000 року №133-р, Статуту Фермерського господарства «Тамара», Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником та керівником Фермерського господарства «ТАМАРА» був ОСОБА_3, дата державної реєстрації- 24.03.2000 року, місцезнаходження юридичної особи: Кіровоградська області, Олександрійський район, с. Ялинівка, вул.. Гвоздьова, буд.87, кодд , відомості щодо інших членів і фермерського господарства відсутні. не мало.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі зареєстровано заповіт (номер у спадковому реєстрі 42571615), заповідачем є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно з заповітом від 07.06.2007 року ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті, а також всього того, на що він за законом буде мати право заповів дочці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що , що спадкоємцями першої черги спадкування за законом, є мати позивача ОСОБА_4, яка 26.09.2017 року подала заяву про відмову від прийняття спадщини. та позивач ОСОБА_1. 259.05.2017 року позивач у визначений ст.1269 ЦК України строк подала заяву про прийняття спадщини

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.12.2017 року ОСОБА_1 успадкувала після смерті батька ОСОБА_3 вклади з відповідними на день отримання вкладів відсотками та нарахованою компенсацією, а також кошти на картковому рахунку відкритих на імя ОСОБА_3.

Постановою приватного нотаріуса . від 31 січня 2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку у статутному капіталі фермерського господарства «ТАМАРА», так як в поданих документах відсутня інформація щодо наявного статутного (складеного) капіталу фермерського господарства «ТАМАРА» та не додані документи, що підтверджують наявність іншого майна фермерського господарства і які необхідні для вчинення нотаріальної дії.

ОСОБА_3 помер 29 травня 2017 року і цей час є часом відкриття спадщини, а отже до спірних правовідносин підлягає застосуванню законодавство, яке діяло на момент виникнення права на успадкування.

Нормами ст.23 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Нормами зазначеного закону визначено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

За ст.5 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство, зареєстроване як юридична особа, має статус сімейного фермерського господарства, за умови що в його підприємницькій діяльності використовується праця членів такого господарства, якими є виключно члени однієї сімї відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України.

У відповідності до ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Аналогічні норми містяться і в ст. 191 ЦК України, відповідно до якої, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю.

П. 4 ст. 35 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що діяльність фермерського господарства припиняється, зокрема, у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 5 ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про фермерське господарство», Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство», успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

На підставі аналізу вказаних норм, суд дійшов висновку, що фермерське господарство «ТАМАРА», яке до цього часу значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як цілісний майновий комплекс продовжує існувати та оскільки позивач у встановленому порядку прийняла спадщину , вона має право на успадкування фермерського господарства як цілісного майнового комплексу, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 264, 265, 352, 354, пп.15.5 пп.15 п. 1 Розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) до Олександрійської міської ради Кіровоградськлї області (місцезнаходження: Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 59, ) про визнання права власності на Фермерське господарство "ОСОБА_4 порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) право власності на Фермерське господарства «ТАМАРА» (місцезнаходження: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Ялинівка, вул. Гвоздьова, 87, ) як цілісний майновий комплекс в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 29 травня 2017 року

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02 липня 2018 року.

Суддя Коліуш Г.В.