ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1997/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2018 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Шклянки М.П.

при секретарі Галян Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ПАТ Комерційний Банк „ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача заборгованості по за кредитним договором №б/н від 11.02.2012 року в розмірі 110205,14 грн. враховуючи відсотки за користування договором , пеню, комісію та штрафні санкції та судові витрати, посилаючись на те, що 11.02.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 9900,00 грн. у вигляді встановленого крелитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань за вказаним договором станом на 31.08.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 110205,14 грн., в тому числі заборгованість за кредитом 9009,32, грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 3248,51 грн., 500 грн. - штраф (фіксована частина) 5224,05 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначено, що він позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечували, надали відзив на позов, в яких позовні вимоги не визнали, пояснивши, що позивач при зверненні до суду пропустив строки позовної давності, тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Справу просив розглядати без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини.

11.02.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 9900,00 грн. у вигляді встановленого крелитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В рамках укладеного Договору Відповідачу була видана платіжна кредитна карта.

За допомогою платіжної кредитної карти здійснювались фінансові операції в рамках укладеного між сторонами Договору.

Заборгованість по тілу кредиту виникла ще 05.06.2014р.

Так, відповідно до Довідки Позивача від 09.10.2015 №151009/773 станом на 05.06.2014р. за платіжною кредитною картою Відповідача рахувалась заборгованість в розмірі 9009,32 грн., шо співпадає з заявленими вимогами Позивача в його позовній заяві.

Позивач звернувся до суду в листопаді 2017 року.

Таким чином, з врахуванням вимог ст. 257, 267 ЦК України Позивач має право на стягнення заборгованості в рамках строку позовної давності, а отже за період з листопада 2014 року по листопад 201 7 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За правилами ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до ст. 257 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 626 ч З ЦК України договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено, що між сторонами не укладався правочин про збільшення позовної давності в розумінні ст.ст. 626, 207 ЦК України.

Відповідно до ст. 627 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе застосувати позовну давність та прийняття рішення про відмову у задоволені позову.

Крім того, судом встановлено, що заборгованість утворилась не внаслідок протиправних або недобросовісних дій Відповідача, оскільки платіжна кредитна карта Відповідача була викрадена в 2014 році.

Про факт викрадення кредитної карти Відповідач неодноразово повідомляла працівників Позивача, визначеними самим Позивачем телефонним засобом зв'язку.

Крім того, Відповідач звернулась до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення проти неї дій, що містять ознаки кримінального правопорушення.

СВ Дніпровським УП ГУНП в м. Києві 15.10.2015 року було відкрито кримінальне провадження та внесено його до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0015743.

В ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з листопада 2014 по жовтень 2015 року невстановлена особа, шахрайським шляхом, заволоділа грошовими коштами, які знаходились на банківському рахунку, що належить ОСОБА_3.

15.10.2015 року Відповідачка була визнана потерпілою по даному кримінальному провадженню.

Як вбачається з викладеного, заборгованість за кредитним рахунком виникла не з вини Відповідача, а через протиправні дії третіх осіб.

Враховуючи вище викладене, зважаючи на те, що фактично коштами банку заволоділи треті особа, виходячи з засад справедливості та співрозмірності, суд вважає за можливе в позові відмовити.

Керуючись ст. 15, 16, 526, 615, 635, 1212ЦПК України, на підставі ст. 257, 261, 266 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ПАТ Комерційний Банк „ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку оголошення вступної та резолютивної частини, вказаний строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на апеляційне оскарження рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: