Номер провадження: 22-ц/785/5509/18
Номер справи місцевого суду: 520/1745/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

ОСОБА_2,

за участю:

секретаря Лопотан В.І.,

представника ПАТ «МТБ ОСОБА_3» - ОСОБА_4,

представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ ОСОБА_3» на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2018 року (суддя Луняченко В.О.) у цивільній справі за скаргою ОСОБА_5 про визнання неправомірними дій державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_7, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «МТБ ОСОБА_3»,

встановив:

13 лютого 2018 року заявник ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив суд визнати незаконними дії державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі Другого Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області) ОСОБА_7 та визнати протиправною оцінку майна, відповідно до звіту про незалежну оцінку від 18.01.2018 року.

Уточнивши вимоги скарги, заявник просив суд визнати незаконним дії державного виконавця Другого Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_7, повязані з оцінкою нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Одеса, провулок Псковський, 12, визначеною за результатами Звіту про незалежну оцінку майна 1/2 частини житлового будинку, зазначеного у технічному паспорті під літ «Д», загальною площею 160,2 кв.м, та 1/2 земельної ділянки загальною площею 0,0300 га, розташованих за адресою: м. Одеса, пров. Псковський,12.

Також просив визнати недійсним та скасувати Звіт про незалежну оцінку майна 1/2 частини житлового будинку, зазначеного у технічному паспорті під літ «Д», загальною площею 160,2 кв.м та 1/2 земельної ділянки загальною площею 0,0300 га , розташованих за адресою: м. Одеса, провулок Псковський, 12, який був виготовлений ТОВ КБ «Домінанта» 18.01.2018 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2018 року вищевказану скаргу ОСОБА_5 задоволено.

Визнано незаконними дії державного виконавця Другого Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_7, повязані з оцінкою нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Одеса, провулок Псковський, 12, визначеною за результатами Звіту про незалежну оцінку майна 1/2 частини житлового будинку, зазначеного у технічному паспорті під літ «Д», загальною площею 160,2 кв.м, та 1/2 земельної ділянки загальною площею 0,0300 га, розташованих за адресою: м. Одеса, пров. Псковський,12.

Визнано недійсним та скасовано Звіт про незалежну оцінку майна від 18.01.2018 року, який був виготовлений ТОВ КБ «Домінанта» про оцінку 1/2 частини житлового будинку, зазначеного у технічному паспорті під літ «Д», загальною площею 160,2 кв.м та 1/2 земельної ділянки загальною площею 0,0300 га, розташованих за адресою: м. Одеса, провулок Псковський, 12.

11.05.2018 року представник Другого Київського ВДВС м. Одеси ГУТУЮ в Одеській області на вказану ухвалу суду надав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, яка надійшла до суду апеляційної інстанції разом з матеріалами справи 30.05.2018 року (а.с.193), та яка ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04.06.2018 року була залишена без руху через її недоліки і апеляційне провадження по якій до теперішнього часу не відкрите (а.с.195-197).

Крім того, до суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга ПАТ «МТБ ОСОБА_3», в якій апелянт просить зазначену ухвалу суду скасувати, та постановити нову, якою у задоволенні скарги ОСОБА_5 відмовити. По зазначеній апеляційній скарзі ухвалою суду було відкрите апеляційне провадження (а.с.200-201).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ПАТ «МТБ ОСОБА_3», заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Другому Київському ВДВС м. Одеси ГУТУЮ в Одеській області знаходяться виконавчі провадження ВП № 53022903, ВП № 53242859 з примусового виконання судового наказу Київського районного суду м. Одеси у справі № 2-Н-2082/2009 від 02.02.2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на користь ВАТ «Морський ОСОБА_3» заборгованість за кредитним договором у розмірі 28311,16 доларів США та 4719,78 грн., а також судовий збір у розмірі 850,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30,00 грн.

