Справа № 296/7742/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"23" квітня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

02.10.2017 позивач звернувся до суду із вказаним позовом, та просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору № б/н від 28.09.2010 року в сумі 191 009,50 грн. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 2865,14 грн. При цьому посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 28.09.2010 відповідач став клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» ідентифікувавшись та ознайомившись з умовами та правилами банківських послуг, відповідно до яких отримав кредитну картку «Універсальна». 05.04.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну карту «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 18000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що відповідач умов договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.08.2017 утворилася заборгованість у розмірі 191009,50 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 18336,74 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 159676,88 грн., заборгованості за пенею 3424,00 грн., а також штрафних санкцій: 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина), 9071,88 грн. - штрафу (процентна складова), просив стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Ухвалою судді від 12.10.2017 відкрито провадження у справі.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.38).

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст.ст. 280-282 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28.09.2010 року відповідач став клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна» (а.с. 6).

05.04.2013 року відповідачу ОСОБА_1 було оформлено кредитну карту «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту «Універсальна Gold», зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом.

Згідно п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, та Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Так, позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором.

Однак, відповідач порушив умови кредитного договору, зобов'язання належним чином не виконує.

Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст.3 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Зі змісту розрахунку заборгованості за договором вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за договором станом на 31.08.2017 року становить 191009,50 грн., з яких: 18336,74 грн. тіло кредиту, 159676,88 грн. відсотки за користування кредитом, 3424,00 грн. нараховано пені, штраф (фіксована частина) 500,00, штраф (процентна складова) 9071,88 грн.

Разом з тим, суд вважає, що підстави для стягнення одночасно з відповідача як пені, так і штрафу за невиконання умов договору відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Разом з тим, судом встановлено, що умовами договору про надання банківських послуг, який був укладений між позивачем та відповідачем, двічі передбачено цивільно-правову відповідальність у вигляді нарахування як пені, так і штрафу за одне те й саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, що свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15, яка згідно з 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при прийнятті рішення

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання та ухиляється від їх виконання, внаслідок чого, утворилась заборгованість.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, яка складається із: 18336,74 грн. тіло кредиту, 159676,88 грн. відсотки за користування кредитом, заборгованість за пенею та комісією 3424,00 грн..

Крім того, на підставі ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме судовий збір у розмірі 2721,56 грн.

Керуючись ст.ст.258-259, 268, 272-283 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", , рах. № 3111, МФО 305299 заборгованість за договором № б/н від 28.09.2010 року у розмірі 181 437 (сто вісімдесят одна тисяча чотириста тридцять сім) грн. 62 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 721 (дві тисячі сімсот двадцять одну) грн.56 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Корольовський районний суд м. Житомира.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий суддя О. П. Сингаївський