Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/887/18
Провадження № 2/553/746/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.06.2018 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Остапченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 18.01.2012 року між Банком та відповідачем укладений договір б/н, на підставі якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку № 122800 "Універсальна CONTRACT" строком дії квітень 2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки ОСОБА_1 не виконував належним чином свої зобовязання, станом на 31.03.2018 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 103037 грн. 51 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 6100 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 88254 грн. 77 коп., заборгованість за пенею 3300 грн. 00 коп., а також штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 4882 грн. 74 коп.

Просить стягнути зі ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 103037 грн. 51 коп. та судові витрати в сумі 1762 грн. 00 коп.

Відповідач ОСОБА_1 надав суду відзив на позов, в якому вказує, що банк не має право на одночасне стягнення пені і штрафу за порушення позичальником грошового зобовязання, оскільки подвійна цивільна відповідальність заборонена ст. 61 Конституції України. Позивачем не надано самого договору, належні докази надання кредиту відсутні. Банк звернувся до суду тільки у травні 2018 року, а отже банком значно порушено строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові, на чому він наполягає.

11 червня 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача ПАТ КБ "ПриватБанк", відповідно до якої позивач вказує, що кредитний договір був укладений за принципом приєднання, згідно ст. 634 ЦК України, підписанням заяви відповідач як Позичальник приєднався до запропонованих Банком Умов та Тарифів. Банком надані наступні докази укладення кредитного договору: копія кредитного договору; розрахунок заборгованості, копія паспорта відповідача, виписка по рахунку, фото клієнта з карткою. ОСОБА_2 п. 1.1.3.1.6 Умов та правил надання банківських послуг Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах сум, які підлягають сплаті Банку по цьому договору, при настанні строків платежів, а також списання грошових кошів з картрахунку в випадку настання строків платежів по іншим договорам. Банк проводить списання коштів в грошовій одиниці України та іноземній валюті з будь-якого рахунку клієнта в сумі, що еквівалентна сумі заборгованості по договору. Заперечення відповідача про незаконність нарахування одночасно пені та штрафу, яке ґрунтується на ст. 61 Конституції України, є помилковим, оскільки згідно ст. 549 ЦК України пеня і штраф є формами неустойки, але не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності, не є взаємовиключними видами неустойки, нараховані за різні порушення, а відтак можуть бути стягнуті одночасно. Можливість одночасного застосування штрафу та пені закріплюється також у ст. 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв" від 24.01.1997 № 51/97-ВР в редакції від 30.07.2010 року. Що стосується строків позовної давності, відповідно до п. 1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафу) був збільшений до 50 років. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача до закінчення строку дії картки та до спливу строку позовної давності. Підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобовязання триває, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлений про час та місце слухання справи, до суду не з'явився, у відзиві зазначив про можливість розгляду справи без його присутності.

Суд, оцінивши доводи, наведені учасниками справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення відповідача і третьої особи проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

18.01.2012 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, на підставі якої ПАТ КБ "ПриватБанк" на його ім'я відкрито картковий рахунок, на який зараховано суму кредитного ліміту, та видано платіжну картку № 122800 "Універсальна CONTRACT".

ОСОБА_2 змісту заяви ОСОБА_1 згодний з тим, що вказана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, він ознайомлений та згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, зобовязався виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися із їх змінами на сайті ПриватБанку.

ОСОБА_2 обслуговування кредитних карт "Універсальна CONTRACT" пільговий період користування кредитними коштами встановлено до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості; базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) - 1,7% (20,40% на рік); щомісячна комісія за кредитне обслуговування карти - 15 грн.; обов'язковий щомісячний платіж - 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), з 01.04.2014 р. - 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості); пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів: пеня = 0,0001% від заборгованості, але не менше 50 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право Банку змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків.

Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умови та правил надання банківських послуг Банком внесені зміни до тарифів - з 01.09.2014 року змінено тарифний план карти на "Універсальна, 55 днів пільгового періоду".

Відповідно до тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 55 днів пільгового періоду": пільговий період - до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) - 2,5%, за тратами здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9 % (34.80 % на рік), за тратами здійсненими з 01.04.2015 року - 3,6% (43,20 % на рік); обов'язковий щомісячний платіж - 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості); пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів: пеня = 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн., пеня = 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

В п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку встановлено обовязок Клієнта погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

У відповідності до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку клієнт зобов'язаний виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та ОСОБА_3), оплати Винагороди Банку.

