АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/1594/16-ц 22-ц/774/1377/К/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 212/1594/16-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр»

розглянув у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційні скарги ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05 квітня 2018 року, яке постановлено суддею Борис О.Н. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 13 квітня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2016 року ОСОБА_1, що діє також в інтересах неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ТОВ «Житлокомцентр» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона орендувала квартиру за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є відповідач по справі ОСОБА_2 та 12.02.2016 року разом з дітьми вселилась у квартиру.

Орендована квартира обладнана газовою колонкою для підігріву води та встановлена в приміщенні кухні цієї квартири.

13.02.2016 року ввечері вона включила газову колонку для нагріву води, після чого через деякий час відчула погіршення свого стану, яке виразилося у запамороченні, закріпленні кінцівок, головному болі. На нудоту та головний біль також скаржились її діти, що вона сприйняла спочатку як втому від переїзду.

Наступного дня 14.02.2016 року, зранку вона знову увімкнула газову колонку і, через деякий час, знову стала млявою, плуталися думки, нудило, боліла голова та хилило до сну. Незвичайною також була поведінка її дітей. Згодом зрозуміла, що втрачає свідомість, викликала швидку допомогу та подзвонила своїй матері.

В подальшому, вона разом з дітьми була госпіталізована до КЗ «Криворізька міська лікарня №8» ДОР» у реанімаційне відділення, встановлений діагноз «Гостре отруєння продуктами неповного згорання природного газу». Відповідно до медичних епікризів їх стан був середньої важкості. Причина їх отруєння чадним газом була встановлена представниками комісії ПАТ «Криворізгаз», про що ними 15.02.2016 року, після огляду житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 був складений акт - попередження з зазначенням, що відповідач ОСОБА_2 самовільно підключив газову колонку, виробництва - Китай, при якій встановлена гофра, задута монтажною піною, яка перекрила димовивідний канал. Крім того, під час обстеження була виявлена «перемичка» на датчику тяги газової колонки, що призвело до несправності автоматичного приладу, також відсутній лючок чистки сажі, через що на момент перевірки, тяга в димохідному каналі відсутня.

На лікування позивач витратила кошти в сумі 1207, 46 гривень, на її прохання компенсувати витрати на лікування та плату за оренду квартири, відповідач ОСОБА_2 повернув їй лише кошти за оренду квартири.

Вона та її діти, отруївшись чадним газом в квартирі відповідача ОСОБА_2, перебували на лікуванні, перенесли нервові та моральні переживання.

На підставі наведеного вище, позивач просила суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь відшкодування матеріальних збитків, понесених нею на лікування від отруєння чадним газом в сумі 1207,46 грн., завданої їй моральної шкоди в сумі 30 000 грн., а також моральної шкоди, спричиненої її дітям, в сумі 90 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05 квітня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальних збитків грошові кошти в сумі 1091 грн. 88 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у сумі 2000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, що є законним представником малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у рахунок відшкодування моральної шкоди, грошові кошти у сумі по 2000 грн. на кожну дитину, всього 6000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, грошові кошти у сумі 1102 грн. 20 коп.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та відмову в задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на те, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги висновки судово-медичних експертиз № 205,206,207,208 від 20.11.2017 року, що є порушенням норм процесуального права.

Зауважує на тому, що медична документація не містить об'єктивних даних про наявність саме отруєння чадним газом. У виписці з медичної картки стаціонарного хворого в анамнезі захворювання зі слів позивачки вказано, що їй стало погано коли вона готувала їжу, а отже очевидним є те, що вона користувалась газовою плитою, якою за припущенням могла користуватись з порушенням правил техніки безпеки, у тому числі і використовувати для обігріву приміщення, що вказує на те, що позивачем не було доведено факту отруєння продуктами неповного згорання природного газу, оскільки симптоми отруєння продуктами неповного згорання природного газу співпадають з симптомами респіраторних та інших захворювань, тому відсутній причино наслідковий зв'язок необхідний для відшкодування позивачу шкоди.

Крім того відповідач вказує та те, що Акт від 15.02.2016 року складено шляхом поверхневого огляду і складено без проведення експертизи несправності, колонку опломбовано та не знято і не передано на експертизу.

Позивачем не надано належних доказів заподіяння їй моральної шкоди, а зазначені у чеках медичні препарати не збігаються із призначеними препаратами у медичних документах.

