Провадження № 6/344/214/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Орнат Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду подання в.о. начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника, -

В С Т А Н О В И В:

11.07.2018 року до суду надійшло подання в.о. начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника, Подання мотивовано тим, що на виконанні у Івано-Франківському МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебуває виконавче провадження по виконанню Виконавчого листа № 1915/12030/12, виданого 01.02.2013 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 399650грн. боргу та 3218,60грн. судового збору. Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання. Неодноразово надсилались боржнику вимогу-виклик державного виконавця для дачі пояснень з приводу не виконання рішення суду. 26.10.2016 року при виході за місцем виконання по вул. Коперніка 17 Б, виконавчі дії не проводились у звязку з тим, що двері були зачинені, про що було складено відповідний акт. 30.01.2017 року та 05.07.2018 року повторно при виході за місцем виконання по вул. Коперніка 17 Б, виконавчі дії не проводились у звязку з тим, що двері були зачинені, про що було складено відповідні акти. З метою повного та належного виконання рішення суду про стягнення боргу просив суд вирішити питання про примусове проникнення до приміщення боржника, а саме будинку № 17 Б по вул. Коперніка в м. Івано-Франківськ, для виконання виконавчого листа № 1915/1 2030/12 від 0102.2013 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом.

Представник Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області в судове засідання не з'явився.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов до такого висновку.

Статтею 30 Конституції України кожному громадянину гарантується недоторканність житла. Проникнення до житла чи до іншого володіння особи, допускається лише за вмотивованим рішенням суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Таким чином, підставою задоволення подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника може бути підтвердження як факту перешкоджання останнім проведенню виконавчих дій, так і документальне підтвердження, що відповідне помешкання належить боржнику або перебуває у його користуванні, а також про те, що у приміщенні може знаходитися майно боржника.

Тобто, необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника повинна бути належним чином вмотивована.

Згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Судом встановлено, що 01 лютого 2013 року Тернопільським міськрайонним судом видано виконавчий лист № 1915/12030/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість в сумі 5000 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 0512.2012 року становить 399650грн.; 3218,60грн. судового збору.

07 березня 2013 року головним державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження №36862996 з примусового виконання вказаного вище виконавчого документа. Постанову про відкриття виконавчого провадження було надіслано сторонам виконавчого провадження до відома.

Відповідно до акту головного державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 26 жовтня 2016 року при виході за адресою вул. Коперніка, 17 Б перевірити майновий стан не вдалось, оскільки не вдалось потрапити до будинку.

Згідно акту головного державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 30 січня 2017 року при виході за адресою вул. Коперніка, 17 Б майно бражника виявити не вдалось, оскільки двері в будинок ніхто не відчинив. Залишено вимогу державного виконавця з'явитись до Івано-Франківського МВ ДВС для дачі пояснень з приводу невиконання рішення.

Відповідно до акту державного виконавця, складеного заступником начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 05 липня 2018 року при виході за адресою м. Івано-Франківськ вул. Коперніка, 17 Б перевірити майновий стан не можливо, двері зачинені.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Суд зазначає, що проникнення до житла боржника є крайнім методом виконання рішення суду та може бути застосованим лише за наявності беззаперечних доказів та підстав, що виконавцем вживались усі методи та заходи виконання рішення суду, які не потребують проникнення до житла боржника та що виконання рішення суду можливо виключно за умови проникнення до житла боржника.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи, що державним виконавцем не вжито достатніх заходів для безперешкодного входження до житла боржника, для належного виклику боржника до відділу державної виконавчої служби, які не потребують примусового проникнення до житла; немає доказів про вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, про отримання ним викликів до відділу державної виконавчої служби; не надано доказів, що дії боржника перешкоджають повному та своєчасному вчиненню виконавчих дій; не надано доказів, що у будинку знаходиться майно боржника, відсутні докази про ухилення боржника від виконання судового рішення чи перешкоджання державному виконавцю у вчиненні виконавчих дій, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність вказаного подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 30 Конституції України, ст. ст. 18, 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження» ст. ст.259-260, 439 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання в.о. начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А. Татарінова