25.06.2018 Єдиний унікальний № 371/1645/17
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2 /371/ 228 /18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2018 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Овчаренко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 05 вересня 2015 року помер ОСОБА_2, на випадок своєї смерті він зробив заповітне розпорядження про те, що все його майно, де б воно не було і з чого воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідав своїй дочці ОСОБА_1. При зверненні до Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй було відмовлено, оскільки на все майно було накладено арешт. Просить зняти арешт на спадкове майно померлого, у звязку з тим, що постановою Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області від 06 липня 2015 року було повернуто виконавчий документ стягувачеві.

Позивач та законний представник позивача в судове засідання не зявилися, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, законний представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Дослідивши позовну заяву, додані до неї документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області перебувало виконавче провадження № 24408789 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в сумі 187249,02 грн.

Постановою державного виконавця від 10 лютого 2011 року було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2.

06 липня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» - коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно.

Згідно ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна ( коштів ) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника ( у тому числі від реалізації майна боржника ), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.24 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначив, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Отже, у справах про зняття арешту з майна належним відповідачем є не орган державної виконавчої служби, а боржник та особи, в інтересах якої накладено арешт.

Так, з матеріалів справи вбачається, що стягувачем є ПАТ «Універсал Банк», а боржником ОСОБА_2.

Таким чином позивачем предявлено позов до неналежного відповідача.

Також, в судовому засіданні встановлено, що заборгованість ОСОБА_3 погашена не була, тому суд не вбачає підстав для звільнення майна з-під арешту.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 259, 263, 264, 265, 268 ч. 4, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В

1.У задоволенні позову ОСОБА_1 до Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області про зняття арешту з майнавідмовити.

2. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя підпис ОСОБА_4

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук