Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Смолій Л.Д.,

при секретарі Хлуд І.П.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Рівне справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_4 звернувся з позовом в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою у розмірі 150 000 гривень. В обґрунтування позову вказує, що надала в борг ОСОБА_2 грошові кошти у вказаній сумі, про отримання яких відповідач написав розписку. Кінцевий термін повернення боргу, що визначений у розписці - 01.09.2017 року, проте кошти ОСОБА_2 на даний час не повернуті. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 150 000 гривень та судові витрати по справі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що дійсно на даний час має заборгованість перед позивачем у розмірі 98 000 гривень. Іншу частину коштів повернув, що підтверджується чеками та квитанціями про повернення боргу. Зазначив, що особисто коштів у позивача не брав, його пограбували, а тому виникла необхідність повертати кошти.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За змістом ч.2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 від 18 січня 2018 року, що видане Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області стверджується зміна прізвища позивача з «Ковальової» на « Виноградську».

Фактична передача грошей від позикодавця до позичальника в сумі 150000 гривень підтверджується розпискою від 07.08.2017 року, якою ОСОБА_2 підтвердив отримання ним вказаної суми в борг від ОСОБА_5, зобов»язався повернути борг до 01 вересня 2017 року, однак не виконав умов договору та не повернув суму позики позикодавцеві. (а.с.9). Оригінал вказаної розписки оглянуто судом.

Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження часткової сплати ним боргу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимим доказами, і підлягають задоволенню в повному обсязі за вищенаведених підстав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 1500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 1046-1049 ЦК України, ст.ст.12, 81, 141, 175, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу- задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 150 000 (сто п»ятдесят тисяч) гривень заборгованості за розпискою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1500 (одна тисяча п»ятсот) гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення..

ОСОБА_3, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

ОСОБА_2, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя -