Справа № 127/8063/18
Провадження № 2/127/1411/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. Позов мотивовано тим, що з 09.11.2002р. по 30.04.2009р. позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 За час спільного проживання та шлюбу у них народився син ОСОБА_4, 06.09.2007р.н. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 24.03.2008р. з позивача стягнуто аліменти на корсить ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4, 06.09.2007р.н. в розмірі 1 / 4 частки від усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідно говіку, щомісячно, починаючи з 31.01.2018р. і до досягнення дитиною повноліття. З 06.06.2009р. по 29.03.2018р. позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 За час спільного проживання та шлюбу у них народилась донька ОСОБА_5, 11.06.2010р.н. Згідно судового наказу від 14.03.2018р. виданого Вінницьким міським судом Вінницької області з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5, 11.06.2010р.н. в розмірі 1 / 4 від усіх видів заробітку, але не менше як 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.03.2018р. і до досягнення дитиною повноліття. З моменту винесення Замостянським районним судом м. Вінниці рішення від 24.03.2008р. про стягнення з позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_6, 2007р.н. в розмірі 1 / 4 від усіх доходів , але не менше як 30% прожиткового мінімуму, в позивача змінився сімейний стан - народилася ще одна дитина - ОСОБА_5, 11.06.2010р.н. В даний час значно погіршення стан здоровя, адже в 2018році позивач став себе погано почувати, пройшов обстеження та курс лікування у Вінницькій обласній лікарні ім.. ОСОБА_7, за насідками якого було діагностовано ряд захворювань. Зокрема, за результатами проведеного 20.02.2018р. УЗ-дослідження серця, в позивача було діагностовано важке захворювання серця: УЗ-ознаки помірної гіпертрофії лівого шлуночка серця. Крім того, згідно проведеного 14.02.2018р. УЗ-дослідження органів черевної порожнини, в позивача було діагностовано цілий ряд захворювань внутрішніх органів : ехо-ознаки гепатомегалії, портальної гіпертензії, дифузних змін в паренхімі підшлункової залози, збільшення голівки підшлункової залози, деформації жовчного міхура, кісти та конкременту лівої нирки. За наслідками проведених обстежень позивач був госпіталізований до Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І.Пирогова де проходив стаціонарне лікування з 16.02.2018р. по 26.02.2018р. За результатами лікування позивача було направлено на «Д» нагляд в лікарні за місцем проживання, а також було рекомендовано продовжити прийом цілого ряду високовартісних препаратів: Біциклол, Урсоност, Контролок, Ерміталь, Коріол. Тобто, за наслідками проведеного лікування позивач не був вилікуваний, тому в даний час позивач вимушений щомісячно витрачати в середньому 5000 грн. на придбання тільки одного лікарського засобу Біциклолу, який коштує в середньому в аптеках 900 грн. 18 таблеток ( на місяць потрібно п'ять упаковок) Також було витрачено велику суму коштів на лікування. В сторону погіршення змінився матеріальний стан позивача. Адже, якщо станом на 2007р. - 2017рр. в позивача здійснювалися відрахування з заробітної плати в сумі 25% від усіх видів доходів, і йому залишалося на прожиття - 75% доходів, то станом на момент звернення до суду з даним позовом з позивача вираховуються аліменти в сумі 50% всіх видів доходів і в моєму розпорядженні залишається лише 50% від доходів. При цьому, з цих 50% доходів позивач витрачає близько 2000,00грн. на оренду житла в м. Вінниці, а майже всю іншу частину заробітної плати, яка залишається витрачає на придбання лікарських засобів. Крім того, якщо раніше позивач мав на праві власності хоч якесь майно (легковий автомобіль), то станом на момент звернення за даним позовом до суду в позивача відсутнє на праві власності будь-яке рухоме та нерухоме майно. Я працюю в Департаменті соціальної політики Вінницької міської ради, і основним і єдиним джерелом моїх доходів є заробітна плата. На утриманні позивача знаходяться йогобатьки - ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які являються людьми похилого віку, є пенсіонерами та потребують постійної допомоги. Крім того, в даний час батько - ОСОБА_1 перебуває на «Д» обліку з 2017року по даний час в лікаря-онколога райполіклініки Новоушицької ЦРЛ та постійно лікується в ХООД. Просить зменшити розмір стягуваних з позивача аліментів згідно рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 24.03.2008р. по справі №2-880/2008р. на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_4, 06.09.2007р.н. з 1/ 4 частки від усіх видів заробітку, але не менше як 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття до 1/6 частки від усіх доходів, але не менше як 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, та зменшити розмір стягуваних з позивача аліментів згідно судового наказу від 14.03.2018р. по справі №127/4640/18, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області на користь ОСОБА_3 на утримання дитини - ОСОБА_5, 11.06.2010р.н. з 1/ 4 частки від усіх видів заробітку, але не менше як 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, до 1/6 частки від усіх доходів, але не менше як 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Припинити стягнення з мене аліментів згідно рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 24.03.2008р. по справі №2-880/2008р. та згідно судового наказу від 14.03.2018р. по справі №127/4640/18, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області, відізвавши виконавчий лист та судовий наказ по зазначених рішеннях суду.