Відзиви на апеляційну скаргу не подавались.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2018 року відкрито апеляційне провадження по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05 квітня 2018 року, та визначено, що, відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року, пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України, справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та з матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 19.11.2014 року виданого органом приватизації виконкому Жовтневої районної у місті ради на підставі рішення від 19.11.2014 року №462 (а.с. 91, 93 т.1).

В лютому 2016 року за усною домовленістю між дружиною відповідача ОСОБА_2 та позивачкою було укладено договір про оренду приміщення квартири АДРЕСА_1, що сторонами не оспорюється.

Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого терапевтичного відділення №651/236 ОСОБА_1 виданої КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №8» ДОР», остання перебувала на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні з 14.02.2016 по 19.02.2016 року з діагнозом: отруєння продуктами неповного згорання природного газу. Загальний стан середньої тяжкості.(т.1 а.с. 15).

Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого педіатричного відділення №1335 ОСОБА_3 виданої КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №8» ДОР», останній перебував на стаціонарному лікуванні з 14.02.2016 року по 15.02.2016 року з діагнозом: отруєння продуктами неповного згорання природного газу. Загальний стан середньої тяжкості. (т.1 а.с. 16).

Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого педіатричного відділення №1336 ОСОБА_4 виданої КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №8» ДОР», останній перебував на стаціонарному лікуванні з 14.02.2016 року по 15.02.2016 року з діагнозом: отруєння продуктами неповного згорання природного газу. Загальний стан середньої тяжкості. (т.1 а.с. 17).

Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого педіатричного відділення №1337 ОСОБА_5 виданої КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №8» ДОР», остання перебувала на стаціонарному лікуванні з 14.02.2016 року по 15.02.2016 року з діагнозом: отруєння продуктами неповного згорання природного газу. Загальний стан середньої тяжкості. (т.1 а.с. 18).

15.02.2016 року представниками ПАТ «Криворіжгаз» в присутності представника ТОВ «Житлокомцентр» та представника потерпілої особи за адресою: АДРЕСА_1 було проведено перевірку та складено Акт - попередження, у якому зазначено, що у результаті перевірки маються такі зауваження, як самовільне підключення газової колонки «Атіка» (виробництва - Китай); встановлена гофра, яка перекрила димохідний канал та задута монтажною піною. В ході огляду була виявлена «перемичка» на датчику тяги газової колонки, що призвело до несправності автоматики газової колонки. Лючок для чистки сажі відсутній. На момент перевірки тяга у вентиляціонному каналі відсутня. Після демонтажу гофри тяга у димовому каналі присутня. (т.1 а.с. 51).

Також, відповідно до Акту від 15.02.2016 року на відключення газових приладів та побутових лічильників, АДРЕСА_1 відключено газовий прилад - газова колонка «Атіка». Відключення виконане через самовільне підключення газової колонки «Атіка», гофра, відсутність лючка для чистки сажі. Акт підписано трьома представниками ПАТ «Криворіжгаз» (а.с. 52 т.1).

24.02.2016 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_7 було укладено договір на технічне та сервісне обслуговування газового обладнання газової колонки «Аміна», що встановлена за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.126 т.1).

З копії будівельного паспорту внутрішньо будинкового газообладнання вбачається, що внутрішньо будинкове газообладнання змонтовано в відповідності до проекту розробленого ПАТ «Криворіжгаз» 05.03.2016 року (а.с.135 т.1).

З копії листа від 20.06.2014р. Управління житлової політики міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України вбачається, що послуги з технічного обслуговування і ремонту внутрішньо будинкових систем газопостачання та дворових газопроводів мають надаватися виключно спеціалізованими організаціями, якими є підприємства газового господарства (а.с. 71-73 т.1).

04.03.2016 року ТОВ «Житлокомцентр» було проведено перевірку димових і вентиляційних каналів комунально - побутових об'єктів, житлових та громадських будинків та складено акт №23 за висновками якого, димові та вентиляційні канали за адресою АДРЕСА_1 відповідають проектному рішенню та придатні до експлуатації. (а.с.61т.1)

23.02.2016 року позивачем було написано розписку щодо отримання грошових коштів в сумі 1300 гривень від ОСОБА_2 та у якій зазначено, що вона претензій до власників не має. (а.с.62 т.1).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи встановлено та підтверджено належними і допустимим доказами вину відповідача ОСОБА_2 у заподіянні шкоди позивачці та її неповнолітнім дітям, яка виразилась у самовільному підключенні в квартирі газового приладу - колонки з порушенням правил техніки безпеки, що призвело до перекриття димового каналу, відсутності у ньому вентиляційної тяги, несправності автоматики газової колонки і, як наслідок, отруєння мешканців квартири побутовим газом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача матеріальної та моральної шкоди, однак не погоджується із визначеним судом розміром відшкодування моральної шкоди, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які подані учасниками справи або витребувані судом у передбачених Кодексом випадках.

Предметом спору є відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дій (бездіяльності) власника квартири ОСОБА_2, а саме самовільного встановлення без дозвільних документів газової колонки не уповноваженою організацією, не виконання низки передбачених дій власником квартири дій щодо встановлення газової колонки, що призвело до негативних наслідків для здоров'я позивачки та її дітей.

Встановлені судом спірні правовідносини регулюються нормами діючого цивільного законодавства, зокрема ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою яка її завдала. Особа яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

Згiдно ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов'язки сторін. Всі ці складові були з'ясовані в ході доказової діяльності сторін, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 12 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, факт заподіяння шкоди здоров'ю позивачці та трьом її неповнолітнім дітям, встановлений виписними епікризами та змістом медичних карт стаціонарних хворих КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №8» ДОР». Діагнози всіх мешканців квартири АДРЕСА_1, звідки їх було госпіталізовано бригадами швидкої медичної допомоги 14.02.2016 року, а саме позивачки та її трьох дітей були виставлені у суворій відповідності до Локального клінічного протоколу медичної допомоги хворим і постраждалим від дії оксиду вуглецю та інших газів, димів та випарів КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №8» ДОР».

Вказані діагнози, як первісні, під час огляду працівниками швидкої допомоги, так і заключні клінічні, зафіксовані у відділенні реанімації, підтверджені особами, які є лікарями та мали змогу безпосередньо під час госпіталізації переконатись у стані здоров'я позивачки та її дітей.

Обґрунтовані та послідовні у взаємозв'язку покази свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо встановленого ними діагнозу дітям ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5: «гостре отруєння продуктами згорання побутового газу», а також позивачці ОСОБА_1: «отруєння продуктами неповного згорання природного газу» узгоджуються з матеріалами справи.

Наступного дня, після госпіталізації позивачки та дітей, а саме 15.02.2016 року, представниками ПАТ «Криворіжгаз» в присутності представника ТОВ «Житлокомцентр» та представника потерпілої особи за адресою: АДРЕСА_1 було проведено перевірку та складено Акт - попередження, яким зафіксовано самовільне підключення газової колонки, встановлення гофри, що перекрила димохідний канал та задута монтажною піною. В ході огляду також була виявлена «перемичка» на датчику тяги газової колонки, що призвело до несправності автоматики газової колонки. Лючок для чистки сажі відсутній. На момент перевірки тяга у вентиляціонному каналі відсутня. Після демонтажу гофри тяга у димовому каналі присутня. Крім того, складено Акт про відключення газового приладу, який підписано трьома представниками ПАТ «Криворіжгаз».

Зафіксовані в актах обставини перевірки 15.02.2016 року у квартирі відповідача за адресою: АДРЕСА_1, підтвердженні показами свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 у судовому засіданні, які на думку суду є логічними та послідовними.

Виходячи з наведених вище обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, вважає підтвердженим належними і допустимими доказами факт вини відповідача ОСОБА_2 у заподіянні шкоди позивачці та її неповнолітнім дітям, яка виразилась у самовільному підключенні в квартирі газового приладу - колонки з порушенням правил техніки безпеки, що призвело до перекриття димового каналу, відсутності у ньому вентиляційної тяги, несправності автоматики газової колонки і, як наслідок, отруєння мешканців квартири побутовим газом.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду та відмови в задоволенні позовних вимог позивача доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги висновки судово-медичних експертиз № 205,206,207,208 від 20.11.2017 року, що є порушенням норм процесуального права, оскільки судом першої інстанції, відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України, надано оцінку вказаним висновкам судово-медичних експертиз та встановлено, що всупереч «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» затвердженої наказом Мінюста України від 08.10.1998 № 53/5 у наданих до суду висновках судово-медичних експертиз № 205,206,207,208 від 20.11.2017 р. не зазначені жодні нормативні акти, методики, рекомендована науково-технічна та довідкова література з Переліку рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури, що використовується під час проведення судових експертиз, затвердженого наказом Мінюста України від 30.07.2010 року № 1722/5, або інші інформаційні джерела, які використовувались експертом при вирішенні поставлених питань.

Крім того, всупереч п.4.15 вищезазначеної Інструкції, у дослідницькій частині висновку експерта не описано процес дослідження та його результати, а також не додано обґрунтування висновків з поставлених питань. Натомість лише викладено зміст медичної карти стаціонарних хворих та Акту - попередження ПАТ «Криворіжгаз», після чого зроблено висновок про неможливість підтвердження гострого отруєння продуктами згорання природного (чадного) газу.

Таким чином, висновки судово-медичних експертиз № 205,206,207,208 від 20.11.2017 року не спростовують факту заподіяння шкоди здоров'ю позивачці та трьох її неповнолітніх дітей в результаті гострого отруєння продуктами згорання природного (чадного) газу.

Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що медична документація не містить об'єктивних даних про наявність саме отруєння чадним газом. У виписці з медичної картки стаціонарного хворого в анамнезі захворювання зі слів позивачки вказано, що їй стало погано коли вона готувала їжу, а отже очевидним є те, що вона користувалась газовою плитою, якою за припущенням могла користуватись з порушенням правил техніки безпеки, у тому числі і використовувати для обігріву приміщення, що вказує на те, що позивачем не було доведено факту отруєння продуктами неповного згорання природного газу, оскільки симптоми отруєння продуктами неповного згорання природного газу співпадають з симптомами респіраторних та інших захворювань, оскільки факт заподіяння шкоди здоров'ю позивачці та трьох її неповнолітніх дітей в результаті гострого отруєння продуктами згорання природного (чадного) газу підтверджений належними та допустими доказами, як то виписними епікризами та змістом медичних карт стаціонарних хворих КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №8» ДОР», в яких вказані діагнози, як первісні, під час огляду працівниками швидкої допомоги, так і заключні клінічні, зафіксовані у відділенні реанімації, підтверджені в судовому засіданні в суді першої інстанції свідками ОСОБА_8., ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які є лікарями та мали змогу безпосередньо під час госпіталізації переконатись у стані здоров'я позивачки та її дітей.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що відсутній причино наслідковий зв'язок, необхідний для відшкодування позивачу шкоди колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки спростовуються наведеними вище обставинами справи та наявними доказами в матеріалах справи.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляціної скарги про те, що Акт від 15.02.2016 року складено шляхом поверхневого огляду і складено без проведення експертизи несправності, колонку опломбовано та не знято і не передано на експертизу, оскільки відповідачем вказаний акт не оскаржено, та питання про призначення експертизи ним не ставилось.

Також колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що зазначені у чеках медичні препарати не збігаються із призначеними препаратами у медичних документах, оскільки зазначені в чеках ліки та витрати на їх придбання є необхідними, такими, що безпосередньо пов'язані із діагнозом встановленим позивачці та її дітям, та узгоджуються з лікуванням, яке було рекомендоване останнім лікарями під час виписки з лікарні.

Спростовуються матеріалами справи й доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем не надано належних доказів заподіяння їй моральної шкоди, оскільки внаслідок отруєння «продуктами неповного згорання природного газу» позивачу та її неповнолітнім дітям, було спричинено моральну шкоду, що виразилась в фізичному болю та стражданнях, душевних стражданнях у вигляді стресу та переживань у зв'язку із погіршенням стану здоров'я, вимушених змінах в їх житті внаслідок госпіталізації та необхідності проходження лікування.

Натомість, колегія суддів не може погодитись з визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України N4 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди колегія суддів враховує характер, глибину та тривалість моральних страждань позивача та її малолітніх дітей, й доходить висновку, що визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди має бути зменшений до 1000 грн. на користь позивача та по 1000 грн. на кожного з малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що буде в повній мірі відповідати характеру, глибині, тривалості моральних страждань та відповідати вимогам розумності і справедливості

За таких обставин, апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, рішення суду - зміні, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України із зменшенням розміру стягнутої з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 374,376,381,382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05 квітня 2018 року змінити в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, зменшивши його з 2000 грн. до 1000 (одна тисяча) грн. та в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, що є законним представником малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зменшивши його з 2000 гривень на кожну дитину до 1000 (одна тисяча) гривень на кожну дитину.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 02 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: