Справа № 456/3954/17
Провадження № 2/456/519/2018
РІШЕННЯ

іменем України

22 червня 2018 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на частину житлового будинку, господарських будівель та земельної ділянки,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку, господарських будівель та ? частину прибудинкової земельної ділянки, розташованих по вулиці Грушевського,3 в с. Добряни Стрийського району Львівської області. В обгрунтування позову покликається на те, що вона проживає в житловому будинку, що відносився до категорії колгоспних дворів, у цьому будинку після смерті чоловіка залишилась проживати вона разом зі своїм сином. Її донька ОСОБА_3 вибула з двору 18.11.1977 р. і постійно проживає у місті Красноярську Російської Федерації, донька ОСОБА_4 вибула з двору 28.05.1979 р. і постійно проживає в Криму. Після смерті чоловіка вони з сином зверталися до нотаріальної контори з заявами, однак їм було відмовлено у звязку з статусом житлового будинку колгоспний двір і відсутністю свідоцтва про право власності на житловий будинок та земельну ділянку. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.10.2017 р. визнано право власності на ? частину будинку та прибудинкової земельної ділянки, розташованих по вулиці Грушевського,3 в с. Добряни Стрийського району Львівської області за її сином ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, просить його задоволити.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 будучи неодноразово повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, ОСОБА_3 надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, ОСОБА_4 про причини неявки суд не повідомила, а відтак, судом прийняте рішення про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. А відтак, при постановленні рішення по даній справі, слід керуватися положенням ЦК України в редакції 1963 року. А оскільки в даній справі йдеться про колгоспний тип двору, то, на думку суду, слід керуватися статтями цього ж кодексу, які регламентували правовідносини в колгоспному дворі до 16 грудня 1993 року і які були виключені з цього кодексу у звязку з введенням в дію Закону України Про власність. Що стосується спадкових правовідносин, то на підставі п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України в даному випадку слід застосувати положення Цивільного Кодексу України.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до довідки Добрянської сільської ради Стрийського району Львівської області №382 від 05.04.2017 р. (витяг з погосподарської книги №6 за 1990 рік), господарство по вул. Грушевського,3 в с. Добряни Стрийського району Львівської області має статус колгоспного двору, земельна ділянка, що знаходиться в користуванні розміром 0,20 га; в житловому будинку станом на 1990 рік зареєстровані та проживали: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 голова домогосподарства; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 дружина; ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3 син /а.с.6/.

Згідно свідоцтва про смерть серії СГ №310635, виданого Добрянською сільською радою Стрийського району Львівської області 03.11.2003 р., ОСОБА_6 помер 30.10.2003 р. у віці 71 рік, актовий запис №19 /а.с.5/.

Згідно будинкової книги на житловий будинок №3 по вул. Грушевського в с. Добряни Стрийського району Львівської області, ОСОБА_3 вибула з двору 18.11.1977 р., ОСОБА_4 вибула з двору 28.05.1979 р. /а.с.12-14/.

Відповідно до заяви ОСОБА_1, адресованої в Стрийську державну нотаріальну контору 18.05.2017 р., остання відмовилася від своєї частки в спільному майні подружжя /а.с.15/.

Згідно відповіді зав. Стрийською держнотконторою ОСОБА_7 №1019/02-14 від 23.05.2017 р., адресованої ОСОБА_2, на підставі ст.560 ЦК УРСР, розяснено про необхідність звернутися до суду за визнанням права власності на житловий будинок разом з належними до нього господарськими спорудами в порядку спадкування за законом /а.с.16/.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.10.2017 р. визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку «А-1» разом з господарськими будівлями та спорудами: Б-літня кухня, б-1-сходи, В-вбиральня, Г-гараж, г-сходи, Д-сарай, Ж-сарай, №1-огорожа, №2-ворота; №3-огорожа, к-колонка питна, І-вимощення, розташовані по вул. Грушевського,3 в с. Добряни Стрийського району Львівської області. Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину прибудинкової земельної ділянки, площею 0,08 га, розташовану за адресою: Львівська обл., Стрийський р-н, с. Добряни, вул. Грушевського,3 /а.с.19/.

Згідно довідки Добрянської сільської ради Стрийського району Львівської області №852 від 23.05.2017 р., в житловому будинку по вул. Грушевського,3 в с. Добряни Стрийського району Львівської області зареєстровані та проживають: ОСОБА_1 мати; ОСОБА_2 син, розмір земельної ділянки 0,08 га /а.с.20/.

Згідно довідки про технічну характеристику нерухомого майна за адресою: Львівська обл., Стрийський р-н, с. Добряни, вул. Грушевського,3, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами має наступні характеристики: А-1-житловий будинок; Б-літня кухня; В-вбиральня; Г-гараж; Д-сарай; Ж-сарай; №1-огорожа; №2-ворота; №3-огорожа; к-колонка питна; І-вимощення; інвентаризаційна вартість 760214,00 грн. /а.с.21/.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок по вул. Грушевського,3 в с. Добряни Стрийського району Львівської області, такий видано 31.03.2017 р. на ОСОБА_2 /а.с.7-11/.

В судовому засіданні встановлено, та не заперечується сторонами, що будинок №3 по вул. Грушевського в с. Добряни Стрийського району Львівської області належав до майна суспільної групи господарства колгоспний двір.

Колгоспним двором вважалось сімейно-трудове обєднання громадян, які сумісно ведуть господарство, і більшість з них обовязково отримує основний дохід в колгоспі, працюючи в такому в якості його членів.

Відповідно до ст.120 ЦК України 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження цим майном здійснюється із згоди всіх членів двору.

За змістом ч.2 ст.123 ЦК 1963 р. розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Судом встановлено, що на момент прийняття Закону України «Про власність», тобто станом на 1991 р. будинок №3 по вул. Грушевського в с. Добряни Стрийського району Львівської області належав до майна суспільної групи господарства колгоспний двір. На час припинення колгоспного двору, тобто станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору були ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 голова домогосподарства; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 дружина; ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3 син /а.с.6/. Отже, частки ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2 у майні колгоспного двору, тобто на житловий будинок №3 по вул. Грушевського в с. Добряни Стрийського району Львівської області на момент припинення колгоспного двору слід визнати рівними.

За змістом Постанови Пленуму Верховного Суду України №29 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності (із наступними змінами та доповненнями), право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Тобто станом на 15.04.1991 року 1/3 житлового будинку №3 по вул. Грушевського в с. Добряни Стрийського району Львівської області належала ОСОБА_6, 1/3 - ОСОБА_1, 1/3 - ОСОБА_2.

30.10.2003 р. ОСОБА_6 помер (а.с.5).

Згідно п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, правила книги шостої Цивільного Кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України). У відповідний 6-місячний строк, окрім позивача та відповідача, ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, однак позивач та відповідач на час відкриття спадщини, постійно проживали разом із спадкодавцем, отже фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, та в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину.

Таким чином, позивач, як і відповідач, який визнає позов, прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак, вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки спадкове майно належить до групи - колгоспний двір, а відтак, суд приходить до висновку, що позивач, як спадкоємець має право на 1/6 спадкового майна після смерті чоловіка ОСОБА_6, оскільки до дня його смерті проживала з ним, і вважається такою, що прийняла спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України.

У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб'єктом набуття права власності на 1/3 вказаного житлового будинку, господарських споруд та прибудинкової земельної ділянки, як член колгоспного двору відповідно до ст.120 ЦК України 1963 року та на 1/6 - з підстави прийняття спадщини за законом, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задоволити її вимоги щодо визнання за нею права власності на ? частину житлового будинку, господарських споруд та прибудинкової земельної ділянки за адресою: Львівська обл., Стрийський р-н, с. Добряни, вул. Грушевського,3.

Керуючись п.п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 120,123 ЦК України 1963 року, Законом України «Про власність», ст.ст.1216, 1218, 1225, 1268, п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку «А-1» разом з господарськими будівлями та спорудами: Б-літня кухня, б-1-сходи, В-вбиральня, Г-гараж, г-сходи, Д-сарай, Ж-сарай, №1-огорожа, №2-ворота, №3-огорожа, к-колонка питна, І-вимощення, розташовані по вул. Грушевського,3 в с. Добряни Стрийського району Львівської області.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частину прибудинкової земельної ділянки, площею 0,08 га, розташовану за адресою: Львівська обл., Стрийський р-н, с. Добряни, вул. Грушевського,3.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий-суддя ОСОБА_8