Як встановлено в п. 2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг, за користування кредитом, наданим Держателю, при наявності пільгового періоду, Держатель сплачує відсотки по пільговій процентній ставці (0,01 % річних) в рамках встановленого пільгового періоду по кожній платіжній операції.

ОСОБА_2 п. 2.1.1.12.3 погашення Кредиту поповнення Картрахунку Клієнтом шляхом внесення коштів у готівковому та безготівковому порядку, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнту на підставі Договору.

В п. 2.1.1.12.7.2 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що у разі непогашення заборгованості минулого місяця до 25-го числа поточного місяця (у випадку непогашення заборгованості в 30-денний строк з моменту її виникнення для преміальних карт) Клієнт сплачує пеню за несвоєчасне погашення кредитного ліміту у Пільговий період, рівну діючій Базовій місячній процентній ставці від боргових зобовязань на момент списання. Пеня за несвоєчасне погашення кредитного ліміту в Пільговий період утримується в момент переходу у звичайний період кредитування. З 26-го числа поточного місяця за Кредитним лімітом (з 31 го дня виникнення заборгованості за Кредитним лімітом по Преміальних картах) нарахування відсотків за користування Кредитним лімітом проводиться, виходячи з Базової процентної ставки. Договірне списання нарахованих відсотків за користування Кредитним лімітом здійснюється Банком щомісяця в передостанній робочий день поточного місяця.

У відповідності до п. 2.1.1.12.7.3 Умов та правил надання банківських послуг відсотки за користування кредитом (кредитним лімітом) та/або ОСОБА_3 нараховуються в дату їх сплати, передбачену п. 2.1.1.12.4 та п. 2.1.1.12.5, при цьому відсотки розраховуються щомісячно за кожен календарний день за фактично витрачені в рахунок кредиту та/або ОСОБА_3 кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит (кредитний ліміт) та/або ОСОБА_3 стають Простроченим кредитом.

Відповідно до п. 1.1.5.20, п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф, розмір 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. по кредитним картам, відкритим у валюті USD) + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісії.

В п. 2.1.1.3.3 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що Клієнт доручає Банку списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених Клієнтом або його довіреними особами операцій відповідно до правил Міжнародних платіжних систем, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, на боргові зобовязання за Кредитом і ОСОБА_3 нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (пункт не застосовується для Преміальних краток Platinum, MC World Signia і VISA Infinite).

ОСОБА_2 п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн., враховуючи прострочені зобовязання, передбачені п. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов і правил, Клієнт сплачує Банку пеню, яка розраховується так: ПЕНЯ = базова відсоткова ставка по договору / 30 (нараховується за кожен день прострочки кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування відсотків по кредиту.

ОСОБА_2 п. 2.1.1.4.2 у випадку порушення Держателем або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов даного Договору і/або у разі виникнення ОСОБА_3 має право зупинити здійснення розрахунків за Карткою (заблокувати Картку) та/або визнати Картку не дійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимогами дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або в певній Банком частині у разі не виконання Держателем та/або Довіреною особою Держателя своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань за цим Договором.

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право Банку змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому ОСОБА_3, за винятком випадків зміни розміру надання кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п. 1.1.3.1.9 Договору. Якщо протягом 7 днів ОСОБА_3 не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) ОСОБА_3 залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення клієнта.

За змістом п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Відповідно, Банк при зміні розміру кредитного ліміту діяв в порядку, визначеному Умовами та Правилами надання банківських послуг.

З довідки ПАТ КБ "Приватбанк" про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта ОСОБА_1 вбачається, що розмір кредитного ліміту змінювався та встановлювався з 18.01.2012 року в розмірі 300 грн. 00 коп., 18.01.2012 року збільшений до 8000 грн. 00 коп., 10.06.2014 року зменшений до 6100 грн. 00 коп., строк дії картки квітень 2015 року.

ОСОБА_2 розрахунку заборгованості ОСОБА_1, наданого ПАТ "Приватбанк", відповідач користувався коштами кредитного ліміту, який у встановленому договором порядку та строки не погасив, в результаті чого станом на 31.03.2018 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 103037 грн. 51 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 6100 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 88254 грн. 77 коп., заборгованість за пенею та комісією - 3300 грн. 00 коп., а також штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 4882 грн. 74 коп.

