Справа № 487/2658/18
Провадження № 2/487/1579/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді: Гаврасієнка В.О., за участю секретаря судового засідання: Гречаної А.Д., розглянувши у судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

05.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Позивач інвалід І групи, прикований до ліжка, потребує постійної турботи та догляду, відповідач відсторонилася від цієї проблеми, проживає окремо. Сторони не в змозі знайти спільну мову і підтримувати нормальну моральну атмосферу в родині, піклуватися про побудову сімейних відносин між сторонами на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться та більше одного року проживають окремо. Спільного майна сторони не мають. Подальше примирення та збереження шлюбу позивач вважає неможливим і суперечить інтересам сторін. Посилаючись на викладене позивач просила позов задовольнити.

У судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, проти позовних вимог не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, 15.09.2015 року було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 636, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 127730.

Проте спільне життя сторін не склалося, кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру.

Нормами ст. 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ст.ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін.

За такого, суд вважає, що сімя сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, позов задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 111-115 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2(проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 15.09.2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 636 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2(проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2) на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

СУДДЯ: В.О. Гаврасієнко