Провадження № 2/522/3717/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Чернявської Л.М.

При секретарі судового засідання Ткаченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Еркана (Ерджана) до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Ерджан) звернувся 24 липня 2017 року до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому після уточнення 25.10.2017 року позовних вимог просить: усунути перешкоди у користування та розпорядженні власністю та скасувати арешт квартири №3 в будинку №3 корпус №1 по вулиці Педагогічній в місті Одесі, який накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2016 року. Позивач посилається на те, що ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2016 року було вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та накладено арешт на квартиру №3 у будинку №3, корпус №1 по провулку Педагогічному в місті Одесі, до вирішення спору по суті. Рішенням суду від 09 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_5 було відмовлено. Рішення не оскаржувалося. Позивач в рамках вказаної справи звернувся з апеляційною скаргою про скасування ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, однак ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.07.2017 року йому було відмовлено у задоволенні скарги, а ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову залишено без змін у зв?язку з тим, що ОСОБА_1 (Ерджан) є сторонньою собою стосовно вказаної цивільної справи. Оскільки арештована квартира є приватною власністю позивача, він змушений звернутися до суду з даним позовом і просити скасувати її арешт, накладений в рамках іншої цивільної справи.

Провадження у справі відкрито 02 серпня 2017 року.

Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний - процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судовому засідання представник позивача вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що вказана квартира є предметом спору по іншим справам, а тому її арешт має бути збереженим.

Суд, проаналізувавши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін приходить до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2016 року по справі № 522/13118/16-ц було вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та накладено арешт на квартиру №3 у будинку №3, корпус №1 по провулку Педагогічному в місті Одесі, до вирішення спору по суті.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено. Рішення не оскаржувалося.

ОСОБА_1 (Ерджан) в рамках вказаної справи звернувся з апеляційною скаргою про скасування ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, однак ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.07.2017 року йому було відмовлено у задоволенні скарги, а ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову залишено без змін у зв?язку з тим, що ОСОБА_1 (Ерджан) є сторонньою собою стосовно вказаної цивільної справи. В ухвалі зазначено, що він не позбавлений права на звернення до суду з відповідним позовом про звільнення майна з під-арешту.

Наразі арештована квартира є приватною власністю позивача, що підтверджено матеріалами справи і не заперечується сторонами.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд встановив, що арешт квартири №3 у будинку №3, корпус №1 по провулку Педагогічному в місті Одесі, спричиняє її власнику ОСОБА_1 Еркану (Ерджану) перешкоди у її використанні та розпорядженні, а тому має бути скасованим.

При цьому суд враховує те, що закінчений розгляд справи по суті, в рамках якої цей арешт було вжито, а необхідність збереження такого арешту, у зв?язку з розглядом інших справи суду представником відповідача не доведена.

На підставі викладеного, керуючись ст.391 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 Еркана (Ерджана) до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю задовольнити повністю.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 Еркану (Ерджану) у користування та розпорядженні власністю та звільнити з під арешту квартиру №3 в будинку №3 корпус №1 по вулиці Педагогічній в місті Одесі, який накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2016 року по справі № 522/13118/16-ц.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 10 липня 2018 року

Суддя Л.М. Чернявська

06.07.2018