Справа № 127/2-4639/09
Провадження № 22-ц/772/1409/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 рокуСправа № 127/2-4639/09м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області, у складі:

головуючого судді Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Войтка Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 травня 2018 року, постановлену суддею Вінницького міського суду Вінницької області В.В. Антонюком,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ленінського районного суду м. Вінниці перебувала цивільна справа за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про солідарне стягнення боргу.

22 жовтня 2009 року Ленінським районним судом м. Вінниці було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідачів в межах суми заявленого позову.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 23 листопада 2009 року позов був задоволений, стягнуто в солідарному порядку з вказаних осіб заборгованість за кредитним договором в сумі 256923,29 грн.

У квітні 2018 року ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_7 подала до суду першої інстанції заяву про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті судом, а саме - накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що належать ОСОБА_4

Таке клопотання було мотивоване тим, що ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 22 жовтня 2009 року по справі № 2-4639/09 в порядку забезпечення вказаного позову було накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, грошові кошти, які належить ОСОБА_4

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2016 року по справі 3127/2-4639/09 правонаступнику ПАТ «Дельта Банк» було відмовлено у поновленні строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання відносно боржника ОСОБА_4. Також ОСОБА_4 вказала, що вона зверталась до Банку із заявами про надання інформації про стан боргу за кредитним договором, за яким вона виступала поручителем, однак інформації про підтвердження боргу вона не отримала.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 травня 2018 року заяву ОСОБА_4 задоволено: скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 22 жовтня 2009 року по справі № 2-4639/09, шляхом зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, що належать ОСОБА_4.

З такою ухвалою не погодилось ПАТ «Дельта Банк» та оскаржило її в апеляційному порядку, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість. Скаржник просив скасувати ухвалу та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4.

ОСОБА_4 надала суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому просила залишити оскаржувану ухвалу без змін, а скаргу ПАТ «Дельта Банк» без задоволення.

Відповідно до п.8 ч.1 Перехідних положень ЦПК України Апеляційний суд Вінницької області здійснює повноваження до утворення апеляційних судів в апеляційних округах.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, прийшов до такого висновку.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам ухвала суду відповідає.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 22 жовтня 2009 року по справі № 2-4639/09 в порядку забезпечення позову було накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, грошові кошти, в тому числі які належать ОСОБА_4 в межах заявленої суми позову 265203,29 грн.

Згідно інформаційної довідки по виконавчому провадженні №18293635 щодо виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Вінниці № 2-4639 від 19.03.2010 відносно боржника ОСОБА_4, виконавчий лист повернуто стягувачу у зв'язку із відсутністю майна у боржника.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2016 року по справі №127/2-4639/09 правонаступнику ПАТ «Дельта-банк» було відмовлено у поновленні строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання по справі № 2-4639/09 за позовом відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно листа Староміського ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області виконавче провадження № 18293635 відносно боржника ОСОБА_4 з виконання виконавчого листа № 2-4639 від 19.03.2010, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_4 боргу на користь ВАТ «Кредитпромбанк», знищено, згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 05.01.2017.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що у збереженні таких заходів відпала потреба, оскільки виконавчий лист повернуто стягувачу та відмовлено йому у поновленні строку повторного пред'явлення до виконання та видачі дубліката виконавчого листа.

Апеляційний суд вважає такий висновок міського суду правильним з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які

гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних

вимог.

Зі змісту ст. 158 ЦПК України, зокрема ч.ч. 7-10, 14, слідує, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і

діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи

по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі

скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу

його виконання. Проте у випадку, коли потреба в забезпеченні

позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що

зумовили його застосування, суд може скасувати такі вжиті заходи.

Апеляційним судом встановлено, що також не заперечувалось сторонами, що 25.04.2013 головним державним виконавцем Староміського відділу ДВС ВМУЮ Заплетнюком Б.І. на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачу виконавчий лист №2-4639, виданий 19.03.2010 Ленінським районним судом м.Вінниці про стягнення заборгованості з ОСОБА_4, у зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення. В межах вказаного виконавчого провадження з метою виконання рішення суду державним виконавцем був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1. На цю ж квартиру був накладений арешт в межах суми заборгованості ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 22.10.2009 як захід забезпечення позову.

Як було встановлено судом першої інстанції, виконавче провадження за виконавчим листом № 2-4639 від 19 березня 2010 року, який виданий Ленінським районним судом м. Вінниці, було знищено.

Беручи до уваги те, що виконавчий лист по вказаному виконавчому провадженню був повернутий стягувачу, та в подальшому виконавче провадження було знищено, а також те, що ПАТ «Дельта Банк» відмовлено у поновленні строку для пред'явлення виконавчого листа висновок про те, що підстави для збереження заходів забезпечення позову відсутні, про що вказав місцевий суд, є правильним.

Зі змісту ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 04 жовтня 2017 року, яка міститься в матеріалах справи (а.с. а.с. 94-96), вбачається, що ОСОБА_4 в судовому порядку оскаржувала постанову державного виконавця про накладення арешту на квартиру, про що було зазначено вище. Проте вимоги ОСОБА_4 про скасування арешту були залишені без задоволення рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2017 року. Апеляційний суд, залишаючи без змін таке рішення вказав, що ОСОБА_4 неправильно було обрано спосіб захисту свого, як вона вважає, порушеного права, оскільки такий арешт на майно накладався ухвалою суду з метою забезпечення позову. Належним способом захисту порушених прав у такому випадку буде подання до суду заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Таким правом ОСОБА_4 скористалась та подала до Вінницького міського суду Вінницької області відповідну заяву.

Отже за вказаних вище обставин збереження заходів забезпечення позову суперечить вимогам ЦПК України, та призведе до порушення прав ОСОБА_4

Ухвала суду першої інстанції, якою такі заходи забезпечення позову скасовані, є законною та справедливою, прийнятою з дотриманням норм права.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк» зводяться в основному до того, що рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 23 листопада 2009 року, яким з ОСОБА_4 стягнуто заборгованість, не виконане, а оскільки заходи забезпечення позову діють до виконання рішення суду, то їх скасування було помилковим. При цьому скаржник посилався на ст.129 Конституції України, ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», рішення Європейського суду з прав людини, якими, загалом, встановлено, що рішення суду, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання, що є , в свою чергу, складовою права на справедливий судовий захист.

Також скаржник посилався на ч.ч. 7,8 ст. 158 ЦПК України, якими визначено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи; якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. При цьому наголошував на тому, що Староміським ВДВС м. Вінниці 29.03.2010 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-4639/09, виданого 19.03.2010 Ленінським районним судом м. Вінниці. Проте, суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не врахував, зокрема, положення ч.8 ст. 158 ЦПК України.

Апеляційний суд вважає такі доводи необґрунтованими.

Так, ч. 8 ст. 158 ЦПК України при вирішенні питання про скасування заходів забезпечення позову у цій справі застосуванню не підлягає, оскільки виконавче провадження хоча і було відкрито у 2010 році, проте в його межах вже були здійснені виконавчі дії та згодом повернуто виконавчий лист стягувачу. Тобто на час розгляду даного питання у міському суді виконавче провадження з виконання рішення про стягнення боргу не перебуває, тобто виконавче провадження не відкрито.

Таким чином, доводи скарги суд апеляційної інстанції до уваги не бере, оскільки вони безпідставні, суперечать матеріалам справи. Жодних посилань на обставини, які б ставили під сумнів законність ухвали міського суду апеляційна скарга не містить. А тому апеляційний суд доходить висновку про залишення скарги ПАТ «Дельта Банк» без задоволення.

Ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 03 травня 2018 року скасуванню не підлягає, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог закону, при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 липня 2018 року.

Головуючий суддя /підпис/ М.М. Якименко

Судді: /підпис/ О.В. Ковальчук

/підпис/ Ю.Б. Войтко

Відповідно до оригіналу:

Головуючий суддя М.М. Якименко