У х в а л а

Іменем України

2 липня 2018 року

м. Київ

справа № 185/12401/-ц

провадження № 61-37142 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 1 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області

від 17 квітня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом, який був уточнений, до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 6 жовтня 2002 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За час шлюбу ними за спільні кошти було придбано квартиру АДРЕСА_1 право власності на яку було зареєстровано на ім'я ОСОБА_4

Зазначала, що шлюбні відносини між ними припиненні,

ОСОБА_4 погрожує, що позбавить її право володіння, розпорядження та користування належною на праві спільної власності квартирою, оскільки спірне майно було зареєстровано на його ім'я.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_5 просила у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за нею та ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину вказаної квартири за кожним. Визнати за ОСОБА_4 право власності на майно на загальну суму 63 800 грн, у порядку компенсації різниці часток у розділеному майні подружжя стягнути з відповідача на її користь

31 900 грн.

ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя.

На обґрунтування зустрічних позовних вимог посилався на те, що з 6 жовтня 2002 року він з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейні стосунки між ними припинені, згоди про поділ спільного сумісного майна подружжя вони не досягли.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив у порядку поділу спільного сумісного майна подружжявиділити йому частку спільної сумісної власності майна на суму 30 183 грн 50 коп. Виділити відповідачу ОСОБА_5 частку спільної сумісної власності майна на суму 43 040 грн. Стягнути компенсацію сумісно нажитого майна з ОСОБА_5 на його користь у розмірі 21 916 грн 95 коп.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області

у складі судді Ворони А. О. від 30 листопада 2016 року позов ОСОБА_5 задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Поділено спільне сумісне майно подружжя наступним чином: визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1

визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1

виділено у власність ОСОБА_5 цифровий фотоапарат вартістю 2 188 грн, мультиварку вартістю 1 199 грн, мікрохвильову піч вартістю 2 361 грн 50 коп., блендер вартістю 573 грн, роутер вартістю 250 грн, на загальну суму 6 571 грн 50 коп.;

виділено у власність ОСОБА_4 кухонні меблі вартістю 11 800 грн, електричну духову шафу вартістю 2 тис. грн, кухонну варочну панель (плиту) вартістю 1 950 грн, кухонну витяжку вартістю 999 грн, кухонний водонагрівач вартістю 999 грн, водонагрівач у ванну кімнату вартістю 1 100 грн, меблевий гарнітур у прихожу вартістю 7 959 грн, кондиціонер вартістю 3 670 грн, меблевий гарнітур у спальну кімнату вартістю 6 025 грн, килим зеленого кольору у спальну кімнату вартістю 1500 грн, жалюзі на вікна вартістю 750 грн, тумбу у ванну кімнату вартістю 300 грн, пилосос вартістю 1 тис. грн, люстри вартістю 2 590 грн, на загальну суму 42 642 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію

у розмірі 18 035 (вісімнадцять тисяч тридцять п'ять) грн 25 коп. для зрівняння часток у спільній сумісній власності.

В іншій частині позову ОСОБА_5 відмовлено.

В іншій частині зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області у складі колегії суддів: Максюти Ж. І., Демченко Е. Л., Куценко Т. Р. від 23 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4, відхилено. Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року залишено без змін.

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до районного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року, посилаючись на те, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 28 листопада 2017 року у цивільній справі №185/7830/17-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 з нього стягнуто борг у розмірі 160 тис грн. Зазначає, що кошти у розмірі 160 тис грн були надані йому на придбання та ремонт спірної квартири. Вважав, що це юридичний факт, який має істотне значення для розгляду справи про поділ спільного сумісного майна подружжя та існував на час розгляду справи,

а також обставини, які виникли після набрання зазначеним судовим рішенням законної сили у справі №185/7830/17-ц. Вважав ці обставини нововиявленими, про які на час розгляду справи заявник не знав і не міг знати.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головіна В. О. від 1 лютого 2018 року у задоволення заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року

у справі за позовом за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного сумісного майна подружжя відмовлено.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області у складі колегії суддів: Красвітної Т. П., Свистунової О. В., Єлізаренко І. А. від 17 квітня

2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 1 лютого 2018 року залишено баз змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить судові рішення скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду його заяви.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року, суди, вірно застосувавши положення статей 423, 429 ЦПК України, дійшли до правильного висновку про те, що наведені заявником підстави та обставини у розумінні положень ЦПК України не є нововиявленими, а тому вплинути на висновки суду при ухваленні рішення не могли, оскільки обставини щодо існування у нього боргу розмірі 160 тис грн. за борговими розписками від 22 лютого

2013 року та від 22 березня 2013 року, які в подальшому були стягнуті судовим рішенням від 28 листопада 2017 року у справі №185/7830/17-ц, були і могли бути відомі заявнику на час розгляду справи про поділ спільного сумісного майна подружжя. Тобто вони є доказом, а не нововиявленими обставинами. Крім того, апеляційний суд вірно вказав, що у мотивувальній частині рішення від 28 листопада 2017 року фактів щодо мети отримання ОСОБА_4 коштів у борг не встановлено, ОСОБА_5 до участі у справі

№ 185/7830/17-ц у якості співвідповідача чи третьої особи не залучалась.

Обставини, на які заявник посилається у касаційні скарзі, входили до предмету доказування у справі і підлягали встановленню при розгляді справи згідно з принципом змагальності та є процесуальним обов'язком сторін.

По суті доводи заяви про перегляд рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року за нововиявленими обставинами є повторною апеляційною скаргою на ухвалене судове рішення.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 30 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя за касаційною скарго ОСОБА_4 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 1 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д.Д. Луспеник

Ю.В. Черняк