Судді Апеляційного суду Львівської області Павлишина О.Ф. стосовно ухвали Франківського районного суду м.Львова від 12 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, ДВС Дніпровського РУЮ у м.Києві про стягнення пені по аліментах.
Ухвалу оскаржила позивач ОСОБА_1 Просить скасувати ухвалу та ухвалити рішення, яким стягнути пеню за прострочення аліментів за сім років у сумі 181 511,91 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 12 червня 2018 року залишено без змін.
Судом встановлено такі обставини справи.
Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 14 червня 2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1100 грн. щомісяця, починаючи з 01 листопада 2010 року і до досягнення повноліття. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист.

03 квітня 2014 року державним виконавцем Відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м.Києві Клименко Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.9).

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості по аліментах виданою 24.10.2017 року Дніпровським районним відділом ДВС м. Києва загальна заборгованість по аліментах за період з 01.11.2010 року по 01.10.2017 року складає 91300 грн.(а.с.56-57).

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, ДВС Дніпровського РУЮ у м.Києві про стягнення пені по аліментах за період з 01.11.2010 року по 01.11.2017 року (а.с.1-5,48-49).

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у даній справі не можливо ухвалити об'єктивне рішення до вирішення цивільної справи за заявою представника боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та до вирішення по суті і прийняття остаточного рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Я не погоджуюся з таким висновком суду, вважаю, що ухвала підлягала скасуванню з направленням справи для продовження розгляду, а тому висловлюю окрему думку, яку обґрунтовую наступним.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного позову є стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.11.2010 року по 01.11.2017 року.

Ухвалою Святошинського суду м.Києва від 14 квітня 2017 року визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №2-4688/11 виданий 14.06.2011 року Святошинським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 на час дії Договору про участь у вихованні та утриманні дитини, визначення місця тимчасового проживання дитини, що укладений 31.08.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а саме на період з 31.08.2013 року по 18.02.2015 року. В задоволенні решти вимог заяви відмовлено (а.с.86).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року в частині відмови в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню залишено без змін(а.с.87-89). Вказана ухвала Апеляційного суду м.Києва від 08 листопада 2017 року набрала законної сили з моменту її проголошення, тобто з 08 листопада 2017 року, а відтак у суду не було підстав зупиняти провадження, оскільки таке може бути зупинено до набрання рішенням законної сили.

Щодо посилання на ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 07.02.2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів про зміну способу виконання рішення про стягнення аліментів, якою вирішено стягувати аліменти на користь неповнолітньої доньки ОСОБА_4, вважаю таке безпідставним, оскільки з даної ухвали встановлено, що спосіб стягнення аліментів змінено з часу постановлення ухвали, тобто з 07.02.2018 року, а відтак підстав зупиняти провадження у справі на підставі цієї ухвали у суду не було, оскільки позивач просить стягнути пеню за період з 01.11.2010 року по 01.11.2017 року.

Крім цього, станом на день прийняття постанови Апеляційним судом Львівської області, ухвала Святошинського районного суду м.Києва від 07 лютого 2018 року скасована та справа направлена до суду першої інстанції. В Постанові Апеляційного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року, судом зазначено, що суд фактично змінив рішення суду, замінивши стягувача аліментів.

Відтак, враховуючи наведене, вважаю, що у суду не було підстав зупиняти провадження у справі, та суд не міг посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи, оскільки зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а тому ухвала підлягала скасуванню, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до помилкового вирішення питання.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області О.Ф.Павлишин