Справа № 141/611/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Слісарчука О.М.

за участю секретаря судового засідання Невмержицької Я.А.

позивача та представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Оратів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до приватного сільськогосподарського підприємства "Авангард" про стягнення заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до приватного сільськогосподарського підприємства "Авангард" про стягнення заробітної плати. Позов мотивований тим, Між позивачем ОСОБА_1 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Авангард» с.Осична Оратівського району Вінницької області 26 серпня 2015 року укладено письмовий трудовий договір (далі Контракт 1 ).

Відповідно до розділу 4 Контракту Боржник зобов'язувався виплачу ваги заробітну плату у вигляді посадового окладу, надбавку за виконання роботи в іншій місцевості, компенсації за використання власного автомобіля у розмірі 50 % до посадового окладу та надавати відпустки.

Проте станом Боржник з часу укладання Контракту повністю не виконує взяті па себе зобовязання а починаючи з вересня 2016 року повністю ухиляється від їх виконання.

Стягнення боргу по період 21 липня 2016 року було предметом судового розгляду і щодо нього виданого судовий наказ у справі № 141/773/16-ц та 07.09.2016 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення яке станом на сьогоднішній день не виконано з вини Боржника ПСП «Авангард». Разом з тим після винесення судового рішення боржник заборгував заробітної плати на суму 91 тис. грн., в т.ч. посадовий оклад 32400 грн., надбавки в сумі 16200 грн., компенсація за використання власного автомобіля 36000 грн. компенсацією за невикористану основну та додаткову відпустку у розмірі 6400 грн.

У вересні 2014 року ОСОБА_3 рішенням засновника ПСП «Авангард» призначений на посаду директора ПСП «Авангард» на якій працює і по сьогоднішній день.

Починаючи із вересня 2016 року Боржник в односторонньому порядку відмовляється виