РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/70/18

пр. № 2/759/3382/18

30 травня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарях - Ковтун М.В., Крічфалушій М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Галицька» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Позивач у січні 2018 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 15.06.2015 р. приблизно о 15 год. 15 хв. по вул. Велика кільцева дорога, 2 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1, який знаходився під керуванням ОСОБА_1 та «Хонда», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2

Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження На момент ДТП між ОСОБА_3 - страхувальником та позивачем - ПрАТ «Страхова група Галицька» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/2194592 від 28.08.2014 р., за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 6 315 гри. 53 коп.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання в якому просить розглядати справу у його відсутність, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 15.06.2015 р. приблизно о 15 год. 15 хв. по вул. Велика кільцева дорога, 2 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1, який знаходився під керуванням ОСОБА_1 та «Хонда», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Постановою Святошинського районного суду м. Києва відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП

ОСОБА_2 своєчасно звернувся до ПрАТ «СК «Галицька» із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі Страхового акту № ГСК 0М, відповідно до норм ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 15). Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 6 315 гри. 53 коп (а.с. 16).

04.05.2016 p. відповідачу було направлено лист № 112 ГАЛ/ АГ з вимогою сплатити суму страхового відшкодування. Відповідач вказаної суми заборгованості до подання позову не сплатив (а.с 17).

На підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» після сплати страхового відшкодування до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, винної у вчиненні ДТП, що стало причиною заподіяння збитків, тобто до відповідача.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Постанова Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з п. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року - розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, соба, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності.

Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

Таким чином, відповідач порушив умови формування суми оплати по полісу обов'язкового страхування, тому має відшкодувати 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, тобто 3 170 (Три тисячі сто сімдесят ) грн. 00 коп.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати за спричинену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки «Хонда», д.н.з. НОМЕР_2, у розмірі 3 170 грн.

Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1600 грн.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280,281 ЦПК України, суд -

У х в а л и в:

Позов Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Галицька» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, адреса: АДРЕСА_1) на користь на користь ПрАТ «Страхова група Галицька» (Адреса: 76018, м. Івано - Франківськ, вул. Василіянок, 22, Код , Філія AT «Укрексімбанк» м. Івано-Франківськ) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі З 157 (Три тисячі сто п 'ятдесят сім ) гри. 76 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, адреса: АДРЕСА_1) на користь ПрАТ «Страхова група Галицька» (Адреса: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 22, Код , Філія AT «Укрексімбанк» м. Івано-Франківськ) сплачений судовий збір в розмірі 1 600 (Одна тисяча шістсот ) грн. 00 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Журибеда