Справа № 683/131/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді Завадської О.П.

при секретарі Васічевій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського кооперативу ім. Щорса Старокостянтинівського району, Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на майновий пай в порядку спадкування,

встановив:

В січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до сільськогосподарського кооперативу ім. Щорса Старокостянтинівського району про визнання права власності в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 17.04.2006, на майновий пай у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства СГК ім. Щорса с. Ладиги Старокостянтинівського району, який належав останній на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ХМСК № 018731, виданого Ладигівською сільською радою Старокостянтинівського району 12.10.2017. Він являється її спадкоємцем, попередньо оформив спадкові права на право на земельну частку (пай). З приводу заявленого спадкового права, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що правовстановлюючий документ виданий після його смерті. Вважає, що померла мала право на дану майнову частку, оскільки була членом сільськогосподарського кооперативу, тому просить визнати право власності на нього в судовому порядку.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 22 січня 2018 року відкрито провадження.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 28 лютого 2018 року до участі залучено співвідповідачем Ладигівську сільську раду Старокостянтинівського району.

Сторона позивача подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування, просила розглянути справу без їхньої участі.

Представник співвідповідача Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району також подав до суду заяву, якою визнав позов, просив розглянути справу у відсутності представника сільської ради.

Представник співвідповідача сільськогосподарського кооперативу ім. Щорса с. Ладиги Старокостянтинівського району не заперечив право спадкодавця ОСОБА_2 на заявлений майновий пай, зазначив, що саме Ладигівська сільська рада Старокостянтинівського району є належним відповідачем, а не сільськогосподарський кооператив ім. Щорса с. Ладиги Старокостянтинівського району, тому просив в частині позовних вимог до останнього відмовити. Аналогічно просив розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своє смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла 17 квітня 2006 року в с. Ладиги Старокостянтинівського району, про що складено відповідний запис № 15 згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 026702, виданого Ладигівською сільською радою Старокостянтинівського району 17 квітня 2006 року.

ОСОБА_2 склала на імя ОСОБА_1 заповіт, посвідчений секретарем Ладигівської 02 січня 1990 року за р. № 2, дублікат якого виданий секретарем Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району 07 березня 2007 року за р. № 20, яким все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла останньому.

За змістом матеріалів спадкової справи № 446/2007, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 10 липня 2007 спадкоємцем ОСОБА_2 являється позивач ОСОБА_1, як спадкоємець по заповіту. 10.07.2007 року за р.№ 2-1426 Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на імя ОСОБА_1 на право на земельну частку (пай)

Спадкодавцю ОСОБА_2, як члену сільськогосподарського підприємства СГК ім. Щорса с. Ладиги Старокостянтинівського району, в процесі реструктуризації СГК ім. Щорса було визначено індивідуальну майнову частку (пай) та комісією із реструктуризації було включено в список осіб, які мають право на отримання майнового паю. Даний список був затверджений загальними зборами співвласників майнових паїв 26 лютого 2002 року і на його підставі було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ХМСК № 018731 Ладигівською сільською радою Старокостянтинівського району 12.10.2017, який на даний час є чинним та у встановленому законом порядку не скасований.

Листом від 17.01.2018 за № 114/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на заявлений майновий пай у звязку з тим, що правовстановлюючий документ виданий після смерті спадкодавця.

У відповідності до Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального підтвердження, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 (п. 4) до списку осіб, які мають право на майновий пай, включаються всі члени підприємств, а також особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай, складається комісією і затверджується зборами співвласників.

Відповідно до п. 13 вказаного Порядку майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо та в їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець набув право на майновий пай в пайовому фонді СГК ім. Щорса, яке перейшло до спадкоємця, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 263-265, 355 ЦПК України, на підставі ст. ст. 15, 16, 316, 321, 328 ЦК України, Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального підтвердження, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 17 квітня 2006 року, право власності на майновий пай в пайовому фонді СГК ім. Щорса с. Ладиги Старокостянтинівського району Хмельницької області в розмірі 23003 грн., або 0,45 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства на 26 лютого 2002 року в розмірі 5064186,94 грн., який належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ХМСК № 018731, виданого Ладигівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 12 жовтня 2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ____________