Справа № 165/795/18
Провадження № 2/165/400/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Нововолинську, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, суд,

встановив:

30 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та додаткових витрат на утримання дитини.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Нововолинського міського суду 18 серпня 2014 року. У цьому шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дитина залишилися проживати із нею і за рішенням Нововолинського міського суду від 23 жовтня 2014 року в її користь з відповідача на утримання дочки стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 550 грн. щомісячно, починаючи з 19 вересня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. В даний час стягуваних аліментів їй недостатньо для утримання дочки, яка потребує все більших витрат на харчування, забезпечення одягом та задоволення інших потреб, необхідних для забезпечення її розвитку, крім того з 27 грудня 2017 року вона ніде не працює, закрила свою підприємницьку діяльність. Вважає, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, на теперішній час, не відповідає законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів. Просила врахувати те, що відповідач працює неофіційно за кордоном, має стабільно високий дохід, як наслідок, придбав в 2014- 2015 роках чотири обєкти нерухомого майна, а тому, вважає, що останній має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі. Крім того зазначила, що дочка ОСОБА_3 потребує значних додаткових витрат у звязку з обстеженням та лікуванням, в тому числі санаторно-курортним. В грудні 2017 року ОСОБА_3 хворіла фукціональними розладами травлення, в серпні 2017 року отримала перелом правого стегна, а в лютому 2018 року хворіла гострим респіраторним захворюванням і додаткові витрати, які вона понесла у звязку з хворобами дочки склали всього 3684,80 грн. З огляду на вищевикладене, просить збільшити розмір аліментів, що стягується за рішенням Нововолинського міського суду від 23 жовтня 2014 року з ОСОБА_2 в її користь на утримання дочки ОСОБА_3 з 550 грн. до 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та стягнути з ОСОБА_2 в її користь 3684,80 грн. додаткових витрат на лікування неповнолітньої дочки.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити, не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с.46).

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення та розпискою про отримання судової повістки (а.с. 45).

Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що у шлюбі позивача ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Шлюб між сторонами за рішенням Нововолинського міського суду Волинської області розірваний 18 серпня 2014 року (а.с.4).

Малолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою ЖКП Нововолинської міської ради Волинської області від 20 березня 2018 року (а.с.7).

За рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 23 жовтня 2014 року з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі по 550 грн. щомісячно, починаючи з 19 вересня 2014 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.6).

Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З огляду на вищевикладені норми закону, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, що присуджений до стягнення є незначним і не задовольняє мінімальних потреб дитини, відповідач нарівні з позивачем зобовязаний утримати дочку та з огляду на те, що ОСОБА_2 отримує неофіційний високий дохід та за останні роки набув чотири одиниці нерухомого майна, що підтверджено документально (а.с.14-17), в той час як позивач згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб -платників податків ДФС України (а.с.8) доходу в поточному році не отримала, суд збільшує розмір аліментів, що стягуються за рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 23 жовтня 2014 року з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з твердої грошової суми по 550 грн. щомісячно до твердої грошової суми по 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 (пятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року роз'яснено, що до передбаченої ст.185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

На підставі викладених норм, беручи до уваги те, що дитина ОСОБА_3 хворіла, у звязку з чим потребувала додаткових витрат на лікування, враховуючи той факт, що позивач понесла ці додаткові витрати всього на суму 3684,80 грн, на підтвердження чого додала до матеріалів справи квитанції та епікризи хвороб ОСОБА_3 (а.с. 18-29) та оскільки обовязок по утриманню дитини чинний СК України покладає на обох батьків, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути разово 2000 грн. додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3

З урахуванням ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.12, ст.13, ст.81, ст.89, ст.141, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.272, ст.273, ст.280, ст.281, ст.282 ЦПК України, ст.180, ст.182, ст.184, ст.185, ст.191, ст.192 СК України,

вирішив:

Позов задоволити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 23 жовтня 2014 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з твердої грошової суми по 550 (пятсот пятдесят) грн. щомісячно до твердої грошової суми по 1500 (одна тисяча пятсот) грн. щомісячно, але не менше 50 (пятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір стягуваних аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, 2000 (дві тисячі) грн. додаткових витрат на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в дохід держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Нововолинський міський суд Волинської області до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк