Справа № 444/2268/17 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й.
Провадження № 22-ц/783/430/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року Апеляційний суд Львівської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляк Р.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19 грудня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 09.04.2012 року,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2017 року позивач - ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.04.2012 року в розмірі 109704 грн. 02 коп., посилаючись на те, що за вказаним договором відповідачу був наданий кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту позивач керувався п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент його змінити.

Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується у заяві.

Стверджує, що ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, але відповідач належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, заборгованості не сплачує. Оскільки відповідач добровільно не сплачує заборгованості, то позивач змушений звернутися до суду. Просить позов задоволити.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 19 грудня 2017 року застосовано строк позовної давності до вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заявлених до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 09.04.2012 року в розмірі 109704,02 грн.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк". Вважає рішення суду незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Вважає, що суд прийшов до помилкового висновку, що банком пропущено строки позовної давності. Звертає увагу, що за умовами Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За даним договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту. Перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору. Зазначає, що строк дії картки за №252870 - грудень 2015 року, в зв"язку з чим вважає, що перебіг позовної давності розпочався з 31 грудня 2015 року. Також скаржник вважає, що оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та пеня підлягають стягнення з відповідача у межах строку позовної давності.

Апеляційний суд перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно зі ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що позивач 09.04.2012 року підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Позивач у позовній заяві вказує, що згідно кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Із розрахунку заборгованості за договором № б/н від 09.04.2012 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом-ОСОБА_3, станом на 31.07.2017 року вбачається, що відповідачем ОСОБА_3 останнє погашення за наданим кредитом було здійснено 12.06.2014 року на суму 125,00 грн. Після цієї дати жодного погашення кредиту зі сторони відповідача не здійснювалося.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову до ОСОБА_3 з підстав пропуску строку позовної давності банком.

З такими висновками суд погоджується з наступних обставин.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, останній платіж здійснений відповідачем для погашення заборгованості є 12 червня 2014 року.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в Постанові від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до Правил користування платіжною карткою на ній указано граничний строк дії (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле month).

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, якщо такі дії вчинено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

19 грудня 2017 року від відповідача - ОСОБА_3 до суду першої інстанції надійшла заява про відмову в задоволенні позову та застосуванні строку позовної давності.

З матеріалів справи, зокрема, із розрахунку заборгованості, вбачається, що строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а з наведеної вище правової позиції ВСУ позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Так як останній платіж відповідачем зроблено 12.06.2014 року, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позивачем пропущено строк позовної щодо вимог до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.04.2012 року в розмірі 109704 грн. 02 коп..

Враховуючи ту обставину, що відповідач просив застосувати строк позовної давності, загальний строк якої сплив, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, відмовивши Публічному акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк" в задоволенні його позовних вимог.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" жодним чином правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" слід залишити без задоволення, а рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19 грудня 2017 року залишити без змін.

Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"- залишити без задоволення.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 02 липня 2018 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк