Провадження №2/447/581/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

26.06.2018м. Миколаїв
Львівська область

Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Павліва В.Р.,

за участю секретаря судового засідання Волківської Н.Б.,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №447/836/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики

інтереси позивача представляв адвокат ОСОБА_3

Процесуальні дії у справі.

Провадження у справі відкрито судом 21.05.2018 на підставі позову ОСОБА_1 Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 604000,00 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 26.03.2018 відповідач позичив у позивача 210000,00 гривень. Ці гроші він мав повернути до 05.04.2018. 28.03.2018 відповідач позичив у позивача 394000,00 гривень до 28.04.2018. Зазначені кошти відповідач не повернув.

За заявою позивача суд вжив заходи забезпечення позову, а саме 11.04.2018 наклав арешт на житловий будинок №36 на вул. Новій в с. Надітичі Миколаївського району Львівської області (реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 30) та на земельну ділянку на вул. Новій в с. Надітичі Миколаївського району Львівської області, площею 0,12 га (кадастровий номер :03:002:0237), власником яких є ОСОБА_2.

14.06.2018 ОСОБА_2 подав відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що у нього перед позивачем є заборгованість за договорами позики у розмірі 604000,00 гривень, а тому він позов визнає.

Суд встановив:

Відповідно до розписки від 26.03.2018 ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 гроші у розмірі 210000,00 гривень і зобовязався їх повернути до 05.04.2018.

Згідно з розпискою від 28.03.2018 ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 394000,00 гривень строком на один місяць.

Оцінка суду.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Таким чином, між сторонами було укладено два договори позики за якими позивач передав відповідачу кошти у загальній сумі 604000,00 гривень. Відповідач визнав, що кошти за договорами позики отримав.

Частиною 2 ст.1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Факт укладенні договорів позики підтверджений належними та допустимими доказами.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач визнав, що коштів позивачу на момент розгляду справи не повернув.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України суд має право ухвалити в підготовчому засіданні судове рішення у разі визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи наведене, позов слід задовольнити у повному обсязі, оскільки для задоволення позову є законні підстави, відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно зі ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Суд доходить висновку, що половину сплаченого судового збору за рахунок коштів з державного бюджету позивачу не доцільно повертати, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, який не намагався повернути навіть частинами кошти позивачу. Тому, з урахуванням того, що позов задоволено у повному обсязі з відповідача слід стягнути всі документально підтверджені судові витрати на користь позивача, зокрема, це судовий збір у розмірі 6392,40 гривень. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу, однак, доказів того, що він поніс такі витрати не надав, тому суд доходить висновку, що такі не підлягають стягненню з відповідача.

Правосуддя є ілюзорним доки особа не отримала те, що присуджене їй за рішенням суду, яке набрало законної сили. Тільки в разі забезпечення повного виконання рішення суду порушене право особи може вважатися захищеним. Тому, суд вважає недоцільним скасовувати вжиті заходи забезпечення позову з метою ефективного захисту прав позивача. Заходи забезпечення позову слід залишити в силі до повного виконання рішення суду.

Керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, заборгованість у розмірі 604000 (шістсот чотири тисячі) гривень 00 копійок на користь ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Стягнути зі ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6392 (шість тисяч триста девяносто дві) гривні 40 копійок.

Заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали від 11.04.2018, діють до повного виконання рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Миколаївський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде складено 06.07.2018.

Суддя Павлів В. Р.