Справа №443/852/18
Провадження №2-о/443/61/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді Ціпивко І.І.,

з участю секретаря судового засідання Рибакової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: приватний нотаріус Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Наталія Степанівна про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2, звернувся в суд з заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності йому, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, яке видано 20 квітня 1989 року виконавчим комітетом Жидачівської районної ради народних депутатів та відповідно до якого цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 належить «ОСОБА_1».

В обґрунтування заявлених вимог заявник покликається на те, що в травні 2018 року він звернувся до нотаріуса із метою розпорядитись належним будинком, шляхом посвідчення договору дарування. Постановою нотаріуса йому у вказаному праві відмовлено. Також роз'яснено, що договір дарування не може бути посвідчений, так як наявні розбіжності в його правовстановлюючих документах та паспорті громадянина України, а саме: згідно паспортних даних прізвище зазначено як «ОСОБА_2», а в свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок - «ОСОБА_1». На даний час внесення виправлень до правовстановлюючого документу не виявилося неможливим, а тому вимушений звернутися до суду з даною заявою.

Заявник ОСОБА_2 подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, покликаючись на викладені в заяві мотиви. Просить заяву задовольнити.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Наталія Степанівна подала заяву в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, оскільки проти задоволення заявлених заявником вимог не заперечує.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та з паспорта громадянина України серії НОМЕР_3, виданого Жидачівським РВ УМВС України у Львівській області 03 лютого 1998 року, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 04 квітня 2000 року, свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2, військового квитка серії НОМЕР_4, трудової книжки від 07 травня 1958 року, посвідчення серії НОМЕР_1 та інших документів копії яких долучено до матеріалів справи вбачається, що такі документи видані на ім'я «ОСОБА_2» /а.с. 4, 6-17/.

Разом з тим, в свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок, яке видано 20 квітня 1989 року виконавчим комітетом Жидачівської районної ради народних депутатів, зазначено що таке видано на ім'я «ОСОБА_1» /а.с. 5/.

З долученої до матеріалів справи постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №9 від 14 травня 2018 року, вбачається, що заявник звертався до нотаріуса із метою розпорядитись належним будинком, шляхом посвідчення договору дарування. Проте, отримав відмову, у зв'язку з наявністю розбіжності написання його прізвища в правовстановлюючих документах та паспорті громадянина України /а.с. 18/.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Досліджені судом докази вказують на те, що у правовстановлюючих документах, а саме у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок, яке видано 20 квітня 1989 року виконавчим комітетом Жидачівської районнох ради народних депутатів та відповідно до якого цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 належить «ОСОБА_1», допущена помилка у написанні прізвища заявника, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановлення факту належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, яке видано 20 квітня 1989 року виконавчим комітетом Жидачівської районної ради народних депутатів, має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні прізвища у правовстановлюючому документі, позбавляє його можливості розпорядитись належним майном, а відтак суд вважає заяву заявника підставною, обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, яке видано 20 квітня 1989 року виконавчим комітетом Жидачівської районної ради народних депутатів та відповідно до якого цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 належить «ОСОБА_1».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СУДДЯ І.І. Ціпивко