Оцінюючи доводи відповідача про відсутність доказів укладення з ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитного договору та доказів отримання ним кредитних коштів, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як встановлено в ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

За замістом норми ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що 18.01.2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладений договір, на підставі якого відповідачу відкрито карткового рахунку, видано кредитну картку, на яку нараховано кошти в межах кредитного ліміту, тобто надано кредит, договір укладений шляхом подання відповідачем до установи Банку Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, пропозиція про приєднання прийнята Банком, що підтверджується підписом повноваженого представника на вказаній вище заяві від 18.01.2012 року.

При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, а сама угода укладена з дотриманням вимог ЦК України, Закону України "Про банки і банківську діяльність", Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Відповідно до п. 14.8 ст. 14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов'язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу (далі у цій статті - договір), ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов'язаний забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користувача місці, а також надати на його вимогу в письмовій або електронній формі.

Зміст заяви від 18.01.2012 року, підписаної ОСОБА_1, свідчить про виконання Банком вищевказаний вимог закону, надання для ознайомлення Умови та правила надання банківських послуг та ОСОБА_2, роз'яснення, що він має ознайомлюватись з цими документами в подальшому на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua.

Відповідач не оспорював факт отримання платіжної картки на підставі підписаної ним Анкети-заяви від 18.01.2012 року, та факт користування кредитними коштами, які внесені на картку ПАТ "Б "ПриватБанк" в межах кредитного ліміту.

Зміст розрахунку заборгованості ОСОБА_1, наданий суду позивачем, свідчить про те, що відповідач користувався платіжною карткою, наявними на ній коштами, періодично здійснював їх погашення, тим самим визнавав факт існування договірних зобов'язань перед ПАТ "Б "ПриватБанк".

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним існування між сторонами по справі договірних зобов'язань .

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

ОСОБА_2 статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено в ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого зобовязання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, яка складається з боргу по тілу кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитними коштами є обґрунтованими, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та штрафами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання ( частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання ( частина третя ст. 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

При цьому, зі змісту Умов та правил надання банківських послуг та тарифів вбачається, що і пені і штраф нараховуються у випадку порушення позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне і те саме правопорушення порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

З урахуванням цього, суд приходить до висновку про те, що оскільки пеня є більш дієвою мірою впливу на боржника, так як обчислюється в відсотках від суми несвоєчасного виконання зобов'язання за кожен день прострочення та за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання своїх зобов'язань, вимоги позивача щодо стягнення штрафу не підлягають задоволенню у зв'язку з безпідставністю.

Вирішуючи клопотання відповідача про застосування позовної давності, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено в ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За змістом норми ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В ч. 1 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

При цьому, за змістом норми ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

ОСОБА_2 з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до п. 1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг строк позовної давності за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафу) був збільшений до 50 років.

Відповідно до норми ч. 2 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

ОСОБА_2 із ч.ч. 1, 2, ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Виходячи з правового аналізу вказаних норм Умови та правила надання банківських послуг, п. 1.1.7.31 яких установлено позовну давність тривалістю в 50 років, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника.

З огляду на те, що надані позивачем суду Умови та правила надання банківських послуг не міст ять підпису позичальника ОСОБА_1, у суду відсутні підстави стверджувати, що Умови, які надавались йому для ознайомлення при укладенні договору, містили п. 1.1.7.31 у вищенаведеній редакції, й в подальшому не змінювались.

Крім того, у заяві позичальника від 18.01.2012 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає.

У звязку із цим, на переконання суду, відсутні підстави стверджувати про укладення сторонами договору про зміну строку позовної давності відповідно до ч. 2 ст. 259 ЦК України та застосування при вирішенні спору положень п. 1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг.

А відтак суд приходить до висновку, що для обчислення позовної давності мають застосовуватися загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 255 ЦК України.

ОСОБА_2 з витягу з ОСОБА_2 на обслуговування кредитних карт сторони визначили, що погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється шляхом внесення обов'язкових щомісячних платежів у розмірі 7% заборгованості.

Таким чином, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці.

З довідки ПА "Б "ПриватБанк" від 11.06.2018 року вбачається, що строк дії картки, виданої ОСОБА_1 на підставі укладеної з ним угоди 18.01.2012 року, становить квітень 2015 року.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

ОСОБА_2 зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Судами залишено поза увагою те, що відповідно до пункту 2.1.1.2.11 Умов картка дійсна до останнього календарного дня місяця указано на ній.

Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці.

За змістом пункт 2.1.1.2.1 Умов для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у памятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг.

Після настання зазначеного на картці терміну її дії банком випускається картка на новий термін, згідно діючих тарифів (п. 2.1.1.2.12 Умов).

Пунктом 2.1.1.2.3 Умов встановлено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту.

Крім того, пунктом 2.9 Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням затвердженим постановою Національного банку України від 19 квітня 2005 року № 137 визначено, що кредитна лінія під операції з платіжними картками відкривається банком на визначений термін та в межах установленого договором ліміту (заборгованості або граничної суми) кредитування.

Таким чином, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору (правові позиції ВСУ у справі № 6-2520цс15 від 06 квітня 2016 року, справі № 6-133цс14 від 01.10.2014 року, справі № 6-14цс14 від 19 березня 2014 року).

Відповідно до положень ст. ст. 257, 264 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову.

З огляду на те, що строк дії платіжної картки ОСОБА_1 встановлений до квітня 2015 року, що передбачає можливість її використання до останнього дня відповідного місяця, тобто до 30.04.2018 року, та відповідно, передбачає обов'язок позичальника погасити кредит у повному обсязі до вказаної дати, тоді як позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" до суду з даними позовними вимогами звернувся 28 квітня 2018 року, направивши позовну заяву до суду засобами поштового зв'язку, тобто в межах трирічного строку позовної давності, суд приходить до висновку про те, що клопотання позивача про застосування позовної давності при вирішенні спору в частині застосування загальної позовної давності до основного зобов'язання заборгованості по тілу кредиту та процентам за користування кредитними коштами є безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню.

Зміст розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_1, приєднаний до даного позову позивачем ПАТ КБ "Приватбанк", свідчить про те, що заборгованість, яка є предметом спору, почала утворюватись з лютого 2014 року, відповідач протягом 2014-2015 років періодично здійснювались платежі на виконання умов договору, останній платіж в рахунок погашення заборгованості здійснений відповідачем після закінчення строку дії картки 28.07.2015 року в сумі 800 грн. 00 коп., що свідчить про визнання ним зобов'язань за кредитним договором перед Банком.

ОСОБА_2 п. 1.1.3.1.6 Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах сум які підлягають сплаті Банку по цьому договору, при настанні строків платежів, а також списання грошових кошів з картрахунку в випадку настання строків платежів по іншим договорам. Банк проводить списання коштів в грошовій одиниці України та іноземній валюті з будь-якого рахунку клієнта в сумі, що еквівалентна сумі заборгованості по договору.

За таких обставин, посилання позивача на безпідставне списання коштів є необґрунтованим, тим паче, що доказів оскарження дій ПАТ КБ "ПриватБанк" в цій частині та визнання їх неправомірними у встановленому законом порядку він суду не надав. Вищевказане, на переконання суду, може свідчити про невідповідність доводів відповідача про самостійне списання Банком коштів в рахунок оплати заборгованості за кредитним договором, або про те, що він погоджувався з такими діями банківської установи, тим паче з огляду на розмір вчиненого платежу (попередній платіж в сумі 1900 грн. 00 коп. вчинений 29.05.2015 року, також після закінчення строку дії картки).

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" в частині стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в складі наступних сум: заборгованість за кредитом - 6100 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 88254 грн. 77 коп., - а всього 94354 грн. 77 коп.

В п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 253 цього Кодексу визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від тривалості правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється окремо за кожний день (місяць) нарахування пені. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

З огляду на те, що ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з даним позовом до суду у квітні 2018 року в межах загального строку позовної давності за основною вимогою, суд вважає, що пеня підлягає стягненню з відповідача в межах спеціального строку позовної давності за останні 12 місяців перед зверненням за період з квітня 2017 року в загальному розмірі 1200 грн.

А тому суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк".

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені ним при зверненні до суду, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (місцезнаходження м. Київ, вул. Грушевського, 1-д, код ЄДРПОУ 14360570) до ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 95554 (девяносто п'ять тисяч п'ятсот пятдесят чотири) грн. 77 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судовий збір в сумі 1634 грн. 04 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Апеляційного суду Полтавської області апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 26.06.2018 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_4