Справа № 716/271/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.18 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кульки О.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 громади Заставнівського району Чернівецької області, ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2, звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 громади Заставнівського району Чернівецької області та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадщину за заповітом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить:

- встановити факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Онут Заставнівського району Чернівецької області;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Онут Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис №8.

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько - ОСОБА_5 Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2. За життя ОСОБА_5 зробив особисте розпорядження щодо належного йому майна на випадок своєї смерті, відповідно до якого все своє майно заповів синам ОСОБА_2 та ОСОБА_4, який на спадщину не претендує. Інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку при спадкуванні за заповітом, немає. З моменту відкриття спадщини позивач ОСОБА_2 вступив у фактичне користування спадковим майном, а саме вселився в зазначений житловий будинок, зберігав там свої речі та майно.

Також посилається на те, що з метою оформлення спадщини він звернувся до державного нотаріуса Заставнівської державної нотаріальної контори Чернівецької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, у зв'язку з тим, що ним не було надано належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на дане майно за ОСОБА_5

Відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, обґрунтувавши їх вищенаведеним та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 громади Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про визнання позову та проханням розглянути справу без участі представника територіальної громади.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, не дивлячись на своєчасне та належне його повідомлення про час та місце судового розгляду справи, надав суду нотаріально посвідчену заяву, в якій зазначив про те, що він ознайомився із матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 та визнає, заявлені до нього, позовні вимоги в повному обсязі.

Вислухавши представника позивача, свідків, врахувавши заяву представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і його слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Дана правова позиція також закріплена в п.9 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, в якому зазначено: «якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини, зокрема фактичний вступ у володіння та управління спадковим майно».

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2, що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11). Після смерті останнього відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_2 зробив особисте розпорядження щодо належного йому майна на випадок своєї смерті, відповідно до якого все своє майно заповів синам ОСОБА_2 та ОСОБА_4, про що свідчить копія заповіту, посвідченого 05.01.1999 секретарем виконкому Онутської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області Годнюк М.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1 (а.с.53), який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був. Вказане вбачається із копії довідки виконкому Онутської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 02.04.2012 №119, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 431/2017.

Відповідно до ст. ст. 534, 535 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Із копії погосподарської книги вбачається, що до дня смерті ОСОБА_5 проживав один у домогосподрастві за адресою: вул. Жовтнева,27, с. Онут Заставнівського району Чернівецької області.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 одразу після смерті батька вступив в управління та володіння спадковим майном: брав участь у похоронах батька, доглядає за господарством, обробляє земельну ділянку, провів поточний ремонт будинку.

Дана обставина підтверджується довідкою виконкому Онутської сільської ради №592 від 06.12.2017, з якої вбачається, що ОСОБА_2 у встановлений законом термін прийняв спадщину, обробив земельну ділянку та похоронив покійного батька, зазначене також підтверджено в судовому засіданні свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які показали, що ОСОБА_2 після смерті батька навів порядок в будинку, що належав покійному, провів в ньому поточний ремонт, весь цей час навідується до будинку по два рази на місяць, обробляє прилеглу до нього земельну ділянку.

Отже, в судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і такий факт необхідно встановити. Його брат у встановлений законом строк не вступав в управління спадковим майном, отже спадщину фактично не прийняв.

Відповідно до ч.4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою оформлення спадщини позивач ОСОБА_2 звернувся до державного нотаріуса Заставнівської державної нотаріальної контори Чернівецької області із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, а його брат ОСОБА_4 згідно поданої до суду заяви, посвідченої 23.05.2018 приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу за реєстровим №3647, визнав заявлені до нього його рідним братом ОСОБА_2 позовні вимоги в частині визнання за останнім права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті їх батька, в тому числі на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 43), чим також визнав факт вступу в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_2

Однак, у видачі свідоцтва позивачу нотаріусом було відмовлено, оскільки ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_5, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24.01.2018.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_2 належав ОСОБА_5 Вказане підтверджується довідкою - характеристикою Заставнівського РБТІ №431 від 20.12.2017 (а.с.50), з якої вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами належав ОСОБА_5 та був побудований у 1950-1967 р.р.; виписками з погосподарських книг, де головою домогосподарства зазначено ОСОБА_5, за яким закріплено особовий рахунок №18; довідкою виконавчого комітету Онутської сільської ради №175 від 14.06.2018.

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_5 набув право власності на спірний житловий будинок з погосподарськими будівлями, проте не зареєстрував його належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом від 19.03.2013 р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.524, 525, 526, 527, 529, 548, 549 ЦК Української РСР, ст.ст. 328, 392, 1277, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 258, 259, 265, 268, 273, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-т. 328,392, 1277, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 258, 259, 265, 268, 273 суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном у шестимісячний строк, після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Онут Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис про смерть №8.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок із господарськими спорудами, загальною площею 51,00 кв.м. та житловою площею 30,10 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Онут Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис про смерть №8.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду до Апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Пухарєва