Справа № 367/2683/17
Провадження №2/367/1520/2018
30 травня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Пархоменко О.В.
з участю секретаря Коваленко С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом ОСОБА_1 до Бучанської міської ради Київської області, третя особа - Бучанська міська державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ,
Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 16 березня 2016 року помер його рідний брат ОСОБА_2. Факт наявності між ними родинних відносин підтверджується свідоцтвом про його народження серії І-АВ № 407406, виданим 10.11.1971 року та свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії І-БК № 427735, виданим 12.04.1975 року.
06 березня 2011 року їх мати ОСОБА_4 померла, після її смерті його брат ОСОБА_2 та їх батько ОСОБА_5 прийняли спадщину, подавши у визначений законом термін заяви до Бучанської державної нотаріальної контори Київської області, де було заведено спадкову справу.
Таким чином, кожен з них прийняв спадщину у розмірі 8 224,85 гривень, однак Свідоцтва про право на спадщину за законом на дані грошові вклади жоден з них не отримав.
07 грудня 2012 року помер їх батько ОСОБА_5, після його смерті окрім нерухомого майна відкрилася спадщина на грошові вклади, які він прийняв, але не оформив після смерті дружини у розмірі 8 224,85 грн.
Після його смерті він та його брат, ОСОБА_2 прийняли спадщину, подавши у визначений законом термін заяви до Бучанської державної нотаріальної контори Київської області, де було заведено спадкову справу.
Таким чином, кожен з них прийняв спадщину у розмірі 4 112,42 гривень, однак Свідоцтва про право на спадщину за законом на дані грошові вклади жоден з них не отримав.
Позивач вказує, що враховуючи те, що його брат ОСОБА_2 прийняв спадщину вигляді грошових вкладів після смерті їх матері ОСОБА_4 у розмірі 8 224,85 грн., та після смерті батька ОСОБА_5 у розмірі 4 112,42 грн., то відповідно після його смерті відкрилася спадщина на грошові влади у розмірі 12 337,27 гривень.
Заповіту на своє майно брат не залишив. Спадкоємців першої черги за законом після його смерті немає. Він, ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем другої черги за законом як рідний брат померлого.
До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини він не звертався, однак, починаючи з 2008 року і до цього часу він постійно проживає у житловому будинку за адресою м. Буча, вул. Мічуріна, 13, частина якого належить його брату ОСОБА_2, на праві власності. На час відкриття спадщини у березні 2016 року він постійно проживав у даному будинку разом із своєю дружиною ОСОБА_6, її сином ОСОБА_7 та його братом ОСОБА_2. Власної сімї у нього не було.
Крім того, він та його дружина також являються співвласниками даного житлового будинку, у якому йому, ОСОБА_1 вже належить 100/200 або 1/2 даного будинку. Його дружині, ОСОБА_6 на праві власності належить 88/200 частин даного будинку.
Його дружина та син зареєстровані у даному житловому будинку з 25.11.2009 року.
Таким чином, він, спадкоємець другої черги за законом, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, згідно з положеннями ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, померлого 16 березня 2016 року.
Однак, звернувшись у березні 2017 року до Бучанської міської державної нотаріальної контори з питанням видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, він отримав письмову відповідь за № 490/01-16 від 30 березня 2017 року , в якій йому було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання спадкування, оскільки на день смерті брата він був зареєстрований за іншою адресою і тому, на думку нотаріуса, не прийняв спадщину після його смерті.
Представник позивача ОСОБА_8 надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача Бучанської міської ради Київської області в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи надав суду листа, в кому просив розглядати справу у його відсутності.
В звязку із цим суд, враховуючи письмову заяву представника позивача ОСОБА_8, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, вважав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-284 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заявою такою, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Так в судовому засіданні встановлено, що 16 березня 2016 року помер рідний брат позивача ОСОБА_2. Факт наявності між ними родинних відносин підтверджується свідоцтвом про його народження серії І-АВ № 407406, виданим 10.11.1971 року та свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії І-БК № 427735, виданим 12.04.1975 року.
06 березня 2011 року їх мати ОСОБА_4 померла, після її смерті брат позивача ОСОБА_2 та їх батько ОСОБА_5 прийняли спадщину, подавши у визначений законом термін заяви до Бучанської державної нотаріальної контори Київської області, де було заведено спадкову справу.
Таким чином, кожен з них прийняв спадщину у розмірі 8 224,85 гривень, однак Свідоцтва про право на спадщину за законом на дані грошові вклади жоден з них не отримав.
07 грудня 2012 року помер їх батько ОСОБА_5, після його смерті окрім нерухомого майна відкрилася спадщина на грошові вклади, які він прийняв, але не оформив після смерті дружини у розмірі 8 224,85 грн.
Після його смерті позивач та його брат, ОСОБА_2 прийняли спадщину, подавши у визначений законом термін заяви до Бучанської державної нотаріальної контори Київської області, де було заведено спадкову справу.
Таким чином, кожен з них прийняв спадщину у розмірі 4 112,42 гривень, однак Свідоцтва про право на спадщину за законом на дані грошові вклади жоден з них не отримав.
Враховуючи те, що його брат ОСОБА_2 прийняв спадщину вигляді грошових вкладів після смерті їх матері ОСОБА_4 у розмірі 8 224,85 грн., та після смерті батька ОСОБА_5 у розмірі 4 112,42 грн., то відповідно після його смерті відкрилася спадщина на грошові влади у розмірі 12 337,27 гривень.
Заповіту на своє майно брат не залишив. Спадкоємців першої черги за законом після його смерті немає. ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем другої черги за законом як рідний брат померлого.
До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини він не звертався, однак, починаючи з 2008 року і до цього часу він постійно проживає у житловому будинку за адресою м. Буча, вул. Мічуріна, 13, частина якого належить його брату ОСОБА_2, на праві власності. На час відкриття спадщини у березні 2016 року він постійно проживав у даному будинку разом із своєю дружиною ОСОБА_6, її сином ОСОБА_7 та його братом ОСОБА_2. Власної сімї у нього не було.
Крім того, він та його дружина також являються співвласниками даного житлового будинку, у якому йому, ОСОБА_1 вже належить 100/200 або 1/2 даного будинку. Його дружині, ОСОБА_6 на праві власності належить 88/200 частин даного будинку.
Його дружина та син зареєстровані у даному житловому будинку з 25.11.2009 року.
Таким чином, він, спадкоємець другої черги за законом, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, згідно з положеннями ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, померлого 16 березня 2016 року.
Однак, звернувшись у березні 2017 року до Бучанської міської державної нотаріальної контори з питанням видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, він отримав письмову відповідь за № 490/01-16 від 30 березня 2017 року, в якій йому було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання спадкування, оскільки на день смерті брата він був зареєстрований за іншою адресою і тому, на думку нотаріуса, не прийняв спадщину після його смерті.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
На підставі викладеного , керуючись ст. 1218, 1220-1223, 1228, 1262, 1268 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 12, 258, 259, 261, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України суд
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 12/200 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд за адресою м. Буча, вул. Мічуріна, 13 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 16 березня 2016 року.
Копію заочного рішення направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Пархоменко