Провадження 2/127/2095/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягненнязаборгованості,
позов мотивований тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають та зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та є споживачами послуг централізованого теплопостачання, що надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», але в зв`язку з тим, що відповідачі вчасно не розраховувались за надані послуги, виник борг.
08.11.2012 року відповідачі уклали з Комунальним підприємством Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» договір № 05002215 про надання послег з централізованого опалення та гарячої води, однак систематично порушували умови договору в частині оплати спожитих послуг.
Тому станом на 24.04.2018 року виник борг за спожиті послуги становить 33 615,66 грн. Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України за весь час прострочення сплати платежів нараховано 8 510,96 грн. інфляційних та 1 609,04 грн. 3% річних. Загалом сума боргу становить 43 735,66 грн.
Оскільки добровільно відповідачі борг не сплатили, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Провадження у даній справі було відкрито ухвалою від 25.05.2018 року (а.с. 21).
В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не зявилась, надала заяву з проханням розглянути справу в її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечила.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відзиву на позов не подали, в судове засідання повторно не з'явились з невідомих суду причин, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась рекомендованою кореспонденцією з повідомленням за місцем реєстрації проживання. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутності не надавали. Про причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про заочний розгляд справи, оскільки у справі достатньо матеріалів про правовідносини, що виникли між сторонами, і представник позивача не заперечив проти такого порядку розгляду справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи відповідають зобов`язальні правовідносини, що склались між сторонами в сфері житлово-комунальних послуг, тому при обґрунтуванні рішення суд застосовує норми Житлового кодексу Української РСР та норми ЦК України.
Відповідачі ОСОБА_2, яка також є квартиронаймачем, та ОСОБА_3, проживають та зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та є споживачами послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання, що надаються КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" відповідно до Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року та Закону України "Про житлово-комунальніпослуги" від 24.06.2004 року.
08.11.2012 року між відповідачем ОСОБА_2 та Комунальним підприємством Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» був укладений договір № 05002215 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 11-12).
Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної і гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Пунктом 1 частини 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.
Тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу із врахуванням індексу інфляції та 3 % річних як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Відповідна правова позиція Верховного Суду України викладена в ухвалі у справі № 6-59цс13 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території.
Споживаючи послуги, надані КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго", відповідачі не оплатили отримані послуги у встановленому порядку. За період з травня 2010 року по квітень 2018 року борг за централізоване теплопостачання становить 33 615,66 грн.
За весь час прострочення сплати платежів за період з травня 2010 року по квітень 2018 року нараховані інфляційні в розмірі 8 510,96 грн. та 3% річних в розмірі 1 609,04 грн. (ст. 625 ЦК України).
Розрахунок боргу відповідачами не спростований. Дана сума боргу підлягає стягненню з відповідачів солідарно у повному обсязі.
Оскільки позивачем при подачі позову до суду були понесені витрати по оплаті судового збору 1762,00 грн. (а.с. 1, 2), відповідно до ст. 141 ЦПК України дана сума підлягає стягненню на користь позивача з відповідачів в рівних частках - по 881 грн. з кожного.
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 256, 260, 261, 264, 509, 526, 543, 610, 625 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 141, 263-265, 223, 280-282 ЦПК України, суд,-
позов задоволити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 03.07.2018 року

Суддя: