ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року м.Суми

Справа №583/83/18

Номер провадження 22-ц/788/1144/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

сторони:

позивач ОСОБА_1,

відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 травня 2018 року, ухвалене у складі судді Сидоренка Р.В., в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області, повний текст рішення складено 29 травня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» (далі по тексту ТОВ «АВТО ПРОСТО») в якому просить визнати недійсним договір №723817 від 31 липня 2017 року, укладений між ними, стягнути з відповідача незаконно отримані кошти в сумі 38 444 грн. 30 коп. та моральну шкоду в сумі 10 000 грн, а також судові витрати в сумі 10 000 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31 липня 2017 року між ним та представником ТОВ «АВТО ПРОСТО» ОСОБА_2 укладено договір №723817 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) в групі. Ним була подана заявка на придбання автомобіля ZAZ VIDA. Однак після підписання договору він детально ознайомився з його змістом та виявив, що в додатках вказано автомобіль Chery Tiggo, вартість якого становила 329 840 грн. 00 коп. Вважає, що договір укладений з використанням нечесної підприємницької діяльності та спрямований на утворення, експлуатацію, сприяння розвитку пірамідальної схеми, а діяльність товариства містить ознаки, передбачені п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідач відмовився повернути йому незаконно одержані кошти на письмову претензію. Незаконними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 10 000 грн. 00 коп.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 травня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вважає, що судом не взято до уваги те, що умови договору щодо покладення матеріальної відповідальності, в разі розірвання договору, в тому числі в звязку з порушенням зобовязання ТОВ «АВТО ПРОСТО», лише на клієнта є несправедливими. Вказує, що судом не були розглянуті заявлене ним клопотання про допуск участі в справі спеціаліста в галузі права та безпідставно відмовлено в допиті свідка ОСОБА_3 Також зазначає, що свідок ОСОБА_2 надавала суду неправдиві покази щодо обрання марки автомобіля та вона була обізнана, що фінансовий стан його родини не дозволяв йому придбати автомобіль Chery Tiggo. Окрім того зазначає, що ним направлялась вимога про дострокове розірвання договору та повернення коштів, однак відповідачем вона відхилена, а тому суд мав вирішити питання щодо стягнення періодичних платежів.

ТОВ «АВТО ПРОСТО» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність на обґрунтованість оскаржуваного рішення, відповідач просить його залишити без змін, а скаргу без задоволення. Вказує на те, що позивач своїм підписом підтвердив свою згоду з умовами укладеного між ними договору. ОСОБА_1 позов про недійсність договору з підстав несправедливості його умов не заявлявся, та не був предметом судового дослідження. Заперечує проти задоволення клопотань заявлених ОСОБА_1, оскільки довідка про його доходи від 27 квітня 2018 року вже мається в матеріалах справи, інформація щодо розподілу автомобілів в 2016-2017 роках відповідачем надавалась, та необхідність отримання такої інформації позивачем взагалі не обґрунтовано. В задоволенні клопотання про виклик свідків позивачу судом першої інстанції було обґрунтовано відмовлено, так як свідок ОСОБА_3, яка є його дружиною, зацікавлена у вирішенні даної справи, крім того показання свідків не є належним доказом у спірних правовідносинах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в діях ТОВ «АВТО ПРОСТО» відсутні ознаки обману та «пірамідальної схеми». Умови укладеного між сторонами договору, з яким позивач ознайомився, не призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обовязків сторін.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 31 липня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «АВТО ПРОСТО» було укладено договір № 723817 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі (т. 1, а. с. 9-13). Предметом даного договору є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок обєднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак.

«Авто Просто» є товариством, що надає фінансову послугу з адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів учасниками через систему придбання у групах «АвтоТак». «Авто Просто» забезпечує придбання автомобіля за рахунок обєднаних грошових коштів учасників на умовах договору та у відповідності до внутрішніх правил за умови виконання учасником всіх зобовязань, передбачених договором про адміністрування.

Відповідно до Додатку № 1 до договору № 720104, що є його невідємною частиною, сторонами погоджено марку автомобіля та його модель, а також поточну ціну автомобіля, а саме: транспортний засіб автомобіль Chery, «модель» Tiggo, вартістю 329 840 грн. 00 коп. (т. 1, а.с. 14). ОСОБА_1 зобовязався сплатити винагороду за послуги, повязані із включенням до системи АвтоТак та формуванням групи у сумі 11 874 грн. 24 коп., а також періодичні платежі в розмірі 0,8333%, щомісячну винагороду 0,415+ПДВ та винагороду за послуги, повязані з передачею автомобіля учаснику 3%+ПДВ.

