Справа № 585/4292/17
Номер провадження 2/585/159/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, при секретарях С.А. Демяненко, М.В. Шунько, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом комунального підприємства "Житло-Експлуатація" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги, -

В С Т А Н О В И В :

КП «Житло-Експлуатація» звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 в якій просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь КП «Житло-Експлуатація» заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 4090,90 грн, 3% річних в сумі 169,55 грн., інфляційні втрати в сумі 1043,81 грн.; судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позову зазначає, що ухвалою Роменського міськрайонного суду від 02.10.2017 р. скасовано судовий наказ від 26.07.2017 р., яким стягнено з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КП «Житло-Експлуатація» заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 4090, 9 грн., 3 % річних в сумі 169,55 грн., інфляційних втрат в сумі 1043,81 грн., та в дольовому порядку судовий збір по 400 грн. з кожного. 05.11.2012 р., на підставі Договору купівлі-продажу, відповідачі набули у спільну сумісну власність подружжя квартиру АДРЕСА_1. Рішенням виконкому Роменської міськради № 167 від 14.06.2006 р. житловий фонд міськради, зокрема вул. Київська, 92 (п.108 Додатку) передано на баланс КП «Житло-Експлуатація» і останнє визнане виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Комунальне підприємство в повному обсязі виконувало зобовязання по утриманню будинку № 92 по вул. Київській в м. Ромни і його прибудинкової території в межах встановлених тарифів. Однак відповідачі не оплачують вказані надані ним послуги. Згідно розрахунку заборгованості станом на 30.06.2017 р., сума заборгованості по сплаті наданих послуг по утриманню будинку і прибудинкової території за липень 2014 р. червень 2017 р. складає: основний борг - 4168,86 грн., 3% річних 168,40 грн., інфляційні втрати 1025,76 грн., а всього 5363,02 грн.

У наданому суду відзиві відповідачі позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, обґрунтовували відзив тим, що до отримання копії позовної заяви повністю сплатили (в межах строку позовної давності) за послуги КП «Житло-Експлуатація» до жовтня 2017 р.; розрахунок заборгованості наданий позивачем з позовною заявою не відповідає дійсності, оскільки суперечить навіть їм же раніше наданому розрахунку заборгованості в заяві до судового наказу, позивач не надсилав їм досудового попередження перед наданням позовної заяви до суду після скасування судового наказу.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини викладені в обґрунтування позовних вимог. Суду пояснив, що ним надані ті документи, які надавали відповідачі в КП та документи отримані з інших установ та організацій. Та обставина, що квартира належить відповідачам підтверджена тим, що вона придбана в період шлюбу і протилежного відповідачами не доведено. Відповідачами сплачено частину основного боргу, але уточнити позовні вимоги в судовому засіданні згідно норм чинного законодавства вони не можуть, тому просить стягнути лише 540 грн. основного суму боргу, у звязку з добровільним погашенням заборгованості відповідачами, стягнути 3% річних 169,55 грн., інфляційні втрати 1043,81 грн., також просив стягнути з відповідачів судові витрати. Щодо правильності розрахунку, то позивач надав розрахунок з усіма даними, які були запитані. Відповідачі клопотали перед судом про витребування розрахунку, суд в судовому засіданні зобов?язав відповідачів надати письмове клопотання для витребування розрахунку, який би містив дані, необхідні відповідачам, відповідачі надали суду письмове клопотання на підставі якого суд зробив запит. Відповідачі не спростували наданих позивачем доказів, оскільки не надали суду інших, а відповідно не довели обставин, на які посилаються в обґрунтування заперечень. Строк позовної давності не сплив, так як відповідачі сплатили кошти в той період, як позов вже був поданий суду.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_1 позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав, вказаних в запереченнях. Суду пояснив, що всю суму заборгованості в межах строку позовної давності, вони сплатили. ОСОБА_2 не є власником квартири, тому позов до неї взагалі не може бути задоволений. Позивач подав до суду документи, які не можуть бути використані судом, оскільки вони містять персональні дані, а вони згоду на їх використання не давали.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні з підстав, вказаних в запереченнях. Суду пояснила, що всю суму заборгованості в межах строк позовної давності, вони сплатили. Вона не є власником квартири, тому позов до неї взагалі не може бути задоволений. Позивач подав до суду документи, які не можуть бути використані судом, оскільки вони містять персональні дані, а вони згоду на їх використання не давали. Крім цього, розрахунок заборгованості їм не зрозумілий, він невірний і на їх запити їм правильний розрахунок не надали. Будинок розташований на землях Бобрицької сільської ради, тому не зрозуміло, чому обслуговує його міське підприємство.

Судом встановлено, що ухвалою Роменського міськрайонного суду від 02.10.2017 р. скасовано судовий наказ № 585/2573/17 (номер провадження 2-н/585/33/17), виданий 26 липня 2017 р. Роменським міськрайонним судом, яким стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КП «Житло-Експлуатація» заборгованість на отримані житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 4090,90 грн, 3 % річних в сумі 169, 55 грн, інфляційні втрати в сумі 1043, 81 грн.(а.с. 11)

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_1. Вказана обставина підтверджується договором купівлі продажу квартири від 05.11.2012 р. та витягом про державну реєстрацію прав № 36824439 від 19.12.2012 р. (а.с. 12-13,15).

