Справа № 428/5054/18
Провадження №2/428/761/2018
09 липня 2018 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді - Журавель Т.С., при секретарі - Андрусишин Н.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_2 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що з 28.01.2005 року позивач постійно проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Дана квартира не приватизована. Вказану квартиру отримував на підставі ордеру у 1979 році батько позивача, який помер 30.11.2005 року. За даною адресою зареєстровані син позивача ОСОБА_3 та брат позивача ОСОБА_1. Відповідач з 2014 року до теперішнього часу не мешкає за місцем реєстрації. Позивач змушений нести витрати по сплаті всіх комунальних послуг, відповідач матеріальної допомоги не надає, у звязку з чим, позивач звернулася з даним позовом до суду.
Учасники справи, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Причини неявки відповідача суду не відомі.
У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно ст. 71 ЖК України, громадянин може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, якщо більше 6 місяців не проживає без поважних причин в спірній квартирі.
У відповідності до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Судом встановлено, що згідно копії ордеру №342п від 23.07.1979 року ОСОБА_4 з сімєю, що складається з 1 особи надано право зайняти квартиру АДРЕСА_2 на підставі рішення СПС № 34 від 17.05.1979 року, рішення виконкому №437 від 17.07.1979 року.
ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІV-ЕД №337740 від 26.10.1987 року.
Згідно копії свідоцтва про смерть серії ІІІ-МЮ №700796 від 30.11.2005 року ОСОБА_4 помер 10.11.2005 року.
Згідно акту про встановлення факту проживання /не проживання/ №592, затвердженого 23.04.2018 року директором Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» ОСОБА_5, встановлено, що у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_3, крім ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично ніхто не мешкає з 2014 року по теперішній час.
З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад передбачені законодавством строки та втратив інтерес до житла, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог на необхідність їх задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії ЕН №758300, виданий 23.03.2010 року Сєвєродонецьким МВГУМВС України в Луганській області), таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. С. Журавель