Провадження №2/359/1294/2018
Справа №359/1175/18
РІШЕННЯ

Іменем України

03 липня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що з 05 травня 2012 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 28 квітня 2014 року у них народилася дочка ОСОБА_3 На даний час шлюб між ними розірвано та сторони проживають окремо, при цьому малолітня дочка ОСОБА_3 проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. ОСОБА_4 самостійно забезпечує матеріальне утримання дочки. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на її утримання. Тому, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту предявлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позов та наполягала на його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_5 надав відзив на позовну заяву, яким не визнав позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову вказав на те, що позивачем не надано жодного доказу, що дитина проживає разом з нею та отримує всі належні умови для розвитку. Позивачем також не надано жодної квитанції, яка б підтверджувала, що грошові кошти витрачаються саме на утримання дитини. Так, відповідач протягом останнього часу добровільно надавав кошти у достатньому розмірі на утримання дитини. Останнім часом сплачував близько 7000 гривень щомісячно, а також додаткові витрати за необхідністю, але, за твердженням позивача, цих коштів замало. Представник відповідача вказав на те, що ОСОБА_2 на даний час не працює та постійного заробітку не має, вимушений винаймати житло. Відповідач не має наміру ухилятися від сплати аліментів, проте просив визначити розмір аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що в період часу з 05 травня 2012 року по 29 серпня 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина підтверджується копією рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2017 року (а.с.2).

Від цього шлюбу 28 квітня 2014 року у них народилася дочка ОСОБА_3 (а.с.5).

Сторони по справі проживають окремо. При цьому малолітня дочка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Іванківської сільської ради Бориспільського району №1660 від 17 листопада 2017 року (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача ОСОБА_5 стосовно того, що позивач не надала жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що малолітня дочка проживає разом з нею та отримує усі належні умови для розвитку.

Оскільки, вказана обставина спростовується як письмовими доказами, які наявні в матеріалах справи, зокрема довідкою, виданою виконавчим комітетом Іванківської сільської ради Бориспільського району (а.с.6), а також тим, що відповідач у добровільному порядку перераховував грошові кошти на утримання дитини, що водночас свідчить про визнання факту проживання дитини разом з матірю.

Так, в матеріалах цивільної справи містяться копії квитанцій (а.с.48-116) за період з 13 травня 2016 року по 15 травня 2018 року, згідно яких ОСОБА_2 перераховував грошові кошти на користь позивача на утримання їхньої спільної дочки ОСОБА_3

З огляду на це, суд вважає, що обставини, викладені у позовній заяві стосовно того, що відповідач ухиляється від матеріального утримання малолітньої дочки, не відповідають дійсності.

Враховуючи рівність обовязків батьків щодо забезпечення матеріального утримання дитини та незважаючи на те, що ОСОБА_2 у добровільному порядку перераховував грошові кошти на утримання малолітньої дочки, вказане не може свідчити про обмеження права на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття.

З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3

При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання малолітньої дочки. Відомості про те, що ОСОБА_2 має незадовільний стан здоровя або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки, в матеріалах цивільної справи відсутні.

Водночас, суд враховує те, що з 05 грудня 2017 року та на даний час відповідач офіційно не працює, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці (а.с.34-44). Крім цього, ОСОБА_2 орендує житло, а саме: кватиру №9 по пр-т. Бажана, 9Б в м. Києві та сплачує орендну плату у розмірі 5000 гривень щомісячно (а.с.45-46).

З огляду на ці обставини в сукупності, суд вважає допустимим стягувати з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до дня досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Приймаючи до уваги, що в ході судового розгляду було встановлено, що з травня 2016 року по травень 2018 року відповідачем сплачувались аліменти на користь позивача на утримання дочки. Тому, суд вважає за необхідне відступити від положення ч.1 ст.191 СК України, з огляду виконання відповідачем обов'язку по утриманню дитини та стягувати аліменти, починаючи саме з 01 червня 2018 року.

За змістом ч.1 та ч.3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Встановлено, що між сторонами по справі не досягнуто згоди щодо способу виконання відповідачем свого обовязку по утриманню дитини. Водночас, приписи ч.3 ст.181 СК України надають право на визначення способу виконання батьками обовязку по утриманню дитини чи то в твердій грошовій сумі, чи в частці від заробітку (доходу) саме тому з батьків з ким проживає дитина, тобто у даному випадку ОСОБА_1

Тому судом не встановлено обставин, які б свідчили про необхідність визначення розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При предявленні позову ОСОБА_1 не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від сплати судового збору. Предявлений нею позов задоволений. Тому із ОСОБА_2 належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ч ч.1 ст.180, ч.3 ст.181 СК України, ч.1 та ч.2 ст.182, ч.1 та ч.6 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований: 16512, Чернігівська область, м.Батурин, вул. Шовковиця, 69, І.н.) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.06.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 28.04.2032 року включно.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований: 16512, Чернігівська область, м.Батурин, вул. Шовковиця, 69, І.н.) на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 10 липня 2018 року.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський