Справа № 495/5621/18
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

20 червня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Заверюха В.О.,

при секретарі Червинській І.В.,

присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю прокурора Граматик О.С.,

в присутності представника лікарні - ОСОБА_3,

особи щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізвцію - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за заявою Комунального Некомерційного підприємства «Обласна Психіатрична лікарня №4» про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,

В С Т А Н О В И В:

20.06.2018 року Комунальне Некомерційне підприємство «Обласна Психіатрична лікарня №4» звернулось до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Представник заявника мотивує заяву тим, що на підставі анамнестичних даних психіатричного огляду, комісія лікарів прийшла до висновку, що ОСОБА_4 страждає тяжким психіатричним розладом у формі шизофренія, параноїдна форма, непереривний тип перебігу, параноідний синдром.

В судовому засіданні представник Комунального Некомерційного підприємства «Обласна Психіатрична лікарня №4» в особі лікаря ОСОБА_5 вимоги заяви про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 підтримав, просив суд заяву задовольнити та пояснив, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ОПЛ №4» з 05.02.2018 року по 16.04.2018 рік, був виписан з діагнозом - остре поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Не оцінює свій стан, від лікування відмовляється. Згідно комісійного огляду лікарів ОСОБА_4 страждає тяжким психіатричним розладом у формі шизофренія, параноїдна форма, непереривний тип перебігу, параноідний синдром.

Прокурор Граматик О.С. в судовому засіданні погодився з думкою заявника щодо госпіталізації ОСОБА_4 у примусовому порядку до Комунального Некомерційного підприємства «Обласна Психіатрична лікарня №4» строком на один місяць.

В судовому засіданні ОСОБА_4 заперечував щодо його госпіталізації та наданні стаціонарної психіатричної допомоги у примусовому порядку, оскільки він розуміє свої дії та не потребує лікування.

Вислухавши сторони, дослідивши докази, висновок лікарів, судом встановлено.

До Комунального Некомерційного підприємства «Обласна Психіатрична лікарня №4» з письмовою заяву звернулась мати ОСОБА_4 ОСОБА_6 щодо вирішення питання у судовому порядку про госпіталізацію до психіатричного закладу її сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свою заяву обґрунтувала тим, що її син ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ОПЛ №4» з 05.02.2018 року по 16.04.2018 рік, був виписан з діагнозом - остре поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Стан різко погіршався, змінився в поведінці, вдома веде себе агресивно, неадекватно, свій стан не оцінює, спершу погодився на лікування, але згодом написав заяву про відмову від лікування.

Згідно висновку лікарів-психіатрів від 20.06.2018 року №663 рудня 2017 року лікарів ОСОБА_4 страждає тяжким психіатричним розладом у формі шизофренія, параноїдна форма, непереривний тип перебігу, параноідний синдром та потребує мір примусового медичного характеру у вигляді примусової госпіталізації для проходження курсу лікування в умовах стаціонару.

ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо його направлення до Комунального Некомерційного підприємства «Обласна Психіатрична лікарня №4» для примусового лікування, оскільки усвідомлює значення своїх дій та не потребує лікування.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про психіатричну допомогу" тяжкий психічний розлад - розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам'яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку.

Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно із ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

У відповідності до ч. 1 ст. 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 342 ЦПК України, залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, зокрема, у випадку застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України.

Згідно з ст. 14 цього Закону особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Однак в судовому засіданні не встановлено, та не доведено належними та допустимими доказами, що лікування ОСОБА_4 можливе лише в умовах стаціонару, а також не встановлено та не доведено, що внаслідок саме психічного розладу останній вчиняє дії, чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих та неспроможній самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність.

Суд також приймає до уваги, що особисті пояснення, надані ОСОБА_4 у судовому засіданні, є достатньо адекватними, він відповідає на запитання суду розсудливо, річ пов'язана, адекватна, поведінка осмислена, контрольована, що свідчить про адекватність поведінки та психічного стану особи, щодо якої ставиться питання про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу.

Враховуючи викладене та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви лікаря-психіатра Комунального Некомерційного підприємства «Обласна Психіатрична лікарня №4» про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_4, оскільки судом не встановлено доведеності необхідності госпіталізації ОСОБА_4 без його згоди до психіатричного закладу.

Керуючись ст.ст. 339, 342 ЦПК України, ст.ст.4, 14, 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви заявою Комунального Некомерційного підприємства «Обласна Психіатрична лікарня №4» про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В.О. Заверюха

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2