15 червня 2018 року місто Чернігів
Справа №751/1892/18
Провадження№2/751/714/18
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Маслюк Н.В.
секретаря судового засідання Дасюк Н.В.
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 (не прибув)
відповідач ОСОБА_2 (не прибув)
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 виклад позиції позивача
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування 226 503,12 грн - матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, 40 000 грн - моральної шкоди, а також понесених судових витрат (а.с.3-6).
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.10.2017 року в м. Чернігові сталася ДТП за участю автомобілів НОМЕР_1, під керуванням відповідача та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням позивача. Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.11.2017 року відповідача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф в сумі 340 грн. У результаті ДТП позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження транспортного засобу вартість завданого матеріального збитку становить 324 253,12 грн. Страховиком відшкодована матеріальна шкода в сумі 99 500 грн. Вказує, що крім вартості страхового відшкодування він витратив 1 000 грн за оплату роботи експерта, 400 грн для виклику евакуатора та 350 грн для проведення МРТ в Чернігівській лікарні, а тому стягненню з відповідача підлягає сума 226 503,12 грн. Зрештою, позивач зазначає, що крім матеріальної шкоди йому завдано моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, порушенні нормального способу життя. Розмір моральної шкоди він оцінює в сумі 40 000 грн.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі
У судове засідання позивач не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує.
Відповідач у судове засідання повторно не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
З урахуванням вищевикладеного судом 15.06.2018 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що власником автомобіля НОМЕР_2 являється позивач ОСОБА_1 (а.с.8).
17.10.2017 року о 10 год 20 хв в м. Чернігові по вулиці Князя Чорного - другорядна дорога, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, та на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі вулиця Кирпоноса, внаслідок чого трапилось зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, осіб постраждалих немає.
Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.11.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн (а.с.9-10).
В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_2 порушив п.16.11 Правил дорожнього руху, в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав. В силу ст. 81 ЦПК України, ці обставини звільнені від доказування.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді встановлена постановою суду.
Громадянин ОСОБА_2, відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7071746 від 23.08.2017 року, застрахував у страховика - ПАТ «Страхова компанія «Мега-Гарант» свою цивільно-правову відповідальність (а.с.40).
Згідно висновку №495 від 30.12.2017 року експертного автотоварознавчого дослідження ФОП ОСОБА_4 (а.с.12-34), вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження у ДТП 17.10.2017 року станом на дату оцінки 30.12.2017 року становить 324 253 грн 12 коп.
Відповідно до повідомлення ПАТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» від 27.02.2018 року (а.с.57) за вищевказаним полісом ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 100 000 грн, безумовна франшиза 500 грн.
Як вбачається із дубліката квитанції ПАТ «Універсалбанк» №11038134 від 27.02.2018 року - ПАТ «Страхова компанія «Мега-Гарант», за заявою ОСОБА_1 (а.с.57), виплатило йому суму страхового відшкодування у розмірі 99 500 грн 00 коп (а.с.41).
Також позивачем понесено витрати в сумі 1 000 грн за автотоварознавче дослідження, що підтверджується копією квитанції №93 від 30.12.2017 року, 400 грн за виклик евакуатора, що підтверджується актом №ОУ-0000070 від 03.11.2017 року (а.с.39) та 350 грн благодійних внесків (а.с.36).
ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін
За нормами ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє обєктом підвищеної небезпеки.
Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів".
Згідно ст. 12 вищевказаного закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.
За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У відповідності до положень ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З боку відповідача відзиву на позов не надійшло і суд виходить з об'єму наданих позивачем доказів відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України.
Враховуючи, що вартість матеріального збитку становить 324 253 грн 12 коп, страховою компанією вже перераховано на рахунок позивача 99 500 грн, а тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача 224 753,12 грн матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП, 1 000 грн за автотоварознавче дослідження та 400 грн за виклик евакуатора (а.с.39).
Однак не підлягають задоволенню витрати на суму 350 грн (а.с.36), оскільки вказані витрати є благодійними внесками на потреби Чернігівської обласної лікарні.
Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з п.3 ч.2 зазначеної статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом національного права, такі дії відповідачів щодо невідшкодування шкоди порушують право власності позивача, зміст якого розкривається в ст. 1 Першого протоколу про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Так, п. 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30.06.2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.
Вирішуючи питання щодо відшкодування нанесеної позивачу моральної шкоди, враховуються характер та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, ступінь вини відповідача та виходячи з незначного проміжку часу, протягом якого позивач був позбавлений можливості користуватися автомобілем, приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, завданої позивачу в результаті ДТП 17.10.2017 року, яка підлягає відшкодуванню, слід визначити у розмірі 10 000 грн, що буде відповідати принципу розумності, виваженості та справедливості.
З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
V. Розподіл судових витрат
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись 4, 12, 19, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 280, 288, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.16, 22, 1166, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 20.06.2018 року.
Суддя Н. В. Маслюк