Справа № 629/1196/18
Номер провадження № 2/629/741/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Крім неї в даній квартирі зареєстрований її син ОСОБА_2, хоча в вищевказаній квартирі з 17 лютого 2015 року не проживає, особисті речі його в квартирі відсутні. На даний час відповідач проживає в іншому місті та наміру повертатися до Лозової не має. Знятися з реєстрації він не заперечує, однак приїхати і вирішити дане питання він не має можливості. В зв'язку з чим просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності її довірителя, яке підтримала позивач по справі. Крім цього в своїй заяві просила в разі неявки відповідача по справі ухвалити по справі заочне рішення, наслідки ухвалення заочного рішення їй відомі та зрозумілі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, але надав суду телефонограму в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Судом встановлено, підтверджено наявними у справі доказами, що позивач ОСОБА_1 згідно договору дарування від 24.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Руденко Т.В. набула право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

В даній квартирі зареєстровані позивач та її син - відповідач по справі ОСОБА_2.

З 17 лютого 2015 року відповідач в спірній квартирі не проживає, він забрав всі свої особисті речі та виїхав до м. Харкова на постійне місце проживання, де і мешкає по теперішній час.

Вибуваючи з постійного місця проживання, відповідач ніяких претензій на житло не мав.

Відповідач в квартиру не з'являється. Всі обов'язки пов'язані з договором найму житлового майна виконує позивач по справі.

Позивач, як власник квартири, ніяких договорів (оренди, найму чи піднайму) з відповідачем не укладала, ніяких обов'язків перед ним не має.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказана стаття встановлює право власника житла на власний розсуд визначати, хто має право в ньому проживати.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені.

Відповідач в даному випадку своїм протиправним поводженням створює перешкоди, що заважають нормальному здійсненню права власності, а саме неможливість оформлення субсидії по оплаті комунальних послуг та нарахування комунальних послуг, якими позивач не користується, але повинна сплачувати з вини відповідача, тощо.

На неодноразові вимоги позивача щодо зняття з реєстрації відповідач відмовляв в зв'язку з зайнятістю.

Позивач ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачу не чинила, за захистом порушеного права на проживання відповідач не звертався, особистих речей, майна, яке належить відповідачу в будинку не має.

Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ст. 405 ЦК України особа втрачає право на користування житлом, у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт не проживання відповідача по справі за адресою: АДРЕСА_1 з лютого 2015 року вбачається з акту, складеного сусідами від 23.02.2018 року.

Відповідач вибув на інше постійне місце проживання, не проживає в квартирі більш ніж один рік, отже з цього моменту він втратив право користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 76, 78, 81, 82, 95, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 15, 16, 319, 391, 405 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка сел. Панютине, Лозівського району, Харківської області, громадянка України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 24 квітня 1999 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача: Адвокат ОСОБА_3, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії НОМЕР_3, видане на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області від 19.12.2017 року № 17, місцезнаходження: АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Лозівським РВ УМВС України в Харківській області 12 жовтня 2012 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Суддя Н.А.Смірнова