Провадження № 2/263/1256/2018
Справа № 263/2990/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі Єжижанському М.Є., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на оформлення проїзного документу для виїзду дитини за кордон та дозволу на неодноразові тимчасові виїзди за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька,
Позивач звернулась 15.03.2018р. до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом до відповідача про надання дозволу на оформлення проїзного документу для виїзду дитини за кордон та дозволу на неодноразові тимчасові виїзди за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька. В позові вказала, що перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, 10 березня 2011 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з матірю, відповідач з дочкою не спілкується, аліментів на її утримання не сплачує, дочка повністю перебуває на її утриманні. Вона має намір їздити з дочкою закордон з метою відпочинку, оздоровлення та розвитку дитини, однак відповідач на її неодноразові звернення відмовляв їй надати добровільну згоду на оформлення дитині проїзних документів для виїзду за кордон, а також надати нотаріальний дозвіл на виїзд дитини за кордон. Коли вона виїжджає з метою відпочинку за кордон, не може брати з собою дочку, що, не відповідає інтересам дитини та позбавляє її можливості відпочинку, дитина вимушена залишатися вдома, що дуже сильно засмучує останню. Оскільки дитина повністю знаходиться на її утриманні, відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, з дитиною не спілкується та не приймає участі у її вихованні, діючи в інтересах дитини, просить суд дозволити неодноразові тимчасові виїзди за кордон України а також оформити проїзні документів дитини для виїзду за кордон України неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення дитиною 16-річного віку.
Ухвалою від 05 квітня 2018 року відкрито провадження по справі.
В судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява посвідчена нотаріусом м. Орска, Оренбурзької області, Російської Федерації від 28.06.2018р. в якій останній вказує, що він є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Оскільки він знаходиться за межами України та не має можливості виїхати на територію України для надання дозволу на виїзд дитини закордон, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.
Дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується наданим до позову свідоцтвом про народження серії І-НО№088146 від 24.07.2006р.
10 березня 2011 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія І-НО№296531.
Відповідачем ОСОБА_2 надіслано заяву посвідчену нотаріусом м. Орска, Оренбурзької області, Російської Федерації від 28.06.2018р. в якій останній вказує, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до нього про надання дозволу на оформлення проїзного документу для виїзду дитини за кордон та дозволу на неодноразові тимчасові виїзди за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька. Він є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Оскільки він знаходиться за межами України та не має можливості виїхати на територію України для надання дозволу на виїзд дитини закордон, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.
Згідно зі ст.ст. 141, 153, ч.3 ст. 157 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Частиною 3 ст. 313 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України тільки за згодою батьків або в їх супроводі.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Частиною 4 статті 4 даного Закону передбачено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Питання оформлення проїзного документа дитини регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року №231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду закордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення». Так. У п. 18 вказаних Правил передбачено оформлення документу на підставі заяви батьків, а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Крім того, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Приймаючи до уваги надану відповідачем заяву в якій останній вказує, що знаходиться за межами України та не має можливості виїхати на територію України для надання дозволу на виїзд дитини закордон та позовні вимоги визнає в повному обсязі, діючі в інтересах дитини, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 200 ч.3, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 141, 153, 155, 157 СК України, ст. 313 ЦК України, ст.ст.3,9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року №231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду закордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», суддя, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на оформлення проїзного документу для виїзду дитини за кордон та дозволу на неодноразові тимчасові виїзди за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька - задовольнити.
Дозволити неодноразові тимчасові виїзди за кордон України неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення дитиною 16-річного віку.
Дозволити оформлення проїзних документів дитини для виїзду за кордон України на імя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня при оголошенні рішення, може оскаржити рішення протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.
Відомості про учасників процесу:
Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1; місце проживання (перебування): Донецька область, м. Маріуполь, ОСОБА_4ХмельницькогоАДРЕСА_1.
Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстроване у встановленому законом місце проживання (перебування): АДРЕСА_2.
Суддя Томілін О.М.