Справа № 473/2066/18
УХВАЛА

"22" червня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Старжинської О.Є.,

вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

ВСТАНОВИВ:

09.02.2018 року представник позивача ОСОБА_1, яка є громадянкою ОСОБА_3 Федерації і єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті 28.01.2008 року матері ОСОБА_4, що прийняла спадщину - ОСОБА_5 - звернулася до відповідачаОСОБА_2 селищної ради Вознесенського району Миколаївської області з позовом про визнання права власності на нерухоме майно земельні ділянки площею 3,15 га, кадастровий номер :01:000:0009, площею 0,64 га, кадастровий номер :03:000:0700, площею 0,38 га, кадастровий номер :02:000:0367, площею 0,0054 га, кадастровий номер :03:000:0878, що розташовані в межах території ОСОБА_2 селищної ради Вознесенського району з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначала, що спадкодавцю вказане нерухоме майно належало згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №065167 виданого 04.03.2005 року Вознесенською райдержадміністрацією на підставі розпорядження № 612-Р від 21.12.2004 року.

Посилаючись на те, що отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки не має можливості через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу (втрату), представник позивача просив позов задовольнити.

Вказана заява за формою та змістом не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме:

-Спір стосується обєктів спадщини, що успадковуються спадкоємцем нерезидентом, від спадкодавця резидента і згідно статті 174 Податкового Кодексу України відбувається оподаткування доходу в результаті прийняття у спадщину майна за ставкою, визначеною у пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу 18 відсотків від нормативної грошової оцінки земель та 1,5 відсотки військового збору. Видача нотаріусом свідоцтва про права на спадщину за заповітом проводиться за наявності документа про сплату таким спадкоємцем податку з вартості обєкта спадщини.

Із матеріалів справи поданих представником позивача слідує, що подані докази: довідка розяснення нотаріуса від 16.02.2017 року про надання нотаріусу копії Державного акту, відповідь відділу в Вознесенському районі ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області від 22.02.2017 року на запит адвоката про неможливість видати дублікат Державного акту на право приватної власності протирічать інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно якого право власності на земельні ділянки площами 3,15 га, кадастровий номер :01:000:0009 та 0,64 га, кадастровий номер :03:000:0700 було зареєстровано 19.12.2017 року на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №065167 виданого 04.03.2005 року Вознесенською райдержадміністрацією на підставі розпорядження № 612-Р від 21.12.2004 року (без оригіналу такого акту реєстрація не відбувається).

Таким чином, дії представника позивача викликають сумніви у добросовісному здійсненні ним як учасником справи своїх процесуальних прав, виконанні обовязків щодо доказів направлених на оформлення спадщини в судовому, а не в нотаріальному порядку, з метою ухилення від сплати податку.

-зазначені позивачем обставини неможливості в нотаріальному порядку одержати свідоцтва про право на спадщину за заповітом не ґрунтуються на нормах діючого законодавства. У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Відповідно до п.4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного Земельного кадастру, в тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.

Представник позивача не залучає до матеріалів позову витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки.

За відсутності оригіналів документів, які відповідно до законодавства залишаються в справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства (п.9 Порядку Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1125).

Довідка фізичної особи-підприємця про оцінку нерухомого майна дана станом на 03.10.2017 року, в ній не зазначено строк дії вказаної довідки.

Вказані недоліки унеможливлюють відкриття провадження та подальший розгляд цивільної справи.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог викладений в ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу постановлює ухвалу про залишення заяви без руху, де зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне недоліки заяви, то заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд

У Х В АЛ И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом залишити без руху, надавши десятиденний строк для усунення недоліків з моменту отримання копії ухвали суду.

Розяснити представнику позивача, що у випадку невиконання вимог суду заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Є.Старжинська