У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2018 Справа №607/9733/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Ромазана В.В.

з участю секретаря судового засідання Костинник О.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглядаючи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 про примусове виселення із чужого арештованого майна, -

В С Т А Н О В И В :

Тернопільським міськрайонним судом розглядається цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 про примусове виселення із чужого арештованого майна. Свої вимоги позивач мотивує тим, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 серпня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, споживчого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Дружба», Дружбівської селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області про поділ майна подружжя вжито заходи забезпечення позову, яку в подальшому змінено ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 30 серпня 2016 року, накладено арешт на земельну ділянку площею 0,062 га та садівничий будинок АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_2 шляхом заборони їх відчуження та передачі в користуванні іншим особам. Однак, на думку позивача, відповідач в період дії зазначеної ухвали суду про забезпечення позову, яка набрала законної сили, вселив сторонніх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у арештоване майно - садовий будинок з допоміжними спорудами що знаходиться в садовому товаристві АДРЕСА_1 а також допустив їх до користування арештованою земельною ділянкою, а тому просить суд примусово виселити зазначених осіб із вказаного житлового будинку.

Під час судового розгляду справи, а саме 03 липня 2018 року, встановлено, що ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області під головуванням судді Ромазан Л.С. 04 квітня 2018 року за заявою ОСОБА_2 винесено ухвалу, якою скасовано заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, споживчого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Дружба», Дружбівської селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області про поділ майна подружжя, а саме накладення арешту на земельну ділянку площею 0,062 га та садівничий будинок №115 з допоміжними будівлями і спорудами, що знаходиться в садовому товаристві АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_2 шляхом заборони їх відчуження та передачі в користування іншим особам. Зазначену ухвалу суду позивач ОСОБА_1 вважає незаконною, такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права. Крім цього, зазначила, що нею 27 червня 2018 року на зазначену ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 04 квітня 2018 року подано апеляційну скаргу.

Вивчивши надані матеріали, суд приходить до висновку про неможливість розгляду даної справи у зазначеному складі суду, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч.1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями п. 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод» встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006, «Газета Україна-Центр проти України» від 15.07.2010 ЄСПЛ вказував, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

З урахуванням наведеного, з метою гарантування неупередженості та об'єктивності у здійсненні правосуддя, уникнення сумнівів у сторін в об'єктивності та неупередженості судді, враховуючи те, що ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 04 квітня 2018 року під головуванням судді Ромазан Л.С., яка є дружиною судді Ромазана В.В. скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 серпня 2016 року, наявність якої на думку позивача є однією із підстав для виселення сторонніх осіб із спірного житлового будинку, а тому суд вважає за необхідне заявити самовідвід.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 36-40 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Прийняти самовідвід судді Ромазана В.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 про примусове виселення із чужого арештованого майна.

Справу передати в канцелярію суду для повторного визначення судді автоматизованою системою документообігу суду .

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан