№2/756/2034/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 липня 2018 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Марценюк А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання останньої такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обґрунтовували тим, що ОСОБА_3 являється колишньою дружиною їх спільного сина ОСОБА_4 Починаючи з лютого 2016 року відповідач в квартирі не з'являлася, місце її проживання не відомо, жодних витрат на утримання квартири не здійснює, комунальні платежі не сплачує, однак залишилася бути зареєстрованою за адресою квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначили, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1, разом зі своїм сином ОСОБА_4, змушені сплачувати значно більшу суму за комунальні послуги та нести додаткові витрати на утримання житла з огляду на реєстрацію в квартирі ОСОБА_3

Позивачі в судове засідання не з'явилися. Через канцелярію суду представником позивача подано заяву, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, про що в справі містяться відповідні докази. Заяв, заперечень, клопотань суду не надала, в зв'язку з чим суд визнає її неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у її відсутності по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Право власності позивача ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 19.12.2005 року (а.с. 14).

Згідно Довідки Форма №3 від жовтня 2017 року, виданої ЖБК «Суднобудівник-9» в квартирі АДРЕСА_1, ОСОБА_1 зареєстрований з 1984 року, ОСОБА_2 з 1982 року, ОСОБА_4 з 1985 року, ОСОБА_3 з 2013 року ОСОБА_5 з 2014 року. (а.с. 13).

Факт непроживання відповідача за адресою квартири АДРЕСА_1 протягом останнього року засвідчується довідками від жовтня 2017 року виданих ЖБК «Суднобудівельник - 9» про відсутність звернень ОСОБА_3 з заявами про неможливість проживання у вище вказаній квартирі чи скаргами, що їй чинять перешкоди у користуванні квартирою.

Крім того, згідно відповіді від 21.11.2017 року №К-5773, виданої Оболонським УП НП України ГУ в м. Києві, ОСОБА_3 із заявами та повідомленнями щодо чинення перешкод у проживанні в квартирі АДРЕСА_1 до Оболонського УП НП України ГУ в м. Києві не звертався.

Аналізуючи зібрані у справі докази у сукупності, суд вважає доведеним той факт, що відповідач не мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Тобто, відповідач на час звернення позивачів до суду не мешкає в квартирі АДРЕСА_1 більше одного року поспіль.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, "Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним."

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як власники мають право на здійснення права власності на належну їм квартиру АДРЕСА_1 та вимагати усунення порушень цього права.

Ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про необхідність визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 89,141, 280, 259, 263, 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його прголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А.В. Шевчук