Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2018 Справа №607/13301/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

з участю секретаря судового засідання Зубко О.Я.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» Глущенко І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк»Надалі-ПАТ «Альфа-Банк»), треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., Тернопільським міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що 04.06.2007 року між ним «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ВАТ «Сведбанк», а згодом-ПАТ «Сведбанк», був укладений кредитний договір №1901/0607/71-154 згідно умов якого він отримав кредит у розмірі 58500 доларів США, із строком до 03.06.2017 року. З метою забезпечення виконання зобов»язання за вказаним кредитним договором між ним та банком було укладено договір іпотеки, згідно умов якого він передав в іпотеку належну йому трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1. У зв»язку з простроченням виконання зобов»язання за договором кредиту, заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.05.2013 року задоволено позов банку та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1901/0607/71-154 від 04.06.2007 року в розмірі 372597,61 грн. звернуто стягнення на передане в іпотеку майно шляхом реалізації його на прилюдних торгах. Крім цього, 19.03.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за №6971, яким стягнуто в користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованість за вищевказаним кредитним договором, право вимоги за яким було відступлено на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами від 25.05.2012 року ПАТ «Сведбанк» -ПАТ «Дельта Банк», а в подальшому згідно договору від 15.05.2012 року ПАТ «Дельта Банк» -ПАТ «Альфа Банк» в сумі 58745,86 доларів США, що утворилася за період з 10.02.2014 року по 26.01.2016 року. 11.05.2016 року Тернопільським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області року відкрито виконавче провадження №51037195 з примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса. Вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону, оскільки рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.08.2016 року скасовано заочне рішення від 20.05.2013 року, а тому на час вчинення виконавчого напису у суді існував спір про розмір заборгованості за кредитним договором, що свідчить про те, що заборгованість за вказаним договором не була безспірною. Також зазначив, що відповідно до п.3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України та ст.88 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено протягом трьох років з моменту виникнення права вимоги. Досудову вимогу про погашення заборгованості за договором ПАТ «Альфа Банк» направив йому 15.01.2013 року, змінивши таким чином строк виконання основного зобов»язання, що зумовило перебіг строку позовної давності. Відповідно до п.9 кредитного договору позичальник повинен був сплатити заборгованість на протязі 30 днів з дня отримання вказаної вимоги, тобто в строк до 14.02.2013 року. Однак як вбачається із оспорюваного напису, фактичним періодом за який проводиться стягнення є період з 04.06.2007 року по 26.01.2016 року. Таким чином виконавчий напис вчинено поза межами трирічного строку щодо стягнення заборгованості по кредиту та чергових платежів по відсотках. Крім цього зазначив, що він не був повідомлений письмово про заміну кредитора у зобов»язанні, а тому у нього не виникло жодних зобов»язань по кредитного договору перед ПАТ «Альфа Банк». Із врахуванням наведеного просить заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк» позов не визнав та просить у задоволенні позовних вимог відмовити, з підстав викладених у письмових запереченнях на позов. Вказав, що для вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріусу було надано повний перелік документів, які передбачені чинним законодавством, та підтверджують безспірність заборгованості за договором кредиту. На підтвердження заборгованості банком було надано нотаріусу розрахунок заборгованості та докази надсилання позивачу Стягнення заборгованості проведено за період з 10.02.2014 року по 26.01.2016 року, про що зазначено у виконавчому написі. На момент вчинення виконавчого напису в суді не існувало спору, щодо стягнення заборгованості за договором кредиту, оскільки провадження за заявою позивача про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.05.2013 року було відкрите лише 26.05.2016 року. На даний час рішенням суду від 17.03.2017 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 07.08.2017 року позовні вимоги ПАТ «Альфа банк» задоволено у повному обсязі та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1901/0607/71-154 від 04.06.2007 року в розмірі 1609888,15 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки-квартиру АДРЕСА_1 шляхом її реалізації на прилюдних торгах. Посилання позивача на те, що йому не було відомо про заміну кредитора у зобов»язанні не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора здійснюється без згоди боржника. Відповідно до вимог чинного законодавства, існуючої судової практики та правової позиції Верховного Суду України у цивільній справі №6-979цс15 від 23.09.2015 року той факт, що боржник не отримував повідомлення про передачу права вимоги іншій особі не звільняє його від обов»язку погашення заборгованості. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом та стягувачем було дотримано усіх вимог законодавства, які ставляться до вказаної нотаріальної дії, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., представник Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у судове засідання не з»явилися, не повідомивши причин неявки, хоча про дату, час та місце повідомлялися належним чином.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом установлено, що 04.06.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ВАТ «Сведбанк», а згодом ПАТ «Сведбанк» та позивачем укладено кредитний договір за № 1901/0607/71-154 (з подальшим внесенням змін та доповнень) відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 58500 доларів США, строком до 03.06.2017 року зі сплатою 12,5 % річних.

Пунктом 1.4 договору передбачено, що кредитні кошти надані позичальнику з метою проведення розрахунків по договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору 04.06.2007 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, згідно умов якого позивач передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1.

25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, договорами забезпечення у тому числі, за кредитним договором № 1901/0607/71-154 від 04.06.2007 року.

15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, у тому числі, за кредитним договором № 1901/0607/71-154 від 04.06.2007 року, відповідно до якого відбулась заміна кредитора в зобов»язанні.

Таким чином, усі права кредитора за вищевказаним кредитним договором належать позивачу ПАТ "Альфа-Банк".

Вищевказані обставини справи встановленні рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.03.2017 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 07.08.2017 року та вступило у законну силу, а тому в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Зазначеним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.03.2017 року позовні вимоги ПАТ «Альфа Банк» задоволено та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1901/0607/71-154 від 04.06.2007 року станом на 10.11.2016 року у сумі 1609888,15 грн., з яких:1097720,60 грн.-заборгованість за кредитом, 512167,55 грн.-заборгованість по відсотках, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною 716856,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ПАТ «Альфа банк» 21900,35 грн. сплаченого судового збору.

17.02.2016 року ( згідно поштового штемпеля відділення поштового зв»язку) ПАТ «Альфа Банк» надіслало позивачу за трьома адресами: АДРЕСА_1 (відправлення за №03509728); АДРЕСА_2 (відправлення за №03509736); АДРЕСА_3 (відправлення за №03509744) повідомлення - вимогу про усунення порушень та дострокове повернення кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та пені на загальну суму 71775,50 доларів США. Одночасно банк повідомив позивача про те, що відбулась заміна кредитора у зобов»язанні та інформував його про те, що в разі невиконання вимоги розпочне процедуру захисту своїх прав шляхом звернення до суду або вчинення виконавчого напису нотаріуса, що підтверджується письмовими вимогами за вихідним №13467-34-б/в, реєстром рекомендованих відправлень та квитанцією УДППЗ «Укрпошта» від 17.02.2016 року відділення Київ,18 Михайлівська площа,1 про оплату наданих послуг з відправлення рекомендованих повідомлень.

Вказані вимоги ОСОБА_3 у передбачений умовами кредитного договору тридцятиденний термін виконані на були.

19.03.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6971, згідно з яким стягнуто з позивача на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованість» за кредитним договором № 1901/0607/71-154 від 04.06.2007 року в сумі 58745,86 доларів США, що утворилася за період з 10.02.2014 року по 26.01.2016 року, з яких: 42943,42 долари США -заборгованість за користування кредитом; 15802,44 долари США- заборгованість за відсотками за користування кредитом.

11.05.2016 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Вариводою Д.В. винесено постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №51037195 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 19.03.2016 року, за реєстром №6971.

У відповідності до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Так, статтею 87 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 року передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до положень п.п.1.1. п.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п.1.2 п.1 глави 16 розділу ІІ зазначеного Порядку заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Положеннями пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріусів надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення зобов'язання.

Пунктом 2.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Як зазначено у правовій позиції Верховного суду України у справі №6-158цс15 від 20.05.2015 року безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку.

Судом встановлено та матеріали справи доведено, що на підтвердження безспірності заборгованості боржника банком нотаріусу були надані: розрахунок суми заборгованості за кредитним договором № 1901/0607/71-154 від 04.06.2007 року за період з 04.06.2007 року по 26.01.2016 року на загальну суму 71775,50 доларів США, з яких: 42943,42 долари США -заборгованість за користування кредитом; 15802,44 долари США- заборгованість за відсотками за користування кредитом;13029,64 долари США-пеня; виписку по особових рахунках ОСОБА_3 за період з 18.06.2012 року по 26.01.2016 року; вимоги про добровільне усунення порушень, направлені 17.02.2016 року за трьома відомими банку адресами боржника ОСОБА_3 з відміткою поштового відділення про відправлення 17.02.2016 року та докази їх надсилання, а саме реєстр рекомендованих відправлень та квитанцію відділення поштового зв»язку про оплату вартості рекомендованих повідомлень, з яких встановлено, що такі повідомлення були направленні боржнику 17.02.2016 року.

Таким чином, ПАТ «Альфа Банк» надано нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості та наявність доказів належного направлення письмової вимоги про усунення порушень.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом не встановлено, а позивачем не представлено суду жодних доказів щодо вчинення нотаріусом виконавчого напису із порушенням вимог Закону України «Про нотаріат».

Як зазначено у виконавчому написі нотаріуса, заборгованість за кредитним договором № 1901/0607/71-154 від 04.06.2007 року стягнуто за період з 10.02.2014 року по 26.01.2016 року, що не перевищує трирічний строк з дня виникнення права вимоги та відповідає вимогам ст.88 Закону України «Про нотаріат».

Доводи позивача про наявність у суді спору щодо суми заборгованості на час вчинення виконавчого напису нотаріуса не заслуговують на увагу, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинений 19.03.2016 року, в той час як заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.05.2013 року, яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 1901/0607/71-154 від 04.06.2007 року в розмірі 372597,61 грн. звернуто стягнення на іпотечне майно, надійшла до суду та була прийнята до свого провадження суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливкою Л.М. лише 26.05.2016 року і вказане рішення було скасоване 10.08.2016 року.

Отже, на момент вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису в суді не існувало спору між сторонами щодо розміру заборгованості за кредитним договором № 1901/0607/71-154 від 04.06.2007 року, а тому посилання ОСОБА_3 на правову позицію, висловлену Верховним Судом України у справах № 6-141цс14 та №6-27цс15 є хибним, оскільки при розгляду вказаних справ встановлено, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором.

Також не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що він не був повідомлений про заміну кредитора у зобов»язанні згідно договору про відступлення права вимоги внаслідок чого у нього не виникло жодних зобов»язань перед ПАТ «Альфа Банк», оскільки згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, обґрунтованим є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту взагалі.

Крім цього, у постановах від 15.04.2015 року у справі №3-43гс15 та від 10.02.2016 року у справі №3-4гс16 Верховний Суд України дійшов висновку, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов»язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов»язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів, однак сторони мають право додаткового врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що підстав для визнання виконавчого напису, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 19.03.2016 року та зареєстровано у реєстрі № 6971 таким, що не підлягає виконанню з підстав зазначених у позові, не має, відтак у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.18, 516, 517 ЦК України, ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 року, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання виконавчого напису, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем 19 березня 2016 року та зареєстрований у реєстрі № 6971 таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич