Справа № 361/2341/18
Провадження № 2/361/1905/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.,

за участю секретаря Бас Я.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до

ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 27 липня 2013 року між нею

і відповідачем зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя

з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейні відносини, обовязки кожного

з подружжя, внаслідок чого між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Позивачка вважає, що їхній з відповідачем шлюб носить формальний характер, примирення та збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить її інтересам та інтересам дитини.

З огляду на викладені обставини, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та ОСОБА_2, 27 липня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 283 та залишити проживати з нею їхню дочку ОСОБА_3.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 11травня 2018 року провадження у вказаній справі відкрито за загальними правилами позовного провадження, призначено підготовче засідання.

В підготовче судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просила суд його задовольнити та розглянути справу за її відсутності.

Відповідач в підготовче судове засідання теж не зявився, подав до суду заяву,

в якій проти розірвання шлюбу не заперечував, просив розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до наступних висновків.

27 липня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 283, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-ЕЛ №078890, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції.

Від спільного подружнього життя у сторін 17 вересня 2014 року народилася дочка ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про її народження серії

І-ЕЛ № 158843, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 466.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства,продовжувати подальше спільне життя не бажають, від застосування заходів щодо примирення відмовляються, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд приходить до висновку, що позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам сторін.

Стосовно позовної вимоги щодо визначення місця проживання дитини з матірю суд відмовляє у її задоволенні, оскільки позивачем у поданій до суду позовній заяві ніяким чином не обґрунтовано заявлену вимогу та відповідних доказів не надано.

Керуючись ст. ст. 200, 206, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 27 липня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 283.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Радзівіл А.Г.