Вищевказані виконавчі провадження ВП № 53022903 та ВП № 53242859 були повторно відкриті 01.12.2016р. та 17.01.2017р. відповідно, і були спрямовані боржникам ОСОБА_5 та ОСОБА_8 рекомендованими листами з повідомленням про вручення, які згодом повернулись на адресу ВДВС у зв'язку зі спливом строку зберігання.

Так, відповідно до п. 1 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VІІІ, цей Закон набирає чинності одночасно з набранням чинності Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», який в свою чергу з урахуванням п. 1 р. ІV Прикінцеві та перехідні положення цього Закону та того, що його було опубліковано у офіційному друкованому виданні «Голос України» /№ 122-123/ від 05.07.2016 року, набрав чинності 05.10.2016 року.

Згідно із п.п. 7, 8 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VІІІ, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

У відповідності до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому ст. 57 цього Закону.

Статтею 57 вказаного Закону передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Так, скарга обгрунтована тим, що в ході проведення виконавчих дій з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа, 30.08.2017 року виходом за адресою: м. Одеса, пров. Псковський, 12, державному виконавцю було відмовлено у доступі до земельної ділянки, яка знаходиться в іпотеці у ПАТ «Марфін Банк», та до будинку, який знаходиться на цій земельній ділянці.

У зв'язку з цим, 30.08.2017 р. та 08.12.2017 р. державним виконавцем були винесені постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно ВП № 53022903, ВП № 53242859, без доступу до нерухомого майна, якою було описано та накладено арешт на земельну ділянку площею 0,0300 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, реєстраційний номер земельної ділянки: 28, кадастровий номер 511013690:38:007:0009, що знаходиться за адресою: м. Одеса, провулок Псковський, 12, співвласниками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (а.с.34, 38).

Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Одеси № 520/1348/17 від 07.11.2017р. надано дозвіл державному виконавцю відділу на примусове проникнення до земельної ділянки та до будинку, який знаходиться на цій земельній ділянці, шляхом примусового відкриття воріт та дверей будинку для проведення виконавчих дій з примусового виконання вищевказаного судового наказу.

У звязку з цими обставинами, 16.01.2018 державним виконавцем були винесені постанови про призначення суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП № 53022903, ВП № 53242859 для надання письмового висновку, звіту про оцінку майна з питань встановлення ринкової вартості вищезазначеного арештованого та описаного майна, співвласниками яких є ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (частка у спільній власності - 1/2).

У відповідності до звіту щодо експертно-грошової оцінки, який проведений ТОВ «КБ» «Домінанта», станом на 18.01.2018 року ринкова вартість 1/2 частини вищевказаної земельної ділянки становить 538 224,00 грн. (3 588,16 грн./1 кв. м).

У відповідності до цього звіту щодо експертно-грошової оцінки 1/2 частини житлового будинку, його ринкова вартість становить 523 282,00 грн.

Таким чином, вказаним звітом встановлено, що ринкова вартість 1/2 частини вказаного майна, що належить ОСОБА_8 та ОСОБА_5, становить 1061506 грн. (538 224 грн. + 523 282).

Разом з тим, у відповідності до вказаного Звіту вбачається що субєкт господарювання виготовив його з урахуванням візуального огляду зовні (з боку вилиці) 17.01.2018 року, у звязку з тим, що доступ до обєкта оцінки був обмежений.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна повинні містити визначення понять, у тому числі поняття ринкової вартості, принципів оцінки, методичних підходів та особливостей проведення оцінки відповідного майна залежно від мети оцінки, вимоги до змісту звіту про оцінку майна та порядок його рецензування (ч.ч. 1, 4 ст. 9 вказаного вище закону).

Так, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою КМУ від 10 вересня 2003 року № 1440, є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

В пунктах 50-55 вказаного Стандарту визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою КМУ від 28 жовтня 2004 року № 1442, є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту № 2 «Оцінка нерухомого майна» з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.

Пунктами 50 та 51 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об'єктом оцінки. Незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Пунктом 67 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» встановлено, що рецензія повинна містити висновок про відповідність звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та про можливість його використання з відповідною метою, у тому числі про достовірність оцінки майна. Звіт класифікується за такими ознаками: звіт повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна; звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки; звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків; звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.

Як вбачається з матеріалів справи, було встановлено у судовому засіданні і вказано вище, безпосередньо у звіті зазначено, що огляд обєкта проводився 17.01.2018 року, та був обмеженим.

Однак, в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази того, що 17.01.2018 року, власники будівлі і земельної ділянки, які були належним чином повідомлені про проведення оцінки незалежним оцінювачем, перешкоджали доступу спеціаліста до земельної ділянки або будинку. У письмових запереченнях державного виконавця та у наданих матеріалах виконавчого провадження відсутні акти, складені саме під час проведення оцінки, і взагалі відсутні акти про здійснення будь-яких виконавчих дій 17.01.2018 року.

З цих підстав, доводи заявника апеляційної скарги ПАТ «МТБ ОСОБА_3» про те, що оцінка нерухомого майна була проведена в законному порядку, оскільки власники цього майна не дозволили державному виконавцю та оцінщику майна проникнути до приміщень, які підлягали оцінці, є безпідставними і такими, що не підтверджені матеріалами справи.

Крім того, відповідно до наданого до скарги висновку Товарної біржі «ПРОФІ-Т», експертна грошова оцінка 1/2 частини спірної будівлі та 1/2 частини земельної ділянки, встановлена у сумі 1 733 277 грн., що перевищує вартість оцінки у звіті, який оскаржується, на 671771 грн. (а..86-152).

Зазначені обставини, а також те, що матеріали справи не містять доказів обгрунтованості проведення огляду предметів оцінки візуально, без проникнення до цих обєктів і огляду їх безпосередньо в натурі, як зовні, так і всередині, в своїй сукупності свідчать про незаконність оцінки нерухомого майна.

Тобто, суд першої інстанції дійшов правильного і обгрунтованого висновку про те, що проведення оцінки без безпосереднього огляду будинку та земельної ділянки, в даному випадку не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має недоліки, які суттєво впливають на достовірність оцінки, що в свою чергу може привести до реалізації майна за ціною нижчою ніж реальна ринкова вартість.

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, оскільки таким чином порушуються права як боржників так і кредитора, у звязку з чим, суд правильно визнав незаконними дії головного державного виконавця по проведенню оцінки нерухомого майна та щодо визнання недійсним і скасування звіту про незалежну оцінку вартості будинку та земельної ділянки.

Безпідставними також є доводи заявника апеляційної скарги ПАТ «МТБ ОСОБА_3» про те, що оцінювач ОСОБА_9 є директором ТОВ «КБ «Домінанта» і як субєкт господарювання оціночної діяльності має відповідний сертифікат субєкта оціночної діяльності, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, тобто має достатній фаховий рівень підготовки оцінювача, а тому має право самостійно обирати форму оцінки майна, на його розсуд, виходячи з обставин конкретного дослідження, в тому числі шляхом візуального огляду предмету оцінки і дачі звіту про його оцінку.

Такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з того, що матеріали справи не мають доказів того, що в оцінщика ОСОБА_9, який є директором ТОВ «КБ «Домінанта», були правові підстави для проведення візуальної оцінки, без належного огляду предметів оцінки, як зовні, так і всередині.

Тим більше такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з того, що оцінка нерухомого майна, яке належить боржникам ОСОБА_5 і ОСОБА_8 за звітом, виконаним ТОВ «КБ «Домінанта», є значно заниженою, що є недопустимим, оскільки порушує права вказаних боржників. При цьому колегія суддів враховує, що оцінка майна за звітом, виконаним ТБ «АПРОФІ-Т», на 671 771 грн. більша, ніж оцінка, виконана ТОВ «КБ «Домінанта».

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, ухвалу постановлено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ ОСОБА_3» залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено: 09.07.2018 року

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_10

ОСОБА_2