Провадження № 2/761/2554/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 червня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Подоляні Ю.А.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, у якому просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач не цікавиться життям дітей, ухиляється від виконання своїх обов'язків по їх вихованню, зокрема, від сплати аліментів, та останній раз спілкувався з дітьми в квітні 2012 року. На підставі викладеного позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 липня 2017 року визначено підсудність Шевченківському районному суду м. Києва для забезпечення розгляду вказаної справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 10 листопада 2017 року призначено справу до судового розгляду.

На підставі розпорядження щодо повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-195 від 15 травня 2018 року за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Марчук М.В., протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Фролової І.В., у зв'язку із довготривалим лікарняним судді Малинникова О.Ф.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 року призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, у підготовче засідання.

Протокольною ухвалою від 18 червня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що поданий позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 06 жовтня 2009 року до березня 2011 року, що підтверджується рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року, яке набрало законної сили.

За умовами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Від шлюбу маються дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (згідно Свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 27 вересня 2003 року), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (у відповідності до Свідоцтва про народження серія НОМЕР_2) та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (згідно Свідоцтва про народження серія НОМЕР_3).

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року встановлено, що рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя АРК від 05 листопада 2012 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття, починаючи з 02 жовтня 2012 року.

У відповідності до рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року присуджено збільшити розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття, починаючи з 02 жовтня 2012 року, та стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 липня 2014 року до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач свої зобов'язання по сплаті аліментів на утримання дітей не виконував, у зв'язку з чим позивач звернулася до Солом'янського районного суду м. Києва із позовом про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 01 квітня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 18 835 грн. та пеню за прострочення їх сплати у розмірі 204 592,20 грн.

Як пояснив позивач у судовому засіданні, відповідач не спілкується з дітьми, вони не отримують батьківського виховання, моральної та матеріальної допомоги, батько не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей.

Згідно Довідки старшого державного виконавця Комінтернівського відділу ДВС м. Харкова ГУЮ у Харківській області загальна сума заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 квітня 2017 року становить 54 519,86 грн.

У судовому засідання позивач зазначив, що з моменту розлучення діти проживають з позивачем, знаходяться на його утриманні, ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не утримує дітей матеріально та останній раз спілкувався з ними в квітні 2012 року.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст.19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно Висновку Подільської районної в м. Києві державної адміністрації № 106-1972 від 28 лютого 2018 року, Подільська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я; без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Відповідно до ст. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ст. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Враховуючи, що відповідач на судові виклики до суду не з`являється, через що суд позбавлений можливості особисто встановити ставлення батька до дітей, а також винність його поведінки, при цьому матеріали справи свідчать про ухилення останнього від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дітей, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, а відтак позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 77-83, 89, 95, 133, 141, 259, 263-265, 268, 353-355 ЦПК України, ст.ст. 19, 150, 164 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити у повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 675,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1, місце проживання - АДРЕСА_1.

ОСОБА_3, місце проживання - АДРЕСА_2.

Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, місцезнаходження - 04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 14.

Повний текст рішення складений 27 червня 2018 року.

Суддя: