Постанова

Іменем України

25 червня 2018 року

м. Київ

справа № 754/21111/13-ц

провадження № 61-34019св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: КоротунаВ. М. (суддя-доповідач), Курило В. П., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

представники відповідача: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,

треті особи - орган опіки та піклування Деснянської районної державної адміністрації у м. Києві, орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області,

представники третьої особи: ОСОБА_11, ОСОБА_12,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргуОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2017 року у складі судді Левенець Б. Б.,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, треті особи: орган опіки та піклування Деснянської районної державної адміністрації у м. Києві, орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, в її вихованні та визначення способу участі батька у вихованні дитини, місця та часу їх спілкування.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 грудня 2013 року відкрито провадження у справі.

ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 серпня 2016 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 грудня 2013 року відмовлено.

25 травня 2017 року ОСОБА_6 повторно подала апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 грудня 2013 року відмовлено на підставі пункту 3 частини четвертої статті 297 ЦПК України 2004 року.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив із того, що законом не передбачено можливості повторного апеляційного оскарження і розгляду апеляційним судом апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, якщо така апеляційна скарга від цієї ж особи вже була розглянута апеляційним судом у встановленому порядку.

У липні 2017 року ОСОБА_6 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу уякій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу на розгляд до суду апеляційної інстанції для розгляду по суті.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала суду апеляційної інстанції є незаконною і необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

04 червня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 297 ЦПК України 2004 року суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі також у випадках, якщо є ухвала про відмову у задоволенні апеляційної скарги цієї особи або про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

Встановлено, що ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 01 серпня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 грудня 2013 року.

Так, суд апеляційної інстанції з урахуванням встановлених обставин, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини четвертої статті 297 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П.Курило

М. Є.Червинська