справа № 361/3782/18
провадження № 2-з/361/68/18
У Х В А Л А

02 липня 2018 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинський В.С., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

установив:

В провадження Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору.

Одночасно із позовом позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій щодо державної реєстрації (перереєстрації) права власності на нерухоме майно на земельну ділянку, оскільки існує ймовірність, що відповідачем може бути відчужено третім особам земельну ділянку, загальною площею 0,08 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Княжицька, 20, яка належить позивачу на праві приватної власності і є предметом іпотечного договору №08/1-80, укладеного між сторонами 24 квітня 2008 року з метою забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором №410/80/08-Пі від 24 квітня 2008 року.

Не забезпечення позову призведе до негативних наслідків та порушення законних прав та інтересів позивача по даній справі.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 150 ЦПК України Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд України в Постанові Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

У своїй заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач може у будь-який момент здійснити відчуження земельної ділянки, загальною площею 0,08 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Княжицька, 20, на користь інших осіб, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак, на підтвердження зазначеного та всупереч вищевказаним нормам, у заяві про забезпечення позову не обґрунтовано необхідність застосування вибраного виду забезпечення позову, а докази додані до позову не дають можливості пересвідчитися, що між сторонами дійсно виник спір, оскільки земельна ділянка, щодо якої позивач просить заборонити вчинення будь-яких дій, належить їй на праві власності, що позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення того, що невжиття вищевказаних заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, вимоги заявника щодо забезпечення позову шляхом заборонити вчиняти будь-які дії щодо вищевказаної земельної ділянки є не конкретизовані.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 р., ст. ст. 149 153 ЦПК, ст.ст. 260, 261, 354 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С.Сердинський