Постанова

Іменем України

13 червня 2018 року

м. Київ

справа № 686/19786/16-ц

провадження № 61-21158св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Фірма «Хмельницькбуд»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 20 лютого 2017 року у складі судді Янчук Т. О.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» про стягнення пені в сумі 34 873,71 грн.

Позов мотивовано тим, що 30 березня 2010 року між ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» та ОСОБА_3 укладено договір дольової участі в будівництві автопаркінгу на 30 місць постійного зберігання автомобілів, що розташований на вул. М. Рибалка, 7/1 в м. Хмельницькому.

Відповідач умов договору належним чином не виконав, оскільки автопаркінг було побудовано лише на 22 місця.

За вказаним договором вона до 01 листопада 2010 року внесла платежі на загальну суму 88 635 грн, які їй були повернені в період з 22 жовтня 2013 року по 31 жовтня 2013 року на підставі угоди, укладеної між сторонами 07 жовтня 2013 року, про розірвання цього договору.

Однак указані кошти, відповідач повернув без відшкодування завданих їй збитків через невиконання зобов'язання.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 грудня 2016 року у задоволені позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 20 лютого 2017 року апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику.

Визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу, суд виходив з того, що ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 23 січня 2017 року апеляційну скаргу позивача залишено без руху та надано їй строк для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору. Проте вимоги ухвали ОСОБА_3 не виконала.

У березні 2017 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_3 у якій вона, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати судове рішення та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що позовні вимоги пов'язані із захистом прав споживача, а тому позивач звільнена від сплати судового збору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 серпня 2017 року справу № 686/19786/16-ц призначено до судового розгляду.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 686/19786/16-ц передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Позовні вимоги про стягнення пені ОСОБА_3 обґрунтовувала на підставі частини п'ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Тлумачення положень указаної статті Закону дозволяє стверджувати, що вона поширюється на договори підряду та договори про надання послуг.

Оскільки договір дольової участі в будівництві автопаркінгу не належить до договору підряду або надання послуг, апеляційний суд обґрунтовано визнав апеляційну скаргу ОСОБА_3 неподаною та повернув її.

Аргументи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 20 лютого 2017 року, оскільки судове рішення законне та обґрунтоване.

Керуючись статтями 409, 410, 415, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 20 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І.Журавель

В.І. Крат

В. П.Курило