Провадження № 2/712/543/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі - МОГИЛА І.С.

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування м. Черкаси про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить будинок по АДРЕСА_1. Разом з нею у вказаному будинку зареєстровані чоловік ОСОБА_4, син ОСОБА_5, його дружина (невістка) ОСОБА_6, їхній син (внук) ОСОБА_7, її дочка, відповідач ОСОБА_3, внучка ОСОБА_8, внук ОСОБА_9. Відповідачка фактично з вересня 2011 року у спірному будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує, особистих її речей в будинку не має. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач тривалий час не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за відповідачкою, чим об'єктивно порушуються її права, змушена звернутися за захистом до суду.

Ухвалою суду від 13 квітня 2018 року до участі в розгляді справи залучено орган опіки та піклування, оскільки під час судового розгляду встановлено, що місце реєстрації відповідача є також і місцем реєстрації її двох неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлялась належним чином, відзив на позовну заяву не направляла. В підготовчому судовому засіданні підтвердила факт не проживання у будинку. Пояснила, що разом з нею зареєстровані неповнолітні діти, а тому самостійно знятись з реєстрації не може.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати в її відсутність.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами житлового законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно договору дарування будинку від 05 квітня 1989 року, позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 23.11.2017 року виданого КСН «мікрорайон «Дахнівський», окрім позивача у вказаному будинку зареєстровані чоловік позивача - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, його дружина (невістка) ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, їхній син (внук) ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4, дочка, відповідач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, внучка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6, внук ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_7

Відповідно до Акту, складеного працівниками комітету самоорганізації населення мікрорайону «Дахнівський»від 29 листопада 2017 року та довідки № 1694 від 13 листопада 2017 року, встановлено, що відповідач в спірному будинку не проживає з вересня 2011 року, плату та інші послуги не сплачує, жилим приміщенням не користується, будинок в належному стані не підтримує та втратила з ним всякий зв'язок.

Відповідно до 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначив, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Під час розгляду справи в суді, відповідач з дозволу органу опіки та піклування зняла з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_8, що підтверджується адресною карткою особи.

Оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_3тривалий час не проживає у спірному будинку, не здійснює оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті, не є власником спірного будинку, суд вважає за необхідне визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Більше того, відповідно до виписки з адресної картки особи вбачається, що неповнолітні діти відповідачки зняті з реєстраційного обліку в будинку АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 263-265, 267, 280, 284 ЦПК України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

ГОЛОВУЮЧИЙ: