Справа №442/3723/14-ц
Провадження №2/442/51/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Харіва І.М.,

в місті Дрогобичі

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №442/3723/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Державна реєстраційна служба України про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність за договором споживчого кредиту № 0 від 12.12.2007 ,

учасники справи

представники ПАТ «Дельта Банк» - ОСОБА_3,

представник ОСОБА_2,- ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12 грудня 2007 року між АКІБ "Укрсиббанк", правонаступником якого стало ПАТ "Укрсиббанк", та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 на суму 17000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,90 % річних, з кінцевим терміном повернення 13.12.2017 року. Забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором здійснено Іпотечним договором від 20.12.2007 року, укладеним між Банком та відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, предметом якого є квартира АДРЕСА_2. Додатковою угодою до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 12.12.2007 року внесено зміни щодо графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту. Крім того, Додатковою угодою №2 від 13.03.2009 року до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 12.12.2007 року внесено зміни щодо схеми погашення кредиту.

Зазначає, що через невиконання взятих на себе зобов'язань за даним кредитом станом на 07.08.2014 року виникла заборгованість в сумі 22060,63 доларів США, що еквівалентно 274843,37 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 14446,28 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 179979,65 грн., відсотків за користування кредитом - 7614,35 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 94863,73 грн.

Крім того, 17 березня 2006 року між АКІБ "Укрсиббанк", правонаступником якого стало ПАТ "Укрсиббанк", та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №163/06Р-231/294, який за даними ПАТ "Дельта Банк" іменується як кредитний договір №0 на суму 15000,00 тис. дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 % річних, з кінцевим терміном повернення 17.03.2013 року. Забезпечення виконання зобов'язань за даними Кредитним договором здійснено Іпотечним договором від 17.03.2006 року, укладеним між Банком та відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, предметом якого також є квартира №199 в будинку №94 на вул. Самбірська в м. Дрогобичі Львівської області.

Вказує, що через невиконання взятих на себе зобов'язань за даним кредитом станом на 07.08.2014 року за ОСОБА_1 виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом - 5756,65 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 71719,49 грн., відсотків за користування кредитом - 5601,17 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 69782,43 грн.

08 грудня 2011 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» замінює Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Таким чином, внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» набуло статусу нового кредитора за вищевказаними договорами.

А тому, звертається до суду з такими вимогами.

Відповідно до ухвали від 30.09.2014 об»єднано в одне провадження цивільну справу № 442/7337/14- ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Державна реєстраційна служба України про стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність за договором споживчого кредиту № 0 від 12.12.2007 та цивільну справу за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Державна реєстраційна служба України про стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність за договором споживчого кредиту № 163/06Р-231/2940) від 17.03.2006 (а/с 4 т.2).

Ухвалою суду від 29.12.2015 року провадження справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_1, оскільки такий помер 01.09.2015 (а/с 84 т. 2).

Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ № 30 від 27.04.17 справу № 442/3723/14-ц передано на розгляд судді Нагірній О.Б.

Ухвалою суду від 13.04.2018 провадження в справі поновлено.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання повторно не зявився, в матеріалах справи представника ОСОБА_3 про розгляд справи без участі представника позивача та про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не зявилися, подали суду заяву про проведення розгляду справи за їх відсутності, проти задоволення позову ПАТ «Дельта Банк» заперечили виходячи з умов іпотечних договорів.

Перевіривши матеріали справи,дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до такого висновку.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження..

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Статтями 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини.

Із змісту ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

ОСОБА_2 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2ст. 615 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник повинен повернути позикодавцеві позику (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 12 грудня 2007 року між АКІБ "Укрсиббанк", правонаступником якого стало ПАТ "Укрсиббанк", та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 на суму 17000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,90 % річних, з кінцевим терміном повернення 13.12.2017 року . На забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором здійснено Іпотечним договором від 20.12.2007 року, укладеним між Банком та відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, предметом якого є квартира АДРЕСА_3. Додатковою угодою до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 12.12.2007 року внесено зміни щодо графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту. Крім того, Додатковою угодою №2 від 13.03.2009 року до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 12.12.2007 року внесено зміни щодо схеми погашення кредиту.

Внаслідок невиконання взятих на себе зобов'язань за даним кредитом станом на 07.08.2014 року виникла заборгованість в сумі 22060,63 доларів США, що еквівалентно 274843,37 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 14446,28 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 179979,65 грн., відсотків за користування кредитом - 7614,35 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 94863,73 грн.

Крім того, 17 березня 2006 року між АКІБ "Укрсиббанк", правонаступником якого стало ПАТ "Укрсиббанк", та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №163/06Р-231/294, який за даними ПАТ "Дельта Банк" іменується як кредитний договір №0 на суму 15000,00 тис. дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 % річних, з кінцевим терміном повернення 17.03.2013 року. Забезпечення виконання зобов'язань за даними Кредитним договором здійснено Іпотечним договором від 17.03.2006 року, укладеним між Банком та відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, предметом якого також є квартира №199 в будинку №94 на вул. Самбірська в м. Дрогобичі Львівської області.

Внаслідок невиконання взятих на себе зобов'язань за даним кредитом станом на 07.08.2014 року за ОСОБА_1 виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом - 5756,65 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 71719,49 грн., відсотків за користування кредитом - 5601,17 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 69782,43 грн.

08 грудня 2011 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» замінює Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Таким чином, внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» набуло статусу нового кредитора за вищевказаними договорами.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам д і законодавства.

Предмет іпотеки належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва на право власності на квартиру, виданого 28.07.1999 року комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради.

Пунктом 1.2 Іпотечних договорів сторони визначили вартість предмета іпотеки, яка становить 192000,00 грн.

01 вересня 2015 року ОСОБА_1 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ 392344 (а/с 78), у звязку з чим його матірю, ОСОБА_2, було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_1.

Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті сина, ОСОБА_1 (а/с 103 т. 2), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом було відмовлено, так як судовими та слідчими органами накладено арешти на нерухоме майно, належне спадкоємцю ( а/с 104 т. 2).

З наведених причин ОСОБА_2 не може оформити спадкових прав на належне ОСОБА_1 майно.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у статтях 335 та 376 ЦК України. В інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Аналіз положень статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 ЦК України дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша статті 37 Закону України «Про іпотеку»).

Саме така правова позиція, була висловлена Верховним Судом України в постанові від 22 березня 2017 року у справі № 6-2967цс16.

Пунктом 4.1. Договорів іпотеки передбачено, що іпотекодержатель має право звернення стягнення та предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором, або будь-якого зобов'язання, що забезпечується іпотекою за цим договором, у разі виникнення загрози знищення, пошкодження чи втрати предмета іпотеки та в інших випадках відповідно до законодавства.

У відповідності з п. 4.2 зазначених договорів звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, позасудового врегулювання відповідно до умов цього договору та Закону України "Про іпотеку".

Звернення стягнення на предмет іпотеки із застосуванням позасудового врегулювання здійснюється відповідно до розділу 5 договору іпотеки та ЗУ "Про іпотеку".

У розділі 5 вказаного договору сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, одним із способів здійснення звернення стягнення на предмет іпотеки є передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому ст. 36 ЗУ "Про іпотеку".

Як вбачається з матеріалів справи, Окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя між сторонами не укладалося.

Отже,за змістом умов іпотечних договорів задоволення вимог шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки є одним із способів позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки і здійснюється на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, а за рішенням суду звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається за правилами ст. 39 ЗУ "Про іпотеку".

Пунктом 35 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачив би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобовязання (ст.37 Закону України «Про іпотеку»), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст.39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

Таким чином судом встановлено, що між сторонами не було укладено Окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, а тому у задоволенні позову слід відмовити з цих підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 526,527,530,615,625,1052,1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-283, 288, 289 ЦПК України, суд -

ухвалив :

В позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О.Б.Нагірна