АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5283/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Новак Р.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 19 лютого 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом, вселення у квартиру та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року ОСОБА_2. звернувся у суд із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом, вселення у квартиру та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року провадження у справі закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України - остільки набрало законної сили рішення суду постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що вирішуючи питання про закриття провадження у справі, суд помилково прийшов до висновку про тотожність заявленого позову з позовом, за яким було ухвалено рішення 16 травня 2017 року по справі № 757/19753/15-ц, просив скасувати ухвалу районного суду, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Так, в обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що в рамках даної справи ОСОБА_2 просить вселити його у спірну квартиру, а в рамках розгляду цивільної справи № 757/19753/15-ц предметом спору був позов ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власності шляхом зняття з реєстраційного обліку та позбавлення права користування жилим приміщенням.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, вислухавши ОСОБА_3, який просив апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що є ухвала суду постановлена з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Аналіз зазначеної норми права дає можливість дійти до висновку про те, що закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Матеріали справи свідчать, що у раніше вирішеній справі № 757/19753/15-ц предметом спору був позов ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власності шляхом зняття з реєстраційного обліку та позбавлення права користування жилим приміщенням (а.с.88-89).

Разом з тим, у даній справі вимоги заявлено не ОСОБА_4, а ОСОБА_2 й предмет позову є іншим - усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення у квартиру та зобов'язання не чинити перешкоди.

За таких обставин, колегія суддів вважає помилковими висновки районного суду про наявність правових підстав до закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду першої інстанції як постановленої з порушенням норм процесуального права, й направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Повне судове рішення складено 26 червня 2018 року.

Суддя-доповідач:

Судді: