Провадження № 6/761/240/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р.,

за участі

представника заявника Талащенко В.Є.,

представника заінтересованої особи Перевертун В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за клопотанням представника компанії ALMIRA HOLDINGS (CYPRUS) LIMITED про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20.07.2017 року у справі АС №150у/2017 у справі за позовом ALMIRA HOLDINGS (CYPRUS) LIMITED до Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про визнання недійсним п.3.2. договору поруки №159 СL/S від 07.11.2012,

ВСТАНОВИВ:

Представник компанії ALMIRA HOLDINGS (CYPRUS) LIMITED зернувся до суду з клопотанням про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20.07.2017 року у справі АС №150у/2017 у справі за позовом ALMIRA HOLDINGS (CYPRUS) LIMITED до Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про визнання недійсним п.3.2. договору поруки №159 СL/S від 07.11.2012. Всої вимоги мотивує тим, що рішення МКАС було винесено з порушенням імперативних норм законодавств а України і є таким, що суперечить Конституції України, принципам правопорядку та, як наслідок публічному порядку України. Підставою пред»явлення позову за яким Арбітражним судом було винесено рішення суперечить п. 3.2. Договору поруки, приписами чинного законодавства. Із матеріалів справи вбачається,що 24.11.2011 р. між кредитором (Банком) та ТОВ «Гадячсир» було укладено кредитний договір № 159 за яким Банк надав, а Боржник отримав кошти. З метою забезпечення повного виконання боржником зобов»язань за договором мі Банком та компанія ALMIRA було укладено договір поруки, за яким Поручитель поручився перед Банком за своєчасне і повне виконання Боржником зобов»язань за кредитним договором. При цьому п. 3.2. Договору поруки передбачено, що в разі внесення змін до договору, що встановлює основне зобов»язання, що мають наслідком збільшення обсягу відповідальностіПоручителя, Поручитель відповідає перед Банком за виконання Боржником основного зобов»язання в обсязі, визначеному у п. 3.1. договору, а у випадку, якщо Поручитель письмово погодився із такими змінами, то у такому погодженому збільшеному розмірі. Разом з тим, положеннями ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов»язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його зобов»язання. Отже, сторони укладаючи господарські договори мають на свій розсуд погоджувати та визнавати будь - які умови, за виключенням тих, які вже врегульовані імперативними нормами законодавства України. Отже, застовування умов договору, що порушують імперативні норми є неправомірними по своїй суті і судова практика не надає примусової сили правочину, який порушує імперативні норми. Наявність імперативної норми про припинення зобов»язання в разі збільшення відповідальності Поручителя без згоди останнього - є підставою для припинення зобов»язання та діє незалежно від згоди на нате припинення чи не припинення з боку сторін.. Це є складовою частиною публічного порядку, що знаходиться поза предметом правочину і є самостійними по відношенню до правочину елементами динаміки зобов»язання, а тому не може заперечуватись волевиявленням сторін. В той же час оскаржуваним рішенням МКАС було відмовлено Компанії у у задоволенні позовної вимоги щодо визнання п. 3.2. договору поруки недійсним. Зважаючи на викладене ініціатор клопотання просить скасувати повністю рішення МКАС при ТПП від 27.07.2017 р. у справі № 150у/2017 за позовом ALMIRA HOLDINGS (CYPRUS) LIMITED до Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про визнання недійсним п.3.2. договору поруки №159 СL/S від 07.11.2012.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, просив задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у клопотанні.

Представник ПАТ «Креді Агріколь Банк» заперечував щодо задоволення клопотання. Пояснив, що Вичерпний перелік підстав для скасування рішення Арбітражного суду визначений ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж». Укладаючи договір поруки про визнання недійсним, п. 3.2. якого було предметом спору МКАС при ТПП, сторони виклали арбітражне застереження. Жодна із сторін не заперечувала компетенцію Арбітражного суду, представник заявника приймав участь у розгляді справи і вирішенні спору по суті. Оскаржуване рішення, яке ухвалив МКАС при ТПП не порушило публічного порядку, а ті доводи, на які посилається представник Компанії ніяким чином не стосуються такого порушення, вирішено на підставі норм діючого законодавства і з урахуванням наданих сторонами доказів. Доводам заявника щодо недійсності п. 3.2. договору поруки, МКАС при ТПП надав належну оцінку, керуючись нормами матеріального права України. За таких обставин, є очевидна необґрунтованість клопотання про скасування рішення МКАС при ТПП, оскільки воно фактично зводиться до незгоди із прийнятим рішенням, проханням про порторний перегляд справи, що є неприпустимим.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає встановленим наступне.

20.07.2017 р. Міжнародний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України в складі одноособового арбітра ОСОБА_4, розглянув справу за позовом ALMIRA HOLDINGS (CYPRUS) LIMITED до Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про визнання недійсним п.3.2. договору поруки №159 СL/S від 07.11.2012.

Як свідчать надані матеріали, і не заперечується сторонами, у засіданні Арбітражного суду взяли участь представники позивача - ALMIRA HOLDINGS (CYPRUS) LIMITED та представники відповідача - ПАТ «Креді Агріколь Банк».

Предметом розгляду справи МКАС при ТПП України було визнання недійсним п. 3.2. договору поруки № 159 CL/S від 07.11.2012 р., укладеного між ALMIRA HOLDINGS (CYPRUS) LIMITED та ПАТ «Креді Агріколь Банк» за яким Компанія поручилась перед банком за своєчасне і повне виконання боржником ТОВ «Гадячсир» основного зобов»язання за кредитним договором № 159 CL від 24.11.2011 р. з усіма змінами та доповненнями до нього.

Як вбачається з наданих матеріалів, сторони Арбітражного процесу, надавали свої доводи і міркування, клопотання і заперечення, наводили правові підставі з метою вирішення справи по суті.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що учасники справи заперечували компетенцію МКАС при ТПП України щодо вирішення заявленого спору.

Такі доводи не вказувались заявником і при зверненні до суду загальної юрисдикції щодо скасування рішення МКАС при ТПП України.

Підстави для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу визначено ст. 459 ЦПК України.

Так, вищезазначеною нормою процесуального права встановлено, що рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж». Рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо: сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що: одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; або суд визначить, що: відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або арбітражне рішення суперечить публічному порядку України. Скасування судом рішення міжнародного комерційного арбітражу не позбавляє сторони права повторно звернутися до міжнародного комерційного арбітражу, крім випадків, передбачених законом.

Положеннями ч. 2 ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення може бути скасоване судом, зазначеним в п. 2 ст. 6, лише у разі, якщо: сторона, що заявляє клопотання про скасування, подасть докази того, що: одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у ст. 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте, якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або склад третейського суду чи арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить будь-якому положенню цього Закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали цьому Закону. Арбітражне рішення також підлягає скасуванню, якщо компетентний суд визнає, що: об'єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Аналогічні підставі для скасування арбітражного рішенні містяться і в статті V Конвенції ООН про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень 1958 року.

Представник ALMIRA HOLDINGS (CYPRUS) LIMITED вказує, що оскаржуване рішення має бути скасованим, оскільки суперечить публічному порядку України, оскільки Арбітражним судом не було враховано імперативних приписів ст. 559 ЦК України щодо припинення зобов»язання поручителя в разі збільшення обсягу відповідальності без його згоди. Отже регулювання сторонами на власний розсуд договірних відносин за наявними імперативними приписами є неприпустимим.

Так Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» від 24 грудня 1999 року №12 в п. 19 надав наступні роз»яснення - під публічним порядком належить розуміти правопорядок держави, визначальні принципи і засади, які становлять основу існуючого в ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканності, основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо).

В розумінні вимог чинного законодавства рішення може бути визнано таким, що суперечить публічному порядку, якщо в результаті його виконання будуть вчинені дії, які або прямо заборонені законом, або які спричинять шкоду суверенітету чи безпеці держави, дії, що стосуються інтересів великих соціальних груп і які є несумісними з принципами побудови економічної, політичної та правової системи держави, та дії, що суперечать основним конституційним правам людини та громадянина.

Проте, вислухавши доводи сторін, суд має погодитись з твердженнями представника ПАТ «Креді Агріколь Банк» про те, що заявник обґрунтовуючи необхідність скасування оскаржуваного рішення фактично висловлює незгоду із його суттю - висновками, що їх зроблено судом під час розгляду справи та заявляє вимогу про перегляд справи, переоцінку доказів, що є неприпустимим для суду загальної юрисдикції при розгляді такої категорії справ.

З цього приводу Пленум Верхового Суду України в п.12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» від 24 грудня 1999 року №12 надав роз»яснення, що згідно зі ст.5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються даним Законом, не повинно мати місце ніяке втручання суду загальної юрисдикції, крім випадків, коли воно передбачене цим Законом. Такими випадками, зокрема є звернення сторони до компетентного суду: за вирішенням її заяви про відсутність у третейського суду компетенції на розгляд спору (ст. 16); із клопотанням про скасування арбітражного рішення з визначених Законом підстав (ст. 34).

За таких обставин, суд загальної юрисдикції не має правових підстав аналізувати правильність застосування Міжнародним комерційним арбітражним судом норм матеріального права України при вирішенні спору та переглядати спір по суті.

Як наголошує Європейський суд з прав людини - право на справедливий судовий розгляд ( справа «Устименко проти України» (заява № 32053/13), гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії», заява №52854/99). Не можна розглядати клопотання про скасування рішення арбітражного суду, як замасковану апеляцію. Відступи від цього принципу виправдані лише тоді, коли вони необхідні за обставин суттєвого та неспростовного характеру.

У справі «Нелюбін проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, зокрема, зазначив, що проста можливість існування двох точок зору на одне питання не є підставою для перегляду.

Висновки викладене в рішеннях Європейського суду з прав людини, з огляду на положення ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, є джерелом права в Україні і є обов»язковими для застосування.

Виходячи з наведеного, з огляду на обставини встановлені в судовому засіданні, зважаючи на те, що заявником не доведено в судовому засіданні наявність обставин, з якими чинне законодавство України передбачає можливість скасування рішення МКАС при ТПП України, підстави для задоволення клопотання представника ALMIRA HOLDINGS (CYPRUS) LIMITED відсутні.

За встановлених обставин, керуючись ст. 459 ЦПК України, Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж», суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника компанії ALMIRA HOLDINGS (CYPRUS) LIMITED про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20.07.2017 року у справі АС №150у/2017 у справі за позовом ALMIRA HOLDINGS (CYPRUS) LIMITED до Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про визнання недійсним п.3.2. договору поруки №159 СL/S від 07.11.2012 залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом п»ятнадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складений 27.06.2018 року.

Суддя: