У Х В А Л А

26 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 243/2749/16-ц

Провадження № 14-24звц18

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

головуючого судді Князєва В.С.,

судді-доповідача Ткачука О.С.,

суддів: Антонюк Н.О., Бакуліної С.В., Британчука В.В., Гудими Д.А., Данішевської В.І., Золотнікова О.С., Лобойка Л.М., Лященко Н.П., Прокопенка О.Б., Рогач Л.І., Саприкіної І.В., Ситнік О.М., Уркевича В.Ю., Яновської О.Г.

за участю секретаря Андрущенко Н.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

представник третьої особи - Бузницька Г.М.

розглянула заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2016 року (судді Чемодурової Н.О.) та рішення апеляційного суду Донецької області від 23 березня 2017 року (судді Біляєвої О.М., Кішкіної І.В., Папоян В.В.) у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Донецькій області, треті особи: прокуратура Донецької області, Краматорська місцева прокуратура, Слов'янська місцева прокуратура, про відшкодування моральної шкоди, з підстав встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з уточненим в подальшому позовом до Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Краматорська місцева прокуратура, Слов'янська місцева прокуратура, Головне управління Національної поліції у Донецькій області про відшкодування моральної шкоди.

2. Позовна заява мотивована тим, що з 21 серпня 1991 року по 09 грудня 2010 року позивач перебувала у трудових відносинах з Слов'янським психоневрологічним інтернатом, обіймаючи посаду завідувача господарством. Наказом директора Слов'янського психоневрологічного інтернату від 09 грудня 2010 року звільнена з роботи на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

2.1. Рішенням апеляційного суду Донецької області від 22 липня 2011 року ОСОБА_3 поновлена на роботі на посаді завідувача господарством Слов'янськогопсихоневрологічного інтернату з 10 грудня 2010 року. Однак рішення суду в частині поновлення її на роботі до теперішнього часу не виконано з вини директора Слов'янського психоневрологічного інтернату ОСОБА_5, яка не видала наказ про поновлення на роботі ОСОБА_3

2.2. Протягом 2011-2012 років слідчі Слов'янської міжрайонної прокуратури неодноразово ухвалювали постанови про відмову у порушенні кримінального провадження щодо притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 382 КК Українидиректора Слов'янського психоневрологічного інтернату ОСОБА_5, які у подальшому за її скаргами були скасовані Слов'янським міськрайонним судом Донецької області.

2.3. З 27 листопада 2012 року не вирішено кримінальне провадження щодо притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за умисне невиконання судового рішення.

2.4. З того часу слідчими Слов'янської місцевої прокуратури та Краматорської місцевої прокуратури не вносилися до Єдиного реєстру досудових розслідувань належні відомості щодо вчинення ОСОБА_5 та іншими особами кримінальних правопорушень; її заяви про відповідні правопорушення направлялися до Слов'янського та Краматорського відділів поліції, слідчі яких також не виконували свої повноваження належним чином.

2.5. Унаслідок таких неправомірних дій та бездіяльності співробітників органу, що здійснює досудове розслідування та прокуратури, її трудові права не поновлені, що завдає їй моральні страждання.

2.6. У зв'язку із цим ОСОБА_3 на підставі ст. ст. 23, 1167, 1176 ЦК України просила стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання грошових коштів з єдиного казначейського рахунку на її користь 150 000 грн, що еквівалентно 5 000 євро моральної шкоди, завданої неправомірними діями та бездіяльністю посадових осіб органу, що здійснює досудове розслідування та прокуратури .

Короткий зміст рішень суду І інстанції

3. Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 14 червня 2016 року в порядку частини першої ст. 33 ЦПК України залучено прокуратуру Донецької області, Головне управління Національної поліції у Донецькій області у якості співвідповідачів (ас. 115 т. 2).

4. Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 до прокуратури Донецької області залишені без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (ас. 247-248 т. 2).

5. Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2016 року залучено прокуратуру Донецької області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог (ас. 249 т. 2).

6. 20 грудня 2016 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області вирішив позовні вимоги задовольнити частково.

7. Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання грошових коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди грошові кошти в сумі 13 754 грн 95 коп.

8. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

9. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

10. Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції керувався ст.ст. 1167, 1176 ЦПК України та виходив з того, що бездіяльністю органів, що здійснюють досудове розслідування, та органів прокуратури, яка виражалась у недотриманні розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, позивачеві ОСОБА_3 було завдано моральної шкоди, справедливою сатисфакцією якої є грошова сума у розмірі 13 754, 95 грн, що за курсом НБУ на час винесення рішення еквівалентно 500 Євро.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

11. 23 березня 2017 року апеляційний суд Донецької області вирішив рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

12. Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що ОСОБА_3 не було надано належних доказів заподіяння їй моральної шкоди, не доведено та не підтверджено нею негативних явищ, які сталися, внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів досудового розслідування та прокуратури, а також наявності причинного зв'язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою.

13. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 травня 2017 року було відкрито касаційне провадження у цій справі.

Зміст вимог заяви

14. У своїй заяві, поданій у порядку п. 2 ч. 3 ст. 423 ЦПК України, ОСОБА_3 просить скасувати рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2016 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 23 березня 2017 року та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

А.Доводи особи, яка подала заяву

15. Заява мотивована тим, що в зв'язку з тривалим невиконанням рішення національного суду та порушенням права позивача на справедливий судовий розгляд після вичерпання заходів національного захисту вона був змушена звернутися до Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ або Суд). Листом від 14 квітня 2017 року їй повідомили, що Велика Палата ЄСПЛ прийняла рішення, в якому встановила, що заяви у справі «Бурмич та інші проти України» (заява № 46852/13 та ін.) (далі - Рішення), а також заяви, вказані у додатках до рішення, в тому числі і її заява, є частиною процедури виконання пілотного рішення по справі «Юрій Миколайович Іванов проти України». Суд вирішив, що відшкодування за системну проблему, встановлену в рішенні по справі Іванов, має бути надано в рамках процедури виконання під наглядом Комітету Міністрів та приєднав її заяву до справи «Бурмич та інших проти України». Отже, рішенням ЄСПЛ встановлено порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні зазначеної справи судом.

Б. Позиція інших учасників справи

16. 21 та 27 лютого 2018 року до Верховного Суду надійшло заперечення заступника прокурора Донецької області, в якій він просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд оскаржуваних нею судових рішень, посилаючись на те, що оскільки рішення ЄСПЛ було постановлено в іншій справі, то воно не може бути підставою для перегляду судових рішень в справі, що розглядається.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. 1. Щодо меж розгляду судом заяви

21. 25 листопада 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд судових рішень у справі з підстав встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом.

22. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), яким Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК України) викладено в новій редакції.

23. Відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції цього Закону заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах з підстав встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні відповідної справи судом, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Верховного Суду для їх розгляду за правилами перегляду судових рішень у зв'язку з виключними обставинами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

24. Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 423 ЦПК України підставою для перегляду судових рішень у зв'язку з виключними обставинами є встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення міжнародних зобов'язань при вирішенні цієї справи судом.

25. 23 січня 2018 року вказану заяву було передано до Великої Палати Верховного Суду для розгляду за правилами перегляду судових рішень у зв'язку з виключними обставинами.

А.2. Щодо суті заяви

26. У судовому засіданні (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 підтримала заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами та просила її задовольнити з викладених у ній мотивів.

27. Представник прокуратури у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_3, оскільки остання зверталась до ЄСПЛ в іншій цивільній справі.

28. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника та прокурора, перевіривши наведені в заяві доводи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що провадження за виключними обставинами підлягає закриттю з огляду на таке.

29. Рішення ЄСПЛ у справі «Бурмич та інші проти України» стосується структурної проблеми невиконання або тривалого виконання рішень національних судів. Ця проблема призводить до порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції (параграф 3 резолютивної частини Рішення).

30. З матеріалів справи, пояснень сторін у справі та наданих матеріалів Уповноваженого у справах ЄСПЛ убачається, що ОСОБА_3 подала до ЄСПЛ заяву № 66057/13 про порушення судами положень Конвенції в іншій цивільній справі, а саме в справі за позовом ОСОБА_3 до Слов'янського психоневрологічного інтернату про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (№ 22-6428/2011).

31. Заяву про перегляд рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2016 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 23 березня 2017 рокуОСОБА_3 подала у цивільній справі № 243/2749/16-ц за її позовом до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Донецькій області, треті особи: прокуратура Донецької області, Краматорська місцева прокуратура, Слов'янська місцева прокуратура, про відшкодування моральної шкоди.

Б. Висновки за результатами розгляду заяви

32. Отже, Велика Палата Верховного Суду встановила, що судові рішення в цивільній справі № 243/2749/16-ц не були предметом розгляду в ЄСПЛ, що виключає встановлення ЄСПЛ порушення Україною міжнародних зобов'язань під час вирішення національними судами зазначеної цивільної справи, а тому відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_3 про перегляд за виключними обставинами про перегляд рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2016 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 23 березня 2017 року в цивільній справі № 243/2749/16-ц.

33. Беручи до уваги наведене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про необхідність закриття провадження у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Керуючись статями 255, 258 - 261, 423 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Провадження за виключними обставинами за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2016 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 23 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Донецькій області, треті особи: прокуратура Донецької області, Краматорська місцева прокуратура, Слов'янська місцева прокуратура, про відшкодування моральної шкоди - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.С. Князєв

Суддя-доповідач О.С. Ткачук

Судді: Н.О. Антонюк Н.П. Лященко

С.В. Бакуліна О.Б. Прокопенко

В.В. Британчук Л.І. Рогач

Д.А. Гудима І.В. Саприкіна

В.І. Данішевська О.М. Ситнік

О.С. Золотніков В.Ю. Уркевич

Л.М. Лобойко О.Г. Яновська