Провадження № 2/522/5689/18
Справа № 522/4355/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.

за участі секретаря судового засідання Шевчик В.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Приморського районного суду м.Одеси справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Міністерство юстиції України, про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 15.03.2018 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Міністерство юстиції України, про зняття арешту з майна, а саме, просить скасувати заборону на відчуження нежилого приміщення за адресою: м.Одеса, вул. Гагарінське плато, буд.5/3, приміщення 44, згідно обтяження №8387606 від 21.01.2009 року, накладену ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України як державним реєстратором на підставі постанови слідчого Крамаренко Є.Г. від 09.01.2009 року.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що постановою слідчого Крамаренко Є.Г. від 09.01.2009 року з метою забезпечення цивільних позовів, заявлених у межах кримінальної справи, було накладено заборону на відчуження майна, зокрема, ОСОБА_2. Дана постанова не містила конкретного переліку нерухомого майна. 21.01.2009 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, як державним реєстратором, на підставі вищевказаної постанови було зареєстроване обтяження №8387606 на нерухоме майно - нежиле приміщення за адресою: м.Одеса, Гагарінське плато, 5/3, приміщення 44, власником якого зазначено ОСОБА_2 О.1. (ПІН НОМЕР_1).

Водночас, згідно інформаційної довідки №111707315, власником нежилого приміщення №44, загальною площею 112, 6 кв.м, у м.Одеса, Гагарінське плато, 5/3, є позивачка ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2), згідно свідоцтва про право власності, серії ЯЯЯ №997876, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 04.07.2007 року, на підставі договору про інвестування від 16.02.2005 року №ГП-56, додаткової угоди від 15.06.2007 року та акту прийому передач від 15.06.2007 року, реєстраційний номер майна 19499755.

Позивачка вважає, що під час накладення заборони на відчуження нежилого приміщення №44, розташованого за адресою: м.Одеса, Гагарінське плато, буд.5/3, зареєстрованого 21.01.2009 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України як державним реєстратором на підставі постанови слідчого Крамаренко Є.Г. від 09.01.2009 року, реєстраційний номер обтяження 8387606, було порушено її право щодо розпорядження власним майном, у звязку з чим вона була змушена звернутися до суду з зазначеним позовом

Ухвалою суду від 20.03.2018 року позову заяву було залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків.

03.04.2018 року представником позивачки було подано заяву, якою він усунув недоліки, встановлені в ухвалі суду від 20.03.2018 року.

Ухвалою суду від 16.04.2018 року справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Розгляд справи, призначений на 03.05.2018 року, був відкладений за клопотанням представника позивача у звязку з тим, що адвокатом ОСОБА_1 надано відзив від представника відповідачки по справі.

У судове засідання призначене на 11.06.2018 року зявився представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3, обставини, викладені у позовній заяви підтримав, просив суд її задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, представником ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_4 02.05.2018 року та 14.05.2018 року було надано суду відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 визнала, просила його задовольнити, також просила справу розглянути за її відсутністю та відсутністю її представника.

Додатково у відзиві зазначили, що у межах кримінального провадження, внесеному до ЄРДР за №0000603 від 06.11.2013 року, що здійснювалось відносно ОСОБА_2, постановою слідчого СОГ ГСУ МВС України ОСОБА_5 від 09.01.2009 року, в рамках кримінальної справи, було накладено арешт на все майно, яке їй належало. Вироком Святошинського районного суду м.Києва від 06.04.2017 року у справі №759/7714/14-к, який було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 23.11.2017 року, заходи забезпечення кримінального провадження залишено без змін, так як на теперішній час в провадженні Апеляційного суду м.Києва знаходиться кримінальна справа №11/796/87/2017 за обвинуваченням відносно Флетчера ІІІ ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28, ч.4 ст.190, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209, ч.1 ст.255, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, за апеляційною скаргою ГПУ на постанову головуючої судді Деснянського районного суду м.Києва від 24.03.2017 року ОСОБА_12 на постанову по кримінальній справі за №2603/4723/12 «про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування».

Також предстанвик відповідача зазначив, що згідно свідоцтва про право власності, серії САВ №363638, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 30.10.2007 року, вона є власником нежилих приміщень (номер-апартаменти з кухнею) №53, загальною площею 97,3 кв.м, розташованих за адресою: м.Одеса, Гагарінське плато, 5/3, на підставі договору про інвестування від 24.05.2007 року №ГП-93/1, додаткової угоди від 27.06.2007 року та акту прийому передач від 27.06.2007 року, копію якого було долучено до відзиву. Будь-яких майнових прав щодо приміщення №44, яке знаходиться за адресою: м.Одеса, Гагарінське плато, 5/3, вона немає та цією заявою підтвердила, що спірне майно їй не належить, у звязку із чим вважає, що підстав для накладення на нього арешту не існувало, так як власником зазначеного приміщення №44, розташованого за адресою: м.Одеса, Гагарінське плато, 5/3, є позивачка по справі ОСОБА_1.

Представник третьої особи Міністерства юстиції України у судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи сповіщався належним чином, письмових пояснень та заяв про неможливість прийняття участі в справі не надав

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником нежилого приміщення №44, загальною площею 112,6 кв.м, у м.Одеса, Гагарінське плато, 5/3, згідно свідоцтва про право власності, серії ЯЯЯ №997876, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 04.07.2007 року, на підставі договору про інвестування від 16.02.2005 року №ГП-56, додаткової угоди від 15.06.2007 року та акту прийому передач від 15.06.2007 року.

Зазначене підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №111707315 від 25.01.2018 року.

Постановою слідчого СОГ ГСУ України ОСОБА_13 від 09.01.2009 року з метою забезпечення цивільних позовів, заявлених у межах кримінальної справи №01-12124, було накладено заборону на відчуження буль-якого нерухомого майна, зокрема, ОСОБА_2.

21.01.2009 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, як державним реєстратором, на підставі вищевказаної постанови було зареєстроване обтяження №8387606 на нерухоме майно - нежиле приміщення за адресою: м.Одеса, Гагарінське плато, 5/3, приміщення 44, власником якого зазначено ОСОБА_2 О.1. (ПІН НОМЕР_1).

З метою ідентифікації документа, на підставі якого державним реєстратором прийнято рішення про приналежність майна ОСОБА_1 до ОСОБА_2, представником позивачки адвокатом ОСОБА_3 було направлено запити до Міністерства юстиції України та ДП «Національні інформаційні системи».

Згідно відповіді ДП «Національні інформаційні системи» вбачається, що у ДП «НАІС» відсутні відомості та документи щодо реєстрації обтяжень нерухомого майна, а саме нежилого приміщення №44, розташованого за адресою: м.Одеса, Гагарінське плато, 5/3.

Згідно відповіді Святошинського районного суду м.Києва від 01.02.2018 року за №759/7714/14-к/6823/18-вих вбачається, що у справі №759/7714/14-к ОСОБА_1 участі не приймала, стороною або іншим учасником провадження не була.

Крім того в листі зазначено, що на стадії слідства у вказаній справі постановою слідчого Крамаренко С.Г. від 09.01.2009 року було накладено заборону на відчуження майна, належного зокрема, ОСОБА_2, засудженої вироком у вказаній справі від 06.04.2017 року. Вказана постанова має загальний характер, тобто стосується усього майна, що належало на той час ОСОБА_2, а тому не містить переліку конкретного майна.

Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомою майна від 21.01.2009 року, обтяження накладено, серед іншого, на нерухоме майно нежиле приміщення за адресою: м.Одеса, Гагарінське плато, 5/3, приміщення 44. Власником у витязі зазначено ОСОБА_2 0.І. (ІПН НОМЕР_3). Інших відомостей та документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_2 0.І. до зазначеного вище приміщення або стали підставою для прийняття рішення слідчим щодо заборони на відчуження саме цього приміщення, матеріали справи не містять.

Також в зазначеному листі запропоновано позивачці звернутися до суду з позовом про скасування арешту з майна, як такий, що накладений помилково.

Крім того, вироком Святошинського районного суду м.Києва від 06.04.2017 року по справі №759/7714/14-к, який ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 23.11.2017 року залишено без змін, заходи забезпечення в межах даного судового провадження, зокрема арешт майна, також залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єкти цих прав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому відповідно до ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права та обовязки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення.

Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України.

У силу положень ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд, враховуючи вищенаведене, а також те, що позивачка фактично позбавлена права розпорядження власним нежилим приміщення №44, розташованим за адресою: м.Одеса, Гагарінське плато, буд.5/3, внаслідок накладеної заборони на відчуження будь-якого майна, зокрема ОСОБА_2, на підставі постанови слідчого СОГ ГСУ України ОСОБА_13 та така заборона чинить перешкоди у здійсненні позивачкою свого законного права власності, приходить до висновку про обгрунтованість вимог ОСОБА_1.

Обставин, які виключають припинення чинності заборони судом не встановлено.

Отже з урахуванням викладеного, враховуючи визнання ОСОБА_2 позову, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Міністерство юстиції України, про зняття арешту з майна.

Керуючись ст. 15-16, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 30, 43-44, 49, 76 - 81, 82, 83, 89, 95, 133, 141, 206, ч.1,3 ст. 223, ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Луначарського)АДРЕСА_1), третя особа Міністерство юстиції України (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13) задовольнити.

Скасувати заборону на відчуження нежилого приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Гагарінське плато, буд. 5/5, приміщення 44, згідно обтяження №8387606 від 21.01.2009 року, накладену ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України як державним реєстратором на підставі постанови слідчого Крамаренко Є.Г. від 09.01.2009 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 14.06.2018 року.

Суддя: Домусчі Л.В.