На виконання умов договору позивачем сплачено внесків на загальну суму 38 444 грн. 30 коп. що підтверджується наданими позивачем квитанціями, та не спростовується відповідачем (a. c. 19-28).

09 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до комерційного директора ТОВ «АВТО ПРОСТО» із письмовою заявою - претензією, в якій посилаючись на невиконання останнім умов укладеного між ними договору, просив розірвати договір та повернути сплачені ним кошти в сумі 38 444 грн. 30 коп. (т. 1, а.с. 24-25).

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до положень, закріплених у ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Таким чином, Законом України «Про захист прав споживачів» закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі нормативне визначення поняття «пірамідальної схеми» не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність субєкта підприємництва до "пірамідальної схеми".

Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» дає підстави для висновку, що поняття «пірамідальна схема» у розумінні цієї норми має такі обовязкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару.

Таким чином, для кваліфікації «пірамідальної схеми» необхідна наявність усіх зазначених ознак. Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як «пірамідальної», тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України.

Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів.

У той самий час предметом Угоди сторін, укладеної в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах «АвтоТак», є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля.

Відповідно до ст. 2 договору ТОВ «АВТО ПРОСТО» зобовязалось надавати учасникам групи наступні послуги: проводити розподіл товару; придбання та розподіл автомобілів між учасниками групи, організацію передачі автомобілів у власність отримувачу товару, здійснення оплати автомобіля постачальнику та забезпечення передачі постачальником автомобіля у власність учасника в строки та на умовах, визначених договором.

Статтею 8 договору визначено, що поняття «право на отримання автомобіля» означає право учасника одержати власне автомобіль та обовязок товариства передати автомобіль у зазначений термін, якщо учасник на момент фактичної передачі автомобіля належно виконує свої зобовязання. Водночас ТОВ «АВТО ПРОСТО» зобовязане надіслати постачальнику замовлення на передачу автомобіля учаснику протягом 5 робочих днів після того, як учасник, у якого виникло право на одержання автомобіля, здійснить відповідні платежі.

Відповідно до договору із постачальником, останній протягом 30 календарних днів з дня отримання замовлення зобовязаний передати автомобіль учаснику, який одержав право на отримання автомобіля.

Умовами договору передбачена щомісячна сплата внесків за (товар) автомобіль, який передається споживачеві в рамках укладеного договору, а не за можливість одержання права на купівлю товару.

Споживач, який виконав усі умови договору, має повне право вимагати від ТОВ «АВТО ПРОСТО» виконання свого зобовязання, а саме: оплатити продавцю вартість автомобіля та передати автомобіль споживачу, незалежно від того, чи сплачують кошти інші споживачі.

Отже, за системою придбання автомобілів у групах «АвтоТак» кожний з учасників, який належним чином виконує зобовязання за договором, отримує автомобіль через механізм, передбачений в договорі, оскільки система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можна придбати за рахунок Фонду групи.

З урахуванням викладеного, в діяльності ТОВ «АВТО ПРОСТО» за умовами укладеного з позивачем договору відсутні головні ознаки «пірамідальної схеми» - безтоварність та сплати компенсації одним учасником за рахунок інших, оскільки за схемою придбання товарів у групах придбавають товар усі учасники за рахунок обєднання внесків кожного з них. Різниця між споживачами учасниками схеми є тільки в часі одержання автомобіля кожним із них, за умови виконання своїх зобовязань.

Крім того, діяльність ТОВ «АВТО ПРОСТО» з адміністрування фінансових коштів підпадає під поняття «фінансова послуга».

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг», під поняттям «фінансова послуга» розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг», який введено в дію з 09 січня 2012 року, внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено п. 11-1, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган) (далі Нацкомфінпослуг), затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження від 9 жовтня 2012 року № 1676 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах») (далі Ліцензійні умови).

Ліцензійні умови закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах.

З аналізу Ліцензійних умов слід зробити висновок про те, що діяльність таких груп направлена на легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів та/або послуг.

