Справа № 185/8830/17
Провадження № 2/185/679/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно, суд -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно, в якому просив суд визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку № 9 по вулиці Ушинського у місті Павлограді Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 29 липня 2015 року.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 29 липня 2015 року померла його мати ОСОБА_4. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: 2/3 частини житлового будинку № 9 по вулиці Ушинського у місті Павлограді Дніпропетровської області. Він та ОСОБА_5, яка є донькою померлої та його сестрою, є спадкоємцями після померлої матері, оскільки вчасно звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері. 14 січня 2016 року ОСОБА_5 померла, спадкоємцями якої є її діти: ОСОБА_2, ОСОБА_3. Однак, приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Вказаний будинок № 9 по вулиці Ушинського в місті Павлограді Дніпропетровської області належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Відділом по обліку та розподілу житлової площі м. Павлограда 18 лютого 1993 року (1/3 частина), свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.2003 року, посвідченого Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 1-3608 (1/3 частина), інша 1/3 частина належить ОСОБА_2 свідоцтва про право власності, виданого Відділом по обліку та розподілу житлової площі м. Павлограда 18 лютого 1993 року. Однак, у нього оригінали вказаних правовстановлюючих документів відсутні. У звязку з тим, що він не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину після померлої матері, він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_7 міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Треті особи в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом по справі встановлено, що 29 липня 2015 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 676750, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно у вигляді 2/3 частин житлового будинку № 9 по вулиці Ушинського в місті Павлограді Дніпропетровської області.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є її син ОСОБА_1 та донька ОСОБА_5, яка 14.01.2016 року померла, спадкоємцями якої є її діти: ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), як зазначено у статті 1216 ЦК України.

Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до статті 1256 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 та його сестра ОСОБА_2 є першої черги померлої матері ОСОБА_4.

Проте, коли позивач, відповідно до вимог законодавства, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої 29 липня 2015 року ОСОБА_4, приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу ОСОБА_6 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на тій підставі, що позивачем не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме: на 2/3 частини житлового будинку № 9 по вулиці Ушинського в місті Павлограді Дніпропетровської області.

Згідно довідки КП Павлоградське МБТІ від 26.10.2017 року право власності на будинок № 9 по вулиці Ушинського в місті Павлограді Дніпропетровської області зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Відділом по обліку та розподілу житлової площі м. Павлограда 18 лютого 1993 року (1/3 частина), свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.2003 року, посвідченого Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 1-3608, (1/3 частина), а також за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Відділом по обліку та розподілу житлової площі м. Павлограда 18 лютого 1993 року (1/3 частина).

Стаття 1296 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Стаття 1297 ЦК України встановлює обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку № 9 по вулиці Ушинського в місті Павлограді Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 29 липня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Бондаренко