РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1248/18

02 липня 2018 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

позивача не з'явився

відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу№564/1248/18 за позовом ОСОБА_1 (м.Костопіль Рівненської області, вул.Тиха 13) до ОСОБА_2 (м.Рівне Рівненської області, вул.Степана Бандери 9"а", кв.64) про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні сімейні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутнє взаєморозуміння та повага одне до одного, через що в сім'ї постійно виникали конфлікти. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім'я припинила своє існування. Вважає, що подальше збереження шлюбу буде шкодити її інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. Просить суд розірвати шлюб та залишити проживати дітей разом із позивачем.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Позивачем подано суду клопотання про проведення підготовчого судового засідання без участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачем подано суду заяву розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно приписів ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ №050083, 22.09.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що складено відповідний актовий запис за №193.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх синів, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Майнового спору у сторін немає.

Спір з приводу місця проживання дітей відсутній.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, не бажають надалі підтримувати шлюбні відносини і зберегти шлюб, доказів іншого суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, що у відповідності до положень ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення.

Таким чином, позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Щодо позову в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Так, сторони у добровільному порядку дійшли згоди щодо місця проживання їх неповнолітніх дітей.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, позов в частині визначення місця проживання дітей підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до суду заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", станом на 01.01.2018 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1762 грн.

При поданні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 25.05.2018.

Таким чином, позивачу з державного бюджету підлягає поверненню судовий збір у розмірі 352,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 142, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 22.09.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис за №193.

Дітей, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати разом з матір'ю, ОСОБА_1.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у розмірі 352 /триста п'ятдесят дві/ гривні 40 копійок, сплачений згідно квитанції №0.0..1 від 25.05.2018 при поданні позовної заяви про розірвання шлюбу.

Виконання рішення у частині повернення судового збору доручити управлінню Державної казначейської служби України в Костопільському районі Рівненської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення.

У зв'язку із неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершився розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 02.07.2018.

СуддяОСОБА_6