Як бачаться з Рішення виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області № 167 від 14.06.2006 р. «Про передачу на баланс будинків та основних засобів КП «Житло-Експлуатація», вирішено: п.2. передати з балансу головного управління на баланс КП «Житло-Експлуатація» житловий фонд міськради… п. 6. Визнати КП «Житло-Експлуатація» виконавцем послуг з тримання будинків і споруд та прибудинкових територій. В Додатку 1 «Перелік житлового фонду, яке передається на баланс та обслуговування КП «Житло-Експлуатація» зазначено зокрема «вул. Київська, 92» (п.108 Додатку) (а.с. 16,17).

Перелік послуг, встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надавалися та надаються населенню КП «Житло-Експлуатація», затверджувалися рішеннями виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області № 37 від 20.02.2008 р. , № 291 від 21.12.2011 р., № 143 від 25.07.2012 р., від 30.07.2014 р., № 177 від 16.11.2016 р. , № 14 від 30.01.2017 р. (а.с. 18-20, 21-23, 26-28, 29, 30-32,33-35).

Відповідно до наданого позивачем при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу розрахунку заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території 3 % річних та інфляційних втрат за адресою АДРЕСА_2, заборгованість за період з липня 2014 р. по червень 2017 р. становить 4090,90 грн., розмір 3 % річних 169, 55 грн., сума інфляційних втрат 1043,81 грн. (а.с. 69).

Як вбачається з копій квитанцій, виданих КП «Житло-Експлуатація», за грудень 2017 р. та квитанції ПАТ КБ «Приватбанк» від 18.12.2017 р. відповідачем на користь позивача перераховано 13.12.2017 р. - 4337, 04 грн. за період з січня 2015 р. по грудень 2017 р., та 18.12.2017 р. - 393,12 грн. за листопад грудень 2017 р. (а.с. 66-67)

В судовому засіданні представник позивача визнав, що відповідачі частково сплатили заборгованість, сума основного боргу, яка є не сплачена, становить 540 грн.

Наведені факти свідчать, що між сторонами склалися правовідносини з приводу оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, які регулюються ст. 66-68 ЖК України, ст.ст. 1, 5, 13, 16, 20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст.ст. 526, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно ст. 509 ЦК України, зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться , а статтею 610 ЦК України, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом .

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідачами не сплачено кошти за надані позивачем послуги з утримання будинку та прибудинкової території з липня 2014 до грудня 2014 р. в сумі 540,10 грн. (60,29+60,29+104,88+104,88+104,88+104,88 = 540,10).

Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, і з відповідачів слід стягнути 540 грн основного суму боргу, 169 грн - 3% річних ; 1043,81 грн - інфляційних втрат.

Такий висновок суду склався з тих підстав,позивач довів суду, що будинок, в якому проживають відповідачі, перебуває на його утриманні і обслуговуванні і ним виконувався певний комплекс робіт, спрямованих на створення належних умов для проживання людей і забезпечення збереження житлової будівлі та технічного обладнання незалежно від укладеного договору з відповідачем.

Посилання відповідача на відсутність договору як на підставу для відмови від оплати за утримання будинку є безпідставними, так як відповідно ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Надану відповідачами довідку Бобрицької сільської ради № 02-33 від 20.12.2017р. (а.с. 83), відповідно до якої земельна ділянка під багатоквартирними будинками та їх прибудинковими територіями за адресою м. Ромни, вул. Київська 80-92 входять до складу земель Бобрицької сільської ради, які розташовані за межами населеного пункту, суд, при вирішенні спору, до уваги не бере, оскільки територія, на якій розташований будинок, перебуває в межах території м. Ромни, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування.

Розрахунок заборгованості, наданий відповідачами (а.с. 68), суд також не може взяти до уваги, оскільки він спростований наданими позивачем доказами, крім цього відповідачі добровільно сплатили більшу частину заборгованості.

Стосовно визначення розміру заборгованості, суд самостійно його не визначає, а виходить з даних вказаних позивачем, з урахуванням того, що представник позивача вказав, що він підтримує з заявленої суми лише 540 грн.

Заява відповідачів про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки строк позовної давності був перерваний зверненням позивача до суду за видачею судового наказу.

Судові витрати в частині судового збору, відповідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в повному обсязі, оскільки спір виник з вини відповідачів, які своєчасно не оплачували наданих їм послуг.

Що стосується судових витрат в частині оплати правової допомоги, то, на думку суду, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають враховуючи норми ЦПК України в останній редакції.

Керуючись ст. ст. 526, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 12,13, 18, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов комунального підприємства "Житло-Експлуатація"до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, та ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, в солідарному порядку, на користь комунального підприємства "Житло-Експлуатація" пятсот сорок гривень (540 грн.) за надані послуги, сто шістдесят дев?ять гривень (169 грн.) річних та інфляційні втрати в сумі одна тисяча сорок три гривні вісімдесят одна копійка (1043,81 грн.)

Стягнути з ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь комунального підприємства "Житло-Експлуатація" вісімсот гривень (800 грн.) судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, на користь комунального підприємства "Житло-Експлуатація" вісімсот гривень (800 грн.) судового збору.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя - підпис-

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_4