________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7922/18
Провадження № 2-з/520/34/18
УХВАЛА

27.06.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Салтан Л.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, в якій просить накласти арешт на автомобіль марки «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, оскільки вважає, що відповідач може зловживати своїм правом та з метою хабезпечення рівності сторін в майбутьому судовому процесі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 26 червня 2018 року зазначена позовна заява передана судді Салтан Л.В.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору, якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Статтею 3 Закону України «Про судовий збір»від 08 липня 2011 року № 3674-VІ зазначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заявникові слід сплатити судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Разом з заявою, ОСОБА_1 надав дублікат квитанції № 0.0..1 від 15 червня 2018 року про сплату судового збору у розмірі 352 грн. 40 коп.

Суд зазначає, що документом про сплату судового збору є квитанція банку або відділення звязку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Оригінал такої квитанції додається до всіх позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, інших судових документів, що направляються до судової інстанції.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, з урахуванням внесених змін і доповнень від 25 вересня 2015 року, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку з цим, суд повинен перевірити, щоби платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами). Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Тобто, дублікат квитанції (платіжного доручення) про сплату судового збору не є оригіналом документу, який підтверджує сплату судового збору.

Враховуючи викладене, суд не приймає дублікат вказаної квитанції №0.0..1 від 15 червня 2018 року, як належний доказ, підтверджуючий сплату судового збору у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Суд вважає, що заява ОСОБА_1 подана до суду без додержання вимог чинного законодавства, а саме заявником не надано належного документа на підтвердження сплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову, у звязку з чим заява, у відповідності до вимог ч.9 ст. 153 ЦПК України, підлягає поверненню заявникові.

Керуючись ст. 151, 153 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди повернути заявникові.

Копію ухвали суду надіслати учасникам процесу.

Розяснити заявникові, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Салтан Л. В.