РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
11.09.2018 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, на період навчання.
Позивач свої вимоги мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.06.2003 року до 05.09.2017 року. Від шлюбу мають двох дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
За рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2003 року з ОСОБА_2П було стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Після досягнення дитиною повноліття відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, попри те, що донька з 01.09.2016 навчається в Запорізькому Національному Університеті за контрактом, на денній формі навчання за спеціальністю психолог, відповідач отримує стабільну зарплатню плату.
Позивач працює в дитячому садку № 151 на посаді підсобного працівника та отримує 0,75 мінімальної заробітної плати, вона самостійно намагається забезпечувати всі витрати, повязані з навчанням її доньки, але її заробітної плати не вистачає. Окрім того, вона отримала інвалідність по онкологічному захворюванню, потребує в продовж декілька років гормонотерапію „Диферін 11.25 кожні 3 місяці плановий огляд з 3 УЗД і онокомаркера, у звязку з цим вона опинилася в дуже скрутному матеріальному становищі та була змушена звернутися з позовом до суду.
Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 працює на заводі ПАТ „Запоріжвогнетрив , має можливість матеріально забезпечувати дочку ОСОБА_3, а також на те, що донька ОСОБА_3 навчається на денній контрактній формі навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги батька, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 25 % від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х років.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні, з підстав які викладені в ньому.
Відповідач ОСОБА_2 з позовом погодився частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання повнолітньої доньки у розмірі 5% від його доходу, оскільки саме такий розмір аліментів на його думку є достатнім для забезпечення дочки на період її навчання.
Суд, заслухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, встановив наступне.
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 044068 від 03.09.1999, виданого Відділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя.
ОСОБА_3 будучі вже повнолітньою особою, яка не досягла віку 23 років, продовжила навчання та на теперішній час є студенткою денної форми навчання Запорізького Національного Університету за контрактом, термін навчання до 2016/2017 2019/2020 навчальні роки, що підтверджується довідкою від 07.06.2017 № 399 та договором про надання освітніх послуг від 15.08.2016.
Крім того, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з матірю, що підтверджується відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради та знаходиться на її утриманні.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у звязку з продовженням навчання повнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вона потребує матеріальної допомоги батьків.
Як вбачається з довідки серії АВ № 0676352 до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, позивач ОСОБА_5 визнана інвалідом ІІІ групи захворювання безстроково.
Під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово проходила обстеження у медичних закладах з приводу наявної у неї хвороби, онкологічного захворювання.
Згідно довідки ПАТ „Запоріжвогнетрив № 113 від 07.06.2018, відповідач ОСОБА_2 працює на підприємстві на посаді «сортувальник напівфабрикатів» та виробів, загальна сума його доходів за період з 01.06.2017 по 31.12.2017 складає 94 705 грн. 48 коп.
Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку (сина) у твердій грошовій сумі та (чи) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахування обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вбачається, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки на період її навчання не надає. ОСОБА_3А, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається у Запорізькому Національному Університеті на денній формі навчання за контрактом, термін її навчання становить 2016/2017 2019/2020 навчальні роки, і в звязку з цим, вона потребує матеріальної допомоги в звязку з навчанням.
При вирішенні справи судом не встановлено обставин, які б свідчили, що стягнення з відповідача аліментів, на навчання, на користь позивача суттєво погіршить матеріальне становище відповідача. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу позивачу в розмірі, який просить позивач 1/4 частина його заробітку (доходу), а також, відсутні обставини (незадовільний стан здоровя, обмеження фізичних можливостей тощо), які б впливали на можливість відповідача сплачувати аліменти. Судом встановлено, що відповідач має офіційне місце роботи, отримує регулярну заробітну плату, яка дозволяє йому сплачувати аліменти.
Обставин, які б не дозволяли відповідачу сплачувати позивачу по справі аліментів на утримання своєї повнолітньої доньки на період навчання судом не встановлено.
В заперечення проти позову відповідач посилається на те, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання, у тому розмірі, як просить позивач, оскільки вказаний розмір на його думку є завищеним.
Разом з тим, суд вважає, що відповідач має змогу надавати утримання повнолітній дочці, яка продовжує навчання та потребує допомоги батька, але в межах 1/6 частини від усіх видів його доходів.
При цьому суд зазначає, що відповідач є особою працездатного віку та працює, його розмір заробітної плати не є мінімальним, та під час розгляду справи не здобуті відомостей щодо його захворювань тощо.
При визначенні розміру аліментів суд на підставі ст. 182 Сімейного кодексу України бере до уваги матеріальний стан сторін, те, що повнолітня дитина навчається на платній основі, у звязку з чим позивач несе на неї певні витрати.
Крім того, повнолітня донька відповідача, що навчається, потребує витрат на забезпечення харчування, одягу, фізичного та духовного розвитку, проїзду до місця навчання та проживання, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України судом враховується обовязок та можливість утримання повнолітньої дитини в період навчання її матірю.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.
Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.
Тож виходячи з критеріїв розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище дитини, яка продовжує навчання та матеріальне становище сторін у справі, що підтверджується матеріалами справи та те, що обовязок матеріально утримувати дитину є як у матері так і у батька, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у розмірі заявленого позивачем, оскільки за встановлених судом обставин, для ОСОБА_2 вказаний розмір аліментів не є непомірним.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені доказами, не спростовані стороною відповідача, розмір аліментів, який просить позивач стягувати на свою користь, на думку суду є достатнім, а отже вимоги позивача підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача, починаючи з 11.09.2017 та до закінчення донькою навчання, але не більше, як до досягнення повнолітньої 23-х років, щомісячно, підлягає стягненню аліменти на навчання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходів).
Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовомдо суду, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.
Згідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць суд вважає допустити до негайного виконання.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 10-12, 13, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11.09.2017 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х років.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 00 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.
Повний текст рішення виготовлено 25 червня 2018 р.
Суддя І.П. Соболєва