Ухвала

11 липня 2018 року

м. Київ

справа № 757/54320/17

провадження № 61-37653ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 14 лютого 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

02 червня 20918 року представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 14 лютого 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, яке обґрунтував тим, що жодних судових рішень ні ОСОБА_1, ні він не отримували, а про зміст постанови суду апеляційної інстанції він дізнався лише 22 травня 2018 року після ознайомлення з матеріалами справи.

Наведені представником ОСОБА_1 - адвокатом ОСОБА_2 підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки ним не зазначено, що саме перешкоджало йому та ОСОБА_1 протягом чотирьох місяців звернутися до суду з метою з'ясування стану розгляду справи та отримання копій оскаржуваних рішень. Також з оскаржуваної постанови апеляційного суду від 14 лютого 2018 року вбачається, що саме ОСОБА_2, який діяв в інтересах ОСОБА_1, звертався до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення суду, а також ОСОБА_1 та його представник - адвокат ОСОБА_2 були присутніми у судовому засіданні 14 лютого 2018 року, отже про існування справи в суді їм було відомо.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

У зв'язку з тим, що підстави пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення такого строку є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, надати строк для усунення вказаних недоліків, а саме: направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, у якій навести інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

Разом із цим, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

22 червня 2018 року управлінням забезпечення автоматизованого документообігу Верховного Суду складено акт про те, що відсутній додаток, зазначений в касаційній скарзі, а саме: квитанція про сплату судового збору.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб визначається відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Станом на 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1 762 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у розмірі 352,40 грн має бути перерахований або внесений за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО - 899998, рахунок отримувача - 6007, ККДБ - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення).

Відповідно до частини другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення скарги без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2017 року та постанови Апеляційного суду міста Києва від 14 лютого 2018 року за клопотанням представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 неповажними.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 14 лютого 2018 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку та наданням відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині сплати судового збору касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук