Справа № 428/7676/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в особі судді Бароніна Д.Б., розглянувши в приміщенні суду в м. Сєвєродонецьку позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання Азот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання Азот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди.

Розглянувши подану позовну заяву, суд вважає за необхідне залишити її без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суд зауважує, що позовна заява не містить письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, позивачем не було додано до позовної заяви документу, що підтверджує сплату судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, хоча станом на 27 червня 2018 року законом не встановлено жодних пільг щодо сплати судового збору за подібні вимоги, проте позивач вважав, що звільнений від його сплати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Пункт 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняє від сплати судового збору лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, що обґрунтовується наступним.

Зміни в сфері регулювання оплати судового збору відбулися внаслідок прийняття Закону України від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності з 01 вересня 2015 року. Цим Законом скорочено перелік субєктів, які звільняються від оплати судового збору (стаття 5 Закону України «Про судовий збір»).

Так, за змістом пункту1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, починаючи з 01 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі, що узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року (справа № 6-1121цс16).

Оскільки позивач звернувся до суду з вимогами щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, то у заявника відсутні пільги при сплаті судового збору за подання до вищевказаного позову в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 704,80 грн.

Отже, суд пропонує позивачу сплатити судовий збір в строки, передбачені чинним законодавством України, що узгоджується з вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на справедливий судовий розгляд.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 квітня 2018 року (справа № 428/8353/17).

Згідно із п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 із змінами та доповненнями, якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Суд наголошує, що позивачем окрім вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, заявлено також самостійні вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Отже, поданий позов стосується не тільки прав позивача на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а й прав на відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача.

Суд пропонує позивачу сплатити судовий збір за позовні вимоги в частини відшкодування моральної шкоди в розмірі 704,80 грн. в строки, передбачені чинним законодавством України.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин суд вважає, що вищевказану позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 258, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання Азот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви шляхом надання письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав та шляхом надання до суду квитанції про сплату судового збору в загальній сумі 1409,60 грн. за самостійні позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та про стягнення моральної шкоди.

Надати позивачу для усунення зазначених недоліків строк тривалістю десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Розяснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява буде йому повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Д.Б. Баронін