Провадження № 2/161/2090/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

01.09.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що від спільного подружнього життя у сторін народилася одна дитина: син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка в даний час знаходяться на утриманні матері. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 липня 2014 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 11.07.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Також, рішенням Апеляційного суду Волинської області від 27 серпня 2014 року змінено розмір аліментів та зобовязано відповідача сплачувати на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 11.07.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що в даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для належного утримання дитини у звязку із зміною прожиткового мінімуму, постійним зростанням цін, збільшенням потреби у навчанні, розвитку. Крім того, вказує, що її фінансовий стан погіршився, вона тимчасово не працює, оскільки син постійно хворіє, за яким потрібний догляд. Просить суд, збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Апеляційного суду Волинської області від 27 липня 2014 року та стягнути щомісячно з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_6, 01.10.2013 року у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на місяць до досягнення дитиною повноліття.

07.05.2018 року позивачем подано заяву про зміну предмета позову в даній справі, яка обґрунтована тим, що ОСОБА_4 працює у приватного підприємця, отримує стабільний дохід, а тому є підстави для стягненні аліментів в частині від заробітку. Просить збільшити розмір аліментів та стягувати аліменти з відповідача на користь її користь на утримання сина ОСОБА_6, 01.10.2013 року в розмірі ? від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що розмір стягуваних аліментів з відповідача на утримання сина є недостатнім для належного матеріального забезпечення дитини. Крім того, дитина потребує лікування. На теперішній час відповідач з власної ініціативи сплачує аліменти в розмірі 1000 грн. Відповідач ОСОБА_4 придбав автомобіль BMW X-5, а тому, відповідно, і має можливість сплачувати аліментів в більшому розмірі. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що на даний час значно зріс прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, витрати на дитину суттєво збільшились, а тому виникла потреба збільшити розмір сплачуваних аліментів. З урахуванням того, що відповідач має стабільний дохід, просив аліменти стягувати у частці від заробітку. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що розмір аліментів, який сплачує відповідач добровільно є більшим ніж ? частини прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Питання про стягнення додаткових витрат на дитину в порядку встановленому законом, позивачкою не ставилось. Наявність у відповідача автомобіля BMW X-5 ніякими доказами не підтверджена. З урахуванням наведеного, позов визнала частково, вказала що відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.07.2013 року, який було розірвано на підставі заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.01.2015 року.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду Волинської області 27 серпня 2014 року рішення Луцького міськрайонного суду від 16 липня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів, було змінено в частині розміру стягнутих аліментів, а саме: стягнуто з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., починаючи з 11 червня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5-6). Вказане рішення суду набрало законної сили і є чинним.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд вважає доведеним, що у звязку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини.

З довідки про доходи ОСОБА_4 вбачається, що відповідач працює на посаді слюсаря ІІ розряду у приватного підприємця ОСОБА_8, його середньомісячна заробітна плата без вирахувань складала: за серпень 2017 року по грудень 2017 року, становить 3200 грн., а починаючи з січня 2018 року 3723 грн. (а.с. 73)

Відповідач є здоровим, на обліку у лікарів не перебуває, інших неповнолітніх дітей, утриманців не має.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи позивача, щодо придбання відповідачем автомобіля, суд не приймає до уваги, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин позивачем ОСОБА_1 та її представником суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Проаналізувавши надані суду докази, суд вважає, що відповідач має реальну можливість сплачувати на користь позивачки аліменти у збільшеному розмірі, який має становити 1/3 частину від заробітку (доходу) ОСОБА_4 Доказів іншого сторонами суду не надано.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як слідує з розяснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 640 грн.

На підставі ст.ст. 182-184, 192 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 77-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір стягнення аліментів стягувати з ОСОБА_4, який народився 16 червня 1994 року в м. Луцьку Волинської області (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісяця починаючи від дня набранням рішенням законної сили і до досягнення ним повноліття.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 25 червня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_9