Справа № 274/6081/16-ц Провадження № 2/0274/176/18
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
10.07.18 р.м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Замеги О.В., за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В., розглянувши цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою, -
У грудні 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулось до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з вказаним позовом, у якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_1 понесені витрати у розмірі 20 811,09 грн..
Позов обґрунтований тим, що 20.06.2013 р. у м. Києві з вини ОСОБА_1, який керував автобусом "Богдан", д.н.з. НОМЕР_1, було скоєно дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, який належав ОСОБА_2, вартість матеріального збитку становить 23 953,31 грн. Шкода не була відшкодована ОСОБА_1, останній не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Воно за заявою ОСОБА_2 здійснило тому регламентну виплату у розмірі 19 961,09 грн., а відтак ОСОБА_1 у відповідності до норм Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зобов'язаний компенсувати відповідні витрати.
ОСОБА_1 та його представник у судове засідання не з'явились, відзив на позовну заяву не надали.
Судом з'ясовано, що 20.06.2013 р. о 19:00 ОСОБА_1 у м. Києві по вул. Тимошенко, 2К, керуючи автобусом "Богдан", д.н.з. НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого, зокрема, сталось зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який належав ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.
Зазначені обставини підтверджуються постановою Оболонського районного суду м. Києва від 18.07.2013 р. у справі № 3-4233/13, заявою від 02.07.2013 р. ОСОБА_2 (а. с. 5, 6).
Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 18.07.2013 р. у справі № 3-4233/13 встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, притягнуто того до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а. с. 5).
ОСОБА_2 мав договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який діяв з 15.12.2012 р. по 14.12.2013 р. (а. с. 7).
ОСОБА_1 договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, як випливає зі змісту позовної заяви, не мав.
Проти цієї обставини ОСОБА_1 не заперечив, доказів на її спростування не подав.
ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ з заявою від 02.07.2013 р. про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 6).
Доказів на спростування цієї обставини ОСОБА_1 не подав.
Крім того, МТСБУ сплатило за послуги аварійного комісара з встановлення розміру збитків та збору документів 850,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 237 від 21.01.2014 р.(а. с. 11).
МТСБУ звернулось до ОСОБА_1 з листом від 13.02.2014 р. № З/1-05/4645, у якому просило добровільно компенсувати витрати у розмірі 20 811,09 грн. до 13.03.2014 р.(а. с. 12)
Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 грошових коштів у зазначеному розмірі не компенсував.
Ця обставина ОСОБА_1 заперечена не була, доказів на її спростування також подано не було.
Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 є особою, зазначеною у пункті 13.1 статті 13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (учасником бойових дій, інвалідом війни, що визначений законом, інвалідом I групи, який особисто керує належним йому транспортним засобом або ж особою, що керує транспортним засобом, належним інваліду I групи).
Враховуючи вказані вище обставини та норми законодавства України, суд приходить до висновку, що позов МТСБУ про стягнення на його користь з ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 20 811,09 грн. підлягає задоволенню.
У відповідності до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України витрати МТСБУ зі сплати судового збору у розмірі 1 378,00 грн.(а. с. 2) покладаються на ОСОБА_1.
При цьому суд відмовляє МТСБУ у стягненні на його користь з ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн., оскільки воно не подало доказів, що йому була надана правова допомога у розумінні частини першої статті 84 Цивільного процесуального кодексу України у редакції, чинній на момент подання позову або ж правнича допомога у розумінні статті 137 Цивільного процесуального кодексу України у чинній редакції, а також доказів понесення цих витрат (сплати грошових коштів у зазначеному розмірі).
Керуючись статтями 7 10, 13, 137, 263 265, 268, 280 283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя О.В.Замега