Справа № 369/4559/18
Провадження № 2/369/2299/18
РІШЕННЯ

Іменем України

12.06.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Водала А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 01 серпня 2011 року укладено договір позики, за яким відповідач отримав грошові кошти в розмірі 3000 дол. США, про що склав власноручно розписки. Дані кошти зобов'язувався повернути на першу ж його письмову вимогу. 10 жовтня 2017 року він направив ОСОБА_2 вимогу про повернення коштів. Свої зобов'язання за договором відповідач не виконує та не повернув кошти в повному розмірі. Тому утворилась заборгованість у розмірі 3000 дол. США. Враховуючи, що відповідач кошти не повернув, тому зобов'язаний їх повернути з врахуванням курсу НБУ на дату ухвалення судового рішення.

Просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість в 3000 дол. США за курсом НБУ на дату ухвалення рішення.; судові витрати покласти на відповідача.

У судове засідання позивач не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Просив задоволити позов в повному обсязі.

У судове засідання відповідач не з'явився. Подала суду 08 червня 2016 року заяву про визнання позовних вимог, а саме в частині стягнення з неї боргу в сумі 3000 дол. США та судових витрат. Також у заяві підтримала отримання в борг 3000 дол. США, звернення позивача до неї у 2017 році з письмовою вимогою про повернення коштів. Зважаючи на неможливість виконання зобов'язань, кошти не повернула. Просила суд слухати справу в її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей.

Ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як десять разів перевищує встановлений законом неоподаткований мінімум доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

При розгляді справи судом встановлено, що 01 серпня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики. За даним договором ОСОБА_2 отримала у борг кошти в розмірі 3000 дол. США, що підтверджується власноручно підписаною розпискою.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Ст. 1049 ЦК України встановлює, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до умов договору позики ОСОБА_2 зобов'язувалася повернути кошти на першу вимогу ОСОБА_1

10 жовтня 2017 року ОСОБА_1 направив їй вимогу про повернення грошових коштів в розмірі 3000 дол. США, що підтверджено копією даного листа, квитанцією про направлення поштового листа, зворотнім повідомленням про врученню ОСОБА_2 даного листа 23 жовтня 2017 року. Дана обставина визнана відповідачем ОСОБА_2 у поданій заяві.

Враховуючи, що ОСОБА_2 отримала в борг грошові кошти в розмірі 3000 дол. США, кошти на час розгляду справи не повернула, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Станом на 12 червня 2018 року за офіційним курсом НБУ курс долара США становив 26,0913, тому до стягнення з ОСОБА_2 підлягає заборгованість в розмірі 78 273,90 грн.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 790,83 грн. відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 790,83грн.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованість за договором позики в розмірі 78 273,90 грн. (сімдесят вісім тисяч двісті сімдесят три грн. 90 коп.) та судовий збір в розмірі 790,83 грн. (сімсот дев'яносто грн. 83 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (03.10.2017) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 22 червня 2018 року.

Суддя