У Х В А Л А

12 липня 2018 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 752/15007/16-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/796/5157/2018

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Вербової І.М., суддів: Головачова Я.В., Соколової В.В., розглянувши питання про відвід судді Вербової І.М.,

в с т а н о в и в :

Згідно п.3 Розділу XIIПрикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (зі змінами від 15 грудня 2017 року) апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Виходячи зі змісту пунктів 8,9 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) (в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У провадженні Апеляційного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство «БАНК КАМБІО» про звернення стягнення на заставлене майно (грошові кошти), за апеляційною скаргоюПублічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва, ухвалене під головуванням судді Хоменко О. Л. 28 лютого 2017 року.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, справу призначено судді-доповідачу Вербовій І.М. Судді, які входять до складу колегії: ВербоваІ.М. (головуючий суддя), Головачов Я.В. та Шахова О.В.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08 червня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 червня 2018 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15 серпня 2018 року о 10 год. 00 хв. (а.с.109, 113).

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів, суддю Шахову О.В. замінено на суддю Соколову В.В., у зв'язку з перебуванням раніше визначеної судді Шахової О.В. у відпустці.

11 липня 2018 року до Апеляційного суду міста Києва втретє звернувся ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_2 із заявою про відвід судді Вербової І.М., обґрунтовуючи його тим, що ознайомившись з матеріалами справи ним було виявлено порушення норм процесуального права суддею Вербовою І.М., що підтверджує факт її упередженості та необ'єктивності. Так, повноваження представника ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_8 нібито встановлюються на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №174, що не відповідає положенням ст.62 ЦПК України щодо встановлення переліку документів на представництво юридичної особи. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого на запит від 27 червня 2018 року за № станом на 10 травня 2018 року особою, яка була обрана до органу управління юридичної особи, уповноваженою представляти ПАТ «БАНК КАМБІО», є ОСОБА_9 (керівник).

Таким чином, ОСОБА_8 не набув статусу керівника та прав на представництво ПАТ «БАНК КАМБІО» у даній справі, оскільки таких змін до відомостей про органи управління ПАТ «БАНК КАМБІО» внесено не було. Крім того, якщо в статуті не має спеціальних положень щодо повноважень представляти інтереси юридичної особи в суді, то в силу закону такі повноваження має лише керівник. Отже, станом на 10 травня 2018 року, коли була подана апеляційна скарга, ОСОБА_8 не був уповноваженою особою ПАТ «БАНК КАМБІО» та не набув права представляти інтереси даної юридичної особи як керівник, крім того, не надав правовстановлюючий документ - довіреність, що є грубим порушенням п.1 ч.4 ст.356 ЦПК України.

Наведене вище, викликає сумнів у неупередженості та об'єктивності судді щодо розгляду даної справи.

Так, відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Так, статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Так, суддя має бути суб'єктивно вільним від упередженості при розгляді справи, а також має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість дійти висновку, що критерієм порушення суб'єктивної складової даного поняття можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб'єктивний критерій, суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб'єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Стосовно об'єктивної неупередженості і рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об'єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі (наприклад прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо. Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє то тих пір, поки не доведено інше.

Так, згідно п.5 ч.2 ст.37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи.

Статтею 4 вказаного Закону визначено, що на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду, в тому числі, діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені статтею 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Виходячи зі змісту п.4.7. Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року №2, на період неможливості виконання своїх обов'язків уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію за станом здоров'я, а також на час перебування у відпустці або у відрядженні виконавча дирекція Фонду може делегувати ці повноваження іншій уповноваженій особі Фонду на тимчасову адміністрацію. Такій уповноваженій особі Фонду на тимчасову адміністрацію делегуються повноваження в порядку, встановленому для делегування повноважень уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію. Делеговані повноваження такій уповноваженій особі Фонду на тимчасову адміністрацію припиняються в день виходу на роботу уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено Апеляційним судом міста Києва в складі судді Вербової І.М. на стадії вирішення питання про наявність/відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Банку, поданою 10 травня 2018 року (на стадії залишення апеляційної скарги без руху), апеляційна скарга була підписана виконуючим обов'язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_8 та завірена мокрою печаткою ПАТ «БАНК КАМБІО». До даної апеляційної скарги додано завірену належним чином копію рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23 квітня 2018 року №1170, відповідно до якого виконавча дирекція Фонду, згідно вимог діючого законодавства України, на час перебування у відпустці уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_9 з 02 по 11 травня 2018 року (включно), призначила виконуючим обов'язки уповноваженої особи Фонду ОСОБА_8 та делегувала останньому з 02 по 11 травня 2018 року (включно) всі повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК КАМБІО», визначені Законом, в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом.

Додаткових документів для підписання, в даному випадку, апеляційної скарги від виконуючого обов'язки уповноваженої особи Фонду ОСОБА_8 законом не вимагається, в тому числі довіреності на представлення інтересів юридичної особи ПАТ «БАНК КАМБІО».

Таким чином, апеляційна скарга, зазначена вище, відповідала вимогам статті 356 ЦПК України в частині того, що вона була підписана повноважною особою, яка мала право її підписувати на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23 квітня 2018 року №1170 та діючого законодавства України.

Слід зауважити, що учасник справи має належним чином реалізовувати надані йому процесуальні права та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, а поведінка останнього не має бути як обраний стороною спосіб тиску на суд з метою отримання бажаного для себе рішення.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів визнає заявлений відвід судді Вербовій І.М. необґрунтованим.

Підстав для зупинення провадження у справі суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

у х в а л и в :

Визнати відвід судді Вербової І.М. - необґрунтованим.

Передати справу на автоматизований розподіл для визначенні судді, який вирішить питання про відвід, у відповідності до вимог ч.3 ст.40 ЦПК України.

Ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: Я.В. Головачов

В.В.Соколова