Номер провадження 2/243/2175/2018
Номер справи 235/5797/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 11 » липня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю - секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі № 19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 24 вересня 2005 року він перебуває у шлюбі з відповідачкою. Шлюб було зареєстровано у Словянському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, Актовий запис № 568 (а.с.8).

Від шлюбу сторони мають дитину, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачкою не склалося, в їх відносинах втрачено взаєморозуміння, подружі відносини на протязі останніх трьох років фактично припинені, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть.

Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки він існує лише формально.

Вважає, що збереження сімї не можливе та суперечить їх законним інтересам.

Спору про поділ майна та місце мешкання дитини немає.

Просить суд шлюб, зареєстрований 24 вересня 2005 року, який було зареєстровано Словянським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, Актовий запис № 568, між ним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 (до шлюбу Дзядик) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, розірвати.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання. 11 липня 2018 року надав суду Заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити (а.с.14).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, місце та час проведення судового засідання. 11 липня 2018 року надала суду Заяву про розгляд справи за її відсутності. Не заперечувала проти задоволення позовних вимог (а.с.15).

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Судом встановлено, що сторони 24 вересня 2005 року, уклали шлюб, який було зареєстровано у Словянському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, Актовий запис № 568, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 021465 (а.с.8).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить Свідоцтво про народження серії 1-НО № 176748, видане 07 березня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, Актовий запис № 203 (а.с.9).

Спільне життя з відповідачкою не склалося, в їх відносинах втрачено взаєморозуміння, подружі відносини на протязі останніх трьох років фактично припинені, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть.

Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки він існує лише формально.

Спору про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю немає.

Таким чином, їх сімя фактично розпалася, шлюб існує тільки формально і зберегти його неможливо. Надання часу для примирення позивач вважає недоцільним, так як всі можливості зберегти сімю вичерпані.

В Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у звязку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач ОСОБА_1 не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду.

Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 не висловила своє бажання про зміну прізвища, суд не вирішує питання про відновлення дошлюбного прізвища, оскільки відповідно до ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України, право на вибір прізвища після розірвання шлюбу належить особі, яка змінила таке прізвище, в даному випадку відповідачці ОСОБА_5.

Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сімї неможливе.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 56, 112, 160 Сімейного Кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24 вересня 2005 року Словянським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, Актовий запис № 568, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та БАКУМЕНКО (до шлюбу Дзядик) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище «БАКУМЕНКО».

Розяснити сторонам, що шлюб припиняється з моменту набрання чинності даним рішенням, а документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Копію даного рішення після набрання ним чинності надіслати до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий:

суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_6