Провадження №: 2/752/1437/18
20 червня 2018 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі головуючого по справі судді - Ладиченка С.В.
за участю секретаря - Мороз О.С.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спікізі 02» про стягнення суми боргу,-
у липні 2017 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Спікізі 02» про стягнення суми боргу, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість з оплати орендної плати у сумі 195850 грн., витребувати у відповідача відомості про перерахунок податку до бюджету від його імені та витребувати документи на обладнання, та стягнути судовий збір.
Оскільки, податковим агентом є відповідач, вважає, що останній міг не належним чином перераховувати податки до бюджету від його імені. Також зазначив, що займався фінансуванням ремонтних робіт, поліпшенням даного приміщення, фінансував придбання обладнання, яке необхідне для підтримання його в належному стані, однак, відповідач, після закінчення терміну договору оренди, не повернув документи на щитову електричну та електричні щити, документи на лічильники, документи на обладнання пожежно-охоронної сигналізації, на водяні насоси та насос Сололіфт. Просив позов задовольнити.
Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався.
З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі даних та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до договору купівлі-продажу 41/100 частин нежилого приміщення від 25.10.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В., за реєстровим №7629, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 41/100 частина від нежитлових приміщень в будинку, розташованому по вулиці АДРЕСА_4
Судом встановлено, що 01.03.2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Спікізі 02» в особі директора ОСОБА_2 було укладено договір оренди нежитлового приміщення (а.с. 11-13).
Відповідно до п. 1.2 об'єктом оренди є нежитлове приміщення підвалу (в літ. А), що знаходиться за адресою: м. АДРЕСА_2 загальною площею 241,3 кв.м., що складає 41/100 частину від нежилих приміщень в будинку площею 591,3 кв.м.
Відповідно до п. 5.1.3., 5.1.4. договору оренди нежитлового приміщення орендар зобов'язаний вчасно і в повному обсязі здійснювати орендні й інші платежі, передбачені даним Договором, утримувати орендоване майно в технічно справному стані на протязі всього строку оренди, не допускати навмисного псування об'єкту оренди.
Згідно п. 6.1., 6.2., 6.3., 6.4. договору оренди передбачено, що по закінченню строку оренди, а також у випадку розірвання або припинення дії даного Договору, орендар зобов'язаний звільнити об'єкт оренди від якого-небудь майна і повернути об'єкт оренди орендодавцеві протягом 10 днів. Повернення об'єкту оренди орендарем і його передача орендодавцеві здійснюється на підставі акту прийому-передачі об'єкта оренди, що підписується сторонами. В акті прийому-передачі сторони відображають стан, у якому повертається приміщення. До повернення об'єкту оренди, у зв'язку із припиненням договору оренди, орендар приводить його у стан, в якому одержав, з урахуванням нормального зносу у мов даного договору. Приміщення вважається повернутим орендодавцеві з моменту підписання акту прийому-передачі об'єкта оренди.
Відповідно до п. 10.1. Договору, термін його дії до 31.12.2016 року.
Судом також встановлено, що 01.04.2016 року між ТОВ «Спікізі 02» в особі директора ОСОБА_2 та ТОВ «Мумубар» в особі директора ОСОБА_4 було укладено договрі суборенди нежитлових приміщень (а.с. 14-17).
Відповідно до п. 1.1. орендар надав суборендарю у платне строкове користування приміщення №14підвалу (в літ. А), що знаходиться за адресою:м. АДРЕСА_2 загальною площею 241,3 кв.м., що складає 41/100 частину від нежилих приміщень в будинку площею 591,3 кв.м. та все майно, що в приміщенні знаходиться та зазначено в акті приймання передачі.
Згідно п. 3.1.1. договору суборенди нежитлових приміщень термін користування приміщенням починається з моменту підписання акту приймання-передачі приміщення і діє до 28.02.2018 року.
30.03.2017 року представник позивача за довіреністю - ОСОБА_5, надіслав на адресу відповідача претензію про стягнення заборгованості за договором, в якій просив протягом місяця перерахувати заборгованість у розмірі 467016,96 грн. (а.с. 20).
Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Згідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.
Відповідно до ч. 2 ст. 774 ЦК України строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму.
За правилами ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 610 ЦК України несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання, а в разі його порушення настають правові наслідки, передбачені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України за порушення зобов'язання настають правові наслідки, у тому числі і за припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Судом встановлено, що відповідачем було укладено договір суборенди, строк дії якого перевищує строк дії основного договору, що є порушенням умов договору оренди нежитлового приміщення від 01.03.2016 року.
В матеріалах справи відсутній акт прийому передачі об'єкту оренди, за яким по закінченню терміну дії договору, відповідач зобов'язаний був передати орендоване приміщення орендодавцю. Відповідачем такий акт прийому-передачі об'єкту оренди також не було надано.
Враховуючи положення договору оренди нежитлового приміщення від 01.03.2016 року, норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що передачі об'єкту оренди, а саме - нежитлового приміщення підвалу ( в літ. А), що знаходиться за адресою: м.АДРЕСА_2 загальною площею 241,3 кв.м., що складає 41/100 частину від нежилих приміщень в будинку площею 591,3 кв.м., орендодавцю у зв'язку з закінченням строку дії договору оренди не відбулось, а відповідач продовжив ним користуватись.
Відповідачем заперечень щодо розрахунку заборгованості та власного розрахунку суду не надано, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості наданим позивачем.
Відповідно до ст. 18 Податкового кодексу України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.
Оскільки, відповідач користувався майном позивача, та за договором зобов'язаний був сплачувати передбачені договором платежі, суд приходить до висновку, що вимоги позивача зобов'язати ТОВ «Спікізі 02» надати документи, які підтверджують перерахунок податків до бюджету, є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.
Також суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про зобов'язання відповідача повернути документи на обладнання, зазначене в додатку №1 до договору суборенди нежитлового приміщення від 01.04.2016 року - акті прийому-передачі нежитлового приміщення та майна в суборенду від 01.04.2016 року, оскільки дана вимога відповідачем не спростована, а доказів на підтвердження заперечень суду не надано.
Отже, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача є обґрунтованими, та підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.
Розподіл судових витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 759, 762, 774, 795 ЦК України, ст.ст. 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266, 280, 281 ЦПК України, суд,-
позов - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 25.06.2018 року.

Суддя С.В. Ладиченко