НОВОСАНЖАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №542/370/17
провадження №2/542/176/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року селище ОСОБА_1

Новосанжарський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Лизенка А.В.,

за участі

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5,

секретаря судового засідання Рибки Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Стовбино-Долинської сільської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2017 року позивач звернулась із позовом, в якому, з урахуванням уточнень (а.с.126 - 129), просить суд визнати право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 4,82 га, що розташована на території ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради, Новосанжарського району, Полтавської області для ведення товарного сільськогоподарського виробництва, та належала ОСОБА_8 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 06.02.2014 року померла бабка позивача, ОСОБА_8.

Спадкодавцем складено заповіт відповідно до якого спадкоємцем 1/2 земельної частки (паю) площею 4,82 га, що знаходиться на території ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради Новосанжарського району, Полтавської області є позивач, а іншої 1/2 частини, онук спадкодавця відповідач ОСОБА_3

Вищевказану земельну частку (пай), що належала спадкодавцю, ОСОБА_8 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виділено в натурі (на місцевості), а даний сертифікат замінено на державний акт на право власності на земельну ділянку від 03.11.2000 року, серії ПЛ №237596.

Позивач звернулась до Новосанжарської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори прийнято постанову, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у Державному земельному кадастрі земельна ділянка з вказаним кадастровим номером належить не ОСОБА_8.

Позивач, у судовому засіданні позовну заяву підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільська рада, Новосанжарського району, Полтавської області, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання представника не забезпечила, надала суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника, позов підтримує (а.с.100, 101, 118).

Відповідач, ОСОБА_3, в судовому засіданні позов визнав.

Представник відповідача, ОСОБА_4, адвокат ОСОБА_5, у судовому засідання позов не визнала та просила зупинити провадження у справі. Відповідачем ОСОБА_4 відзив на позов не надано, в той же час з клопотання про зупинення провадження у справі вбачається, що позов не визнається з підстави заперечення дійсності заповіту.

Ухвалою суду від 19.06.2018 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області у справі №542/1954/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним (а.с.169 170).

Справу розглянуто в порядку загального позовного провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

06.02.2014 року померла ОСОБА_8 (а.с.9).

ОСОБА_8 мала на праві власності земельну ділянку кадастровий номер :00:0030062 площею 4,82 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради, Новосанжарського району, Полтавської області, що підтверджуується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №237596 (а.с.13).

За життя ОСОБА_8 складено заповіт, посвідчений 17.04.2012 року секретарем Стовбино Долинської сільської ради, Новосанжарського району, Полтавської області, та зареєстрований в реєстрі за №11, відповідно до якого спадкодавець заповів 1/2 частку вказаної земельної ділянки позивачу, та 1/2 частку зазначеної земельної ділянку відповідачу, ОСОБА_3 (а.с.10).

Заповіт є зареєстрованим в Спадковому реєстрі та чинним (а.с.104).

Суд відхиляє посилання відповідача ОСОБА_4 не недійсність заповіту, оскільки на час винесення рішення відсутнє судове рішення про визнання заповіту недійсним, в свою чергу, ознак нікчемності відповідачем не заявлено.

ОСОБА_9 зі Спадкового реєстру за померлою ОСОБА_8 заведена спадкова справа №60/2014 (а.с.26, 27).

Відповідно до довідки ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради, Новосанжарського району, Полтавської області ОСОБА_8 на момент смерті була зареєстрована і проживала одна (а.с.102).

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

12.03.2014 року, тобто у строк, передбачений ст.1270 ЦК України, позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.11).

Таким чином, позивач прийняла спадщину.

10.11.2016 року позивач звернулась до Новосанжарської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.11).

11.02.2017 року державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 прийнято постанову, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку вказаної земельної ділянки у зв'язку із тим, що за повідомленням державного кадастрового реєстратора у Державному земельному кадастрі земельна ділянка з вказаним кадастровим номером належить не ОСОБА_8 (а.с.11).

Позивачем в судовому засіданні надано пояснення, що в Державному акті в кадастровому номері допущено помилку, але виправити її відповідні органи відмовились, оскільки державні акти на землю на даний час не видаються.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На думку суду, помилка державного органу в кадастровому номері, відсутність механізму її виправлення, та як наслідок, неможливість державної реєстрації прав на земельну ділянку є нелегітимним втручанням держави у вищевказане право на мирне володіння майном.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права.

Таким чином, є законні підстави для визнання позивача власником частки зазначеної земельної ділянки.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.258 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Стовбино-Долинської сільської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, 1/2 частку у праві власності на земельну ділянку площею 4,82 га, що розташована на території Стовбино-Долиньскої сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 03.11.2005 року серія ПЛ №237596, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №26, в порядку спадкування за заповітом після померлої 06.02.2014 року ОСОБА_8.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання через Новосанжарський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.06.2018 року.

Суддя А.В. Лизенко