Згідно з п. 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи.

Договором визначено, що система «АвтоТак» це торговельна марка зареєстрована згідно із законодавством України та використовується для позначення послуг, що надається ОСОБА_5 з адміністрування фінансових активів для придбання товарів (автомобілів) у групах. Кожна укладена угода включається в групу, кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному учаснику системи - порядковий номер його в групі. Після формування групи учасників залучення інших учасників не відбувається. Право на отримання автомобіля здійснюється в порядку, передбаченому Договором, і відповідно до платежів, здійснених самим учасником, а не відповідно до платежів, здійснених іншими учасниками групи.

Отже, отримання кожним споживачем автомобіля здійснюється виключно відповідно до платежів, здійснених ним самим, і незалежно від платежів інших клієнтів відповідача.

Як убачається з наведеного, законодавець розрізняє ознаки, що застосовуються до поняття «пірамідальна схема» та «придбання товарів у групах». Якщо перше є порушенням законодавства, то друге, за умови отримання відповідного дозволу та дотримання всіх встановлених вимог, є легітимною підприємницькою діяльністю.

Колегія суддів не може погодитись з твердженням позивача про введення його в оману ТОВ «АВТО ПРОСТО», що стосується вибору автомобіля, виходячи з наступного.

В додатку №1 до договору №723817, сторонами було узгоджено марку, модель автомобіля - Chery Tiggo, вартість якого становить 329 840 грн. 00 коп. Даний додаток підписаний ОСОБА_1

Відповідно до п. 12.1.5 ст. 12 договору, якщо учасник системи виявить бажання односторонньо відмовитись від договору про адміністрування протягом 14 календарних днів з дати підписання договору, він вважається розірваним, і учасник звільняється від будь-яких зобовязань за ним. Такому учаснику повертається вся сума коштів, сплачених за договором про адміністрування. Протягом зазначених 14 днів учасник зобовязаний письмово повідомити про односторонню відмову від договору шляхом подання заяви в центральний офіс ОСОБА_5.

ОСОБА_5 ОСОБА_1, після ознайомлення з умовами договору, протягом 14 днів з дня його підписання не звернувся до ТОВ «АВТО ПРОСТО» з вимогою про його розірвання. Більш того, із претензіями щодо невірного зазначення в договорі обраної марки автомобіля, позивач звернувся до відповідача лише 15 грудня 2017 року. Подані позивачем претензії від 02 жовтня 2017 року та 09 листопада 2017 року стосувались невиконання ТОВ «АВТО ПРОСТО» зобовязань в частині надання йому автомобіля Chery Tiggo (т. 1, а.с. 23. 24-25).

Щодо доводів апеляційної скарги про визнання оспорюваного договору недійсним з підстав, визначених ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та не вирішення судом питання часткового повернення відповідачем сплачених ним періодичних платежів, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до змісту позовної заяви ОСОБА_1 заявив вимоги про визнання недійсним оспорюваного ним договору, стягнення сплачених відповідачу коштів в сумі 38444,30 грн та моральної шкоди з підстав, передбачених ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Позов обґрунтовує тим, що договір, укладений між ним та ТОВ «Авто Просто» здійснений з використанням нечесної підприємницької практики та спрямований на утворення, експлуатацію, сприяння розвитку пірамідальних схем, а діяльність товариства містить ознаки, передбачені п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Разом з тим, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить інші самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною.

Враховуючи те, що вимоги про недійсність договору з підстав несправедливості його умов, повернення частини внесених платежів, в звязку з розірванням договору в односторонньому порядку, позивачем не заявлялись, відповідно до вимог ч. 6 ст. 367 ЦПК України вони не приймаються і не розглядаються в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів не вбачає також порушень норм процесуального права при розгляді судом даної справи. Зокрема, нормами ЦПК України, чинного з 15 грудня 2017 року не передбачено залучення до участі в справі фахівця в галузі права, з матеріалів справи вбачається, що інтереси ОСОБА_1 представляв його представник за довіреністю ОСОБА_4

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Враховуючи, що ціна позову складає 48444,30 грн, дана справа є малозначною, з чим також погодились позивач та його представник в судовому засіданні апеляційного суду, а тому касаційному оскарженню відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 травня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 06 липня 2018 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: В.І.Криворотенко

ОСОБА_6