ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1613/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Расуловою А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

представник позивача: ОСОБА_4

представник відповідача: ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 р. ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2, позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3, відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу.

Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.06.1985 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї. Спільних дітей у них немає. Їх сімейне життя не склалося, оскільки виявилося, що вони є людьми з різними характерами та поглядами на життя. Все це призвело до втрати почуттів. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з січня 2012 р., спільне господарство не ведеться. За таких обставин примирення між ними неможливе, а примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права на свободу і особисту недоторканість.

У відзиві на позов відповідач виклала заперечення проти вимог позивача, у яких послалась на те, що повідомлені ним обставини не відповідають дійсності. Вказуючи, що насправді вони проживають разом, ведуть спільне господарство і мають спільний бюджет, відповідач просила надати їм шестимісячний строк для примирення.

Ухвалою від 13.12.2017 суд зупинив провадження у справі у зв'язку з наданням сторонам двомісячного строку для примирення.

Ухвалою від 15.02.2018 провадження у справі поновлене.

13.02.2018 від представника відповідача надійшло клопотання про призначення підготовчого засідання та заява про надання сторонам шестимісячного строку для примирення.

В підготовчому засіданні 15.02.2018 представник відповідача відкликав заяву про надання строку для примирення.

В підготовчому засіданні 30.03.2018 представник відповідача подав клопотання про виклик свідків та пред'явив зустрічний позов про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя. Протокольними ухвалами від 30.03.2018 суд відмовив у задоволенні клопотання про виклик свідків, а зустрічний позов залишив без розгляду.

В судовому засіданні 18.06.2018 суд задовольнив клопотання представника відповідача про приєднання письмових доказів, допит відповідача як свідка та доручення письмових пояснень та відмовив у задоволенні клопотання про витребування копії висновку експертного дослідження.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач та її представник позов визнали, але з інших підстав.

Будучи допитаною в якості свідка відповідач ОСОБА_3 пояснила, що проживала з позивачем та його сином понад 30 років, вкладала в сім'ю весь свій час та сили, а сина позивача від першого шлюбу виховувала як рідного. Чоловік мав поганий стан здоров'я, а тому вона іноді була змушена працювати за двох, щоб утримувати сім'ю, надавала йому усю необхідну турботу та піклування, вела домашнє господарство. Натомість відповідач неодноразово застосовував до неї моральне та фізичне насильство, але з метою збереження сім'ї вона мовчала. У 2016 р. поведінка чоловіка змінилася: він перестав підтримувати з нею шлюбні відносини, хоча причин цього не пояснював. І лише отримавши позовну заяву про розірвання шлюбу, вона зрозуміла, що такі дії він вчиняє з метою заволодіння їх спільною квартирою та її виселення. Всі ці дії ініційовані сином відповідача і не відповідають волевиявленню її чоловіка. Однак 31.03.2018 відбулися події, які свідчать про неможливість збереження шлюбу. У цей день між нею та чоловіком відбувся конфлікт, під час якого відповідач погрожував їй вбивством та вигнанням з квартири. Потім словесні погрози та образи переросли у насильство: відповідач намагався її задушити, внаслідок чого їй були завдані тілесні ушкодження. Ці обставини, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, свідчать про те, що подальше збереження шлюбу створює загрозу для її здоров'я, а можливо, і життя.

Заслухавши учасників справи, дослідивши їх письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, та письмові докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.06.1985 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1290.

Спільних дітей подружжя не має.

Із заяв по суті справи та пояснень її учасників вбачається, що внаслідок відсутності взаєморозуміння і розбіжностей у поглядах на шлюб і сімейні цінності останнім часом між сторонами виникали численні конфлікти та сварки, безпосередньою причиною яких став спір щодо права власності на квартиру. Такі відносини сторін призвели до втрати взаємних почуттів любові і поваги і, як наслідок, до фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин.

У зв'язку з відсутністю згоди відповідача на розірвання шлюбу суд надавав сторонам строк для примирення. Однак впродовж цього строку відновлення шлюбно-сімейних відносин сторін не відбулося, а існуючий між ними конфлікт лише загострився.

На даний час органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження, відкрите за заявою відповідача щодо спричинення їй позивачем тілесних ушкоджень.

Відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Зважаючи на встановлені обставини суд дійшов до переконання, що має місце стійкий розлад подружніх стосунків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а відтак подальше збереження шлюбу, який не базується на засадах добровільності, суперечить інтересам обох сторін, моральним принципам суспільства, нормам національного та міжнародного права.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, який як інвалід 2 групи звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 19 червня 1985 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1290, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя:

Повне рішення складене 02.07.2018.