АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/798/18 Справа № 181/636/17 Головуючий у 1 й інстанції - Гончаренко О. О. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.

за участю секретаря - Кравцової Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

01 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 26 грудня 2009 року з

ОСОБА_2 було укладено договір б/н, за яким останній отримав кредит у розмірі

2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік з суми залишку заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.3 та п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Позивач зазначає, що в цьому випадку сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, якою визначений порядок і умови укладення договору приєднання. Вказує на те, що відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, цей договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо ж протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматичного лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. У порушення норм ст.ст.526, 527, 530, 599, 1054 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 30 квітня 2017 року ОСОБА_2 має заборгованість в сумі 52334,35 гривень, яка складається з наступного: 1992,05 гривень - заборгованість за кредитом; 43617,56 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3756,44 гривень - заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень (штраф) фіксована частина; 2468,30 гривень - процентна складова (а.с.5-6).

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2017 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовлено в повному обсязі (а.с. 32-35).

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.39-43).

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до умов кредитного договору №б/н від 26 грудня 2009 року ОСОБА_2 від ПАТ КБ «Приват Банк» отримав кредит у розмірі 2 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно розрахунку наданого позивачем заборгованість за кредитним договором від 26.12.2009 року станом на 30.06.2017 року становить 52334,35 гривень, з яких: 1992,05 гривень - заборгованість за кредитом, 43617,56 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3756,44 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також відповідно до п.8.6. умов та правил надання банківських послуг штраф 500 гривень фіксована частина та 2468,30 гривень - процентна складова.

Відмовляючи з задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено позовну давність для звернення до суду із даним позовом, про застосування якої було заявлено відповідачем, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Вказані висновки зроблені судом без порушення норм матеріального та процесуального права.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, згідно ч. 2 ст. 549 ЦК України. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 26.12.2009 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, умови якого відповідачем належним чином не виконувалися, у зв'язку з чим, згідно розрахунку позивача, заборгованість станом на 30.06.2017 року становить 52 334,35 гривень, з яких: 1 992,05 гривень - заборгованість за кредитом, 43617,56 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3756,44 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штраф 500 гривень - фіксована частина та 2 468,30 гривень - процентна складова.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України.

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови в позові згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, якщо такі дії вчинено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 08 листопада 2017 року у справі №6-2891цс16 та від 23 листопада 2016 року у справі №6-2104цс16.

З наданого представником позивача розрахунку заборгованості вбачається, що останні платежі були здійсненні 26.04.2014 року та 28.04.2015 року - шляхом автоматичного списання коштів, а не боржником.

Оскільки із виписки по рахунку, наданої позивачем, вбачається, що з 2014 року дії на погашення заборгованості відповідачем не вчинялися, а погашення заборгованості 28.04.2015 року було здійснено шляхом автоматичного списання коштів, що не може бути взято до уваги як підстава для переривання перебігу строку позовної давності, оскільки відсутні докази того, що саме відповідач здійснив 28.04.2015 року платіж на погашення заборгованості за кредитним договором.

З урахуванням зазначеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з урахуванням положень ст. ст. 256, 257, 258, 266, 267 ЦК України. Судом першої інстанції всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо була надана оцінка наявних в матеріалах справи доказів.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом 1 інстанції безпідставно застосовано строк позовної давності, оскільки відповідачем 09.10.2013 було отримано перевипущену карту зі строком дії до 06/17, а тому перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки, тобто з червня 2017 року, а тому позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності, колегія суддів не приймає до уваги, тому, що такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростовання висновків суду першої інстанції.

Крім того, колегія наголошує, що строк дії договору та позовна давність, яка була застосована судом не є тотожними поняттями і початок перебігу позовної давності не може в даному випадку збігатися саме з закінченням строку дії картки.

Апелянт не скористалася наданими йому правами, не обґрунтував свої позовні вимоги, не надав суду доказів на їх підтвердження, оскільки згідно із ч. 1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч., ч. 1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: