Справа № 369/3743/18
Провадження № 2-о/369/112/18
РІШЕННЯ

Іменем України

01.06.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я.

при секретарі Раситюк М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в порядку окремого провадження за спільною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, звернулися до суду зі спільною заявою у якій просять розірвати шлюб, зареєстрований 30.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу реєстраційної служби Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області (актовий запис № 390), посилаючись на фактично припиненні шлюбні відносини, відсутність спільного бюджету та спільного господарства. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявники в судове засідання не з'явились, однак через канцелярію суду подали письмові заяви, зі змісту яких вбачається, що останні заявлені вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК). Частиною 3 ст. 109 СК Українизазначено, що суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Водночас, відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

При цьому, згідно роз'яснень, які містяться у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб», розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Судом встановлено, що заявники перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2014 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу реєстраційної служби Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області (актовий запис № 390) та видано відповідне свідоцтво (а.с.15).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області зроблено актовий запис № 397 та видане відповідне свідоцтво (а.с.16).

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні дитини, доньки - ОСОБА_3, про що свідчить договір, відповідно до якого спільні діти залишається проживати з матір'ю, при цьому, батько має право бачитися з ними в порядку передбаченому зазначеним договором, а крім того ОСОБА_2 щомісячно сплачує аліменти на утримання доньки.

Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали заявників на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 109-114 СК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273, 293, 352-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - задовольнити.

Розірвати шлюб, що зареєстрований 30.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу реєстраційної служби Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області (актовий запис № 390) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: А.Я. Волчко