18.04.2018року ухвалою суду відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 29.05.2018р. закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач позов підтримав просив задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала щодо його задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_10 в судовому засіданні позов не визнав, заперечував щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 24.03.2008р. стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2І, на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31.01.2008р. (а.с.14).

14.03.2018року судовим наказом виданим Вінницьким міським судом Вінницької області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, 11.06.2010р.н. у розмірі 1 / 4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткового мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.03.2018р. до досягнення ОСОБА_5 повноліття (а.с.15).

У відповідності до вимог ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенціїї ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 СК України,батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Відповідно до ч.1ст. 192 даного Кодексу, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Аналіз ст. 192 СК України свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача.

На підтвердження погіршення здоровя позивачем надано висновок ультразвукового обстеження серця від 20.02.2018р. згідно якого УЗ-ознаки помірної гіпертрофії лівого шлуночка. Пат потоків не виявлено. Скоротлива здатність міокарду збережена (а.с.16), висновок ультразвукового дослідження органів черевної порожнини від 14.02.2018р., згідно якого ехо-ознаки гепатомегалії, портальної гіпертензії, дифузних змін в паренхімі підшлункової залози, збільшення голівки підшлункової залози, деформації жовчного міхура, кісти та конкременту лівої нирки (а.с.17), виписку із медичної картки амбулаторного хворого, згідно якої призначено лікувальні і трудові рекомендації: «Д» нагляд за місцем проживання, дотримання дієтичних рекомендацій, продовжити прийом препаратів, біциклол 1т 3р/д 3 міс., урсоност 300мг 1к 3р/д ч/з 1 год. Після їжі 3 міс, контролок 40мг 1т за 30хв до сніданку 1 міс, ерміталь 10тис 1к 3р/д п/їжі 1міс, коріол 3,125мг 1т 2р/д під контролем АТ ЧП, динаміка печінкових проб ч/з 1 міс, ерадикація Нр після нормалізації печінкових проб, в плановому порядку ANA, SMA, анти - LKM-1, анти SLA/LP, AMA, СКТ ОЧП та за очеревинного прострору з в/в контрастуванням, повторний огляд гастроентеролога через 1 місяць для корекції лікування (а.с.18-19), довідку №45 від 06.03.2018р. про те, що ОСОБА_5 о.О. знаходиться на «Д» обліку з 2017р. по даний час в лікаря онколога рай поліклініки Новоушицької ЦРЛ та постійно за даний період лікується в ХООД (а.с.20), довідку №202 від 27.02.2018р. про те, що батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_9 люди похилого віку пенсіонери, тому потребують його постійної допомоги (а.с.24).

З досліджених результатів УЗ-дослідждення, на які посилається позивач, лікарем-кардіологом надані чіткі і достатньо прості рекомендації щодо лікування, основні з яких це дієта з обмеженням КаСІ, тваринних жирів, нормалізація маси тіла, та прийом лікувального препарату «Коріол». Але квитанцій про придбання цього препарату одноразово чи на постійній основі позивач не додав, що може свідчити про відсутність необхідності у прийомі даного препарату та покращення стану здоров'я. В лікувальних рекомендаціях прописано курс прийому препаратів терміном від 1-го до 3-ьох місяців з моменту виписки зі стаціонарного лікування, а саме з 26.02.2018 року - до 26.05.2018р., тобто медикаментозне лікування дороговартісними препаратами завершуються в травні місяці 2018 року.

