П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 року

м. Рівне

Справа №2-304/11

Провадження №22ц/787/828/2018

Головуючий у суді першої інстанції: Комзюк А.Ф.

Ухвала суду першої інстанції постановлена в смт. Рокитне Рівненської області

Дата ухвалення судового рішення (повним текстом): 14.03.2018 р.

Час ухвалення судового рішення: не зазначено

Апеляційний суд Рівненської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Шеремет А.М., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Тхоревський С.О.

учасники справи:

заявник - Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк"

заінтересовані особи - ОСОБА_2

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу начальника Рокитнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на ухвалу Рокитнівського районного суду Рівненської області від 14 березня 2018 року,

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року в суд звернулося Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" (далі - ПАТ "Родовід Банк" або банк) зі скаргою на дії начальника Рокитнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі - начальник РДВС).

Мотивуючи скаргу, зазначалося про те, що 28 листопада 2011 року було видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Рокитнівського районного суду від 5 жовтня 2011 року, яким стягнуто із ОСОБА_3 на користь банку 39 896, 79 гривень заборгованості за кредитом та 398, 97 гривень судових витрат. В подальшому 14 листопада 2017 року начальником РДВС винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві, оскільки у боржника відсутнє майно і кошти, на які можливо звернути стягнення, яку ПАТ "Родовід Банк" отримано 30 грудня 2017 року.

Зважаючи на недодержання матеріального права, які допущені начальником РДВС, просить визнати незаконними його дії у виконавчому провадженні №49809453 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 14.11.2017 року, а також скасувати постанову начальника РДВС у виконавчому провадженні №49809453 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвалою Рокитнівського районного суду від 14 березня 2018 року скаргу задоволено.

Визнано незаконними дії начальника РДВС у виконавчому провадженні №49809453 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14 листопада 2017 року.

Скасовано постанову начальника РДВС у виконавчому провадженні №49809453 від 14 листопада 2017 року про повернення виконавчого документа стягувану.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості скарги, оскільки за обставинами справи начальник РДВС не вжив усіх передбачених законом заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду, а доводи скарги ним не спростовано, що вважає підставою для задоволення скарги.

На ухвалу суду начальником РДВС подано апеляційну скаргу, де покликається на її незаконність і необґрунтованість, що полягають у порушенні норм матеріального та процесуального права.

На її обґрунтування зазначалося про суперечність висновків суду щодо невжиття заходів виконавчого провадження з виконання рішення суду матеріалам справи, адже неодноразово здійснювалися запити на виявлення рахунків і доходів боржника, перевірялися можливі факти належності йому на праві власності майна (нерухомого і рухомого). Так, було з'ясовано, що ОСОБА_3 є власником нежитлової будівлі - контори в с. Купель Рокитнівського району, яка була реалізована на електронних торгах у виконавчому провадженні. Оскільки на примусовому виконанні знаходилося не лише це виконавче провадження про стягнення з боржника боргів, але й інші, тому отримані від реалізації майна кошти були спрямовані почергово відповідно до вимог ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження".

На основі письмової відповіді Територіального сервісного центру №5643 РСЦ в Рівненській області 4 червня 2014 року начальником РДВС винесено постанову про розшук автомобіля ЗИЛ 131, н.з. НОМЕР_2, та автомобіля Scoda Octavia Tour, н.з. НОМЕР_1, які на день оскарження ухвали не виконані.

Крім того, ним безперешкодно здійснено опис і арешт належного боржнику майна за його місцем проживання.

З наведених підстав просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

У поданому відзиві ПАТ "Родовід Банк", вважаючи оскаржувану ухвалу законною і обґрунтованою, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - відхилити. При цьому, визнаючи те, що начальник РДВС вчиняв певні дії на виконання рішення суду, в той самий час заперечує, що ним не проводилася перевірка виявлення рахунків, доходів боржника, нерухомого і рухомого майна, не вирішувалося питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника, що свідчить про невчинення усіх дій, спрямованих на примусове виконання в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи начальника РДВС, колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 8 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів справи, 28 листопада 2011 року Рокитнівським районним судом Рівненської області на виконання свого рішення від 5 жовтня 2011 року видано виконавчий лист №2-304/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Родовід Банк" 39 896, 79 гривень заборгованості за кредитом та 398, 97 гривень судового збору (а.с. 10-11).

15 січня 2011 року відкрито виконавче провадження №49809453 з примусового виконання зазначеного рішення суду (а.с. 94-95).

З наданих копій матеріалів виконавчого провадження №49809453 судом з'ясовано, що начальником РДВС вчинявся ряд виконавчих дій на виконання виконавчого листа №2-304/11, внаслідок чого погашено 1 644, 55 гривень заборгованості. В той самий час, рішення суду не є виконаним повністю. Зокрема, ним не проводилася перевірка щодо виявлення рахунків, доходів боржника, наявності нерухомого та рухомого майна, не вирішувалося питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника, що вказує про те, що начальником РДВС не вчинено всіх дій, які спрямовані на примусове виконання рішення суду повністю. Станом на час вирішення справи виконавчий лист №2-304/11 від 5 жовтня 2011 року не виконаний.

Між тим, 14 листопада 2017 року начальником РДВС винесено постанову, якою повернуто стягувачу даний виконавчий лист (а.с. 8-9). Мотивом для вчинення оскаржуваної виконавчої дії було відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення (а.с. 8-9).

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як стверджується у рішенні Європейського суду з прав людини від 15 жовтня 2009 року у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява №40450/04), право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, п. 40. Reports of Judgments and Decisijns 1997-ІІ).

Нормами пункту 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено підставу повернення виконавчого документа стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернене стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку майна виявилися безрезультатними.

Натомість начальником РДВС не спростовано, що у боржника відсутнє інше майно, на яке може бути звернуто стягнення, а також, що ним ужито всіх вичерпних заходів до розшуку майна і ці заходи не дали необхідних наслідків.

Тому повно і правильно з'ясувавши обставини справи та застосувавши норми закону, які підлягали до застосування, суд першої інстанції скаргу ПАТ "Родовід Банк" задовольнив, визнавши незаконними дії з винесення постанови про повернення виконавчого листа та її скасування.

Щодо доводів апеляційної скарги про вжиття усіх можливих, передбачених законом заходів на виконання начальником РДВС рішення суду, то вони не заслуговують на увагу і спростовуються правильністю висновків суду.

Решта аргументів автора скарги про доцільність застосування вимог закону з повернення виконавчого листа стягувачеві є помилковими та суперечать обставинам справи.

В силу ст. 141 ЦПК України понесений начальником РДВС при поданні апеляційної скарги судовий збір слід віднести на його ж рахунок.

Підставою для залишення оскаржуваної ухвали без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу начальника Рокитнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області залишити без задоволення, а ухвалу Рокитнівського районного суду Рівненської області від 14 березня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: