Справа № 487/1852/16-ц
Провадження № 2-зз/487/3/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2018 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Єлишевої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'ю без реєстрації шлюбу, визнання договору дарування недійсним та застосування реституції, визнання квартири об'єктом спільної сумісної власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.04.2016 року з метою забезпечення позову ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'ю без реєстрації шлюбу, визнання договору дарування недійсним та застосування реституції, визнання квартири об'єктом спільної сумісної власності подружжя, накладено арешт на нерухоме майно а саме: квартиру №45 по пр. Леніна (Центральний) 22-В в м.Миколаєві, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 27.06.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстр № 3729, шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії по відчуженню нерухомого майна, а саме: квартири №45 по пр. Леніна (Центральний) 22-В в м.Миколаєві.

01.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжиті Заводським районним судом м.Миколаєва, посилаючись на те, що цивільна справа за позовом ОСОБА_2 розглянута, рішення набрало законної сили і на даний час вжиті заходи є недоцільними.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали заяви, суд приходить до наступного.

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'ю без реєстрації шлюбу, визнання договору дарування недійсним та застосування реституції, визнання квартири об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.04.2016 року з метою забезпечення позову ОСОБА_2 накладено арешт на нерухоме майно а саме: квартиру №45 по пр. Леніна (Центральний) 22-В в м.Миколаєві, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 27.06.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстр № 3729, шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії по відчуженню нерухомого майна, а саме: квартири №45 по пр. Леніна (Центральний) 22-В в м.Миколаєві.

Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 14.04.2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 07.06.2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.09.2017 року касаційна скарга ОСОБА_2 відхилена, а рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 14.04.2018 року та ухвала апеляційного суду Миколаївської області від 07.06.2017 року залишені без змін.

Відповідно ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

В п.10 Постанови Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування».

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки необхідність у забезпеченні позову відпала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'ю без реєстрації шлюбу, визнання договору дарування недійсним та застосування реституції, визнання квартири об'єктом спільної сумісної власності подружжя - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.04.2016 року у вигляді арешту на нерухоме майно а саме: квартиру №45 по пр. Леніна (Центральний) 22-В в м.Миколаєві, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 27.06.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстр № 3729, шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії по відчуженню нерухомого майна, а саме: квартири №45 по пр. Леніна (Центральний) 22-В в м.Миколаєві.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: С.В.Щербина