Згідно лікувальних рекомендацій виписки із медичної карти амбулаторного хворого, ОСОБА_1 мав пройти повторно, через місяць після госпіталізації, огляд гастроентеролога для корекції лікування. Виписка або консультаційне висновок з повторного огляду до матеріалів справи не долучена, що свідчить про те, що відповідач на прийомі у лікаря не був і відповідно стан його здоров'я покращився.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що погіршення стану здоров'я та понесені у зв'язку з цим витрати на лікування носили тимчасовий характер.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що на його утриманні перебувають батьки похилого віку ОСОБА_8 та ОСОБА_9, але при цьому достатніх підтверджень даного факту немає, а саме рішення суду, висновок або рішення органів опіки і піклування про утримання батька чи матері, договору опіки і т.д.

Крім того, позивач зазначає, що знімає квартиру вартістю приблизно 2000,00грн., однак доказів в підтвердження найму квартири та її оплату суду не надано.

Згідно листа-відповіді № 08-00-019- 21244 від 14.05.18 з місця роботи позивача за період з 01.10.17 по 01.04.2018року склав 113 344 гривень, що в середньому дорівнює 18 890 гривень щомісячно.

Тобто позивачем не доведено факту погіршення матеріального стану позивача, натомість відповідачами надано докази в підтвердження того, що неповнолітні діти мають ряд захворювань.

ОСОБА_3 у 2011 році поставлений діагноз «Дисплазія кульчових суглобів», після чого вона була під постійним наглядом у хірурга-ортопеда, одягнена в спеціальні шини, а у 2012 році поставлений діагноз «Плоско вальгусна деформація стоп» і були виписані рекомендації щодо лікування, а саме: курсами відвідувати Липовецьку обласну лікарню відновного лікування дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи, порушенням психіки і опорно- рухового апарату з метою отримання санаторно-курортного лікування доньки, відвідувати сеанси масажів та заняття ЛФК, забезпечувати дитину необхідним ортопедичним взуттям. Даний діагноз супроводжує дитину і по сьогоднішній день, що підверджує виписка із медичної карти ОСОБА_5 від 10.05.2018 року, їй необхідно систематично відвідувати сеанси масажу, лікувальної фізкультури, курсово відвідувати санаторно-лікувальні заклади (Липовецьку обласну лікарню відновного лікування дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи, порушенням психіки і опорно- рухового апарату), купувати якісне лікувальне ортопедичне взуття, устілки. Вартість однієї пари такого взуття сягає від 1200 гривень до 1800 гривень. На кожен сезон року потрібна нова пара взуття, тому що лікувальне взуття має відповідати фактичному розміру стопи, щоб добитись максимального лікувального ефекту.

Крім того, ОСОБА_4, хворіє, встановлений діагноз: ліво грудо поперековий сколіоз І ст., лікоподібна деформація грудної клітини. Рекомендовані масажі, плавання, відвідування ЛФК, що підтверджується консультаційними висновками спеціаліста від 24.07.2015 року та 11.05.2017 року.

Крім того, в ОСОБА_2 було виявлено онкологічне захворювання та була проведена операція, як наслідок потребую постійного нагляду лікарів та витрат на обстеження та придбання ліків, що підтверджується випискою Вінницького обласного клінічного онкологічного диспансері від 17.04.2014 року та на даний час перебуває на обліку в Вінницькому обласному клінічному онкологічному диспансері.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків

Разом з тим, суд враховує, що у відповідності до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Також, суд враховує, що ст.. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою ВРУ №789-ХІІ від 27.02.1991року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що при зменшенні розміру аліментів суттєво погіршиться становище дітей, позивачем не доведено погіршення його матеріального становища та погіршення стану здоровя, суд, вважає, що розмір стягуваних аліментів не є завищеним та відповідає розмірі, передбаченому нормами діючого СК України, а тому з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 180,192, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 197, 200, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 25.06.2018року.

ОСОБА_1, м. Вінниця, вул. Л. Ратушної, буд. 128, кім. 210, ІПН НОМЕР_1.

ОСОБА_2, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2.

ОСОБА_3, м. Вінниця, вул. Л. Ратушної, буд. 128, кім. 210, 211, ІПН НОМЕР_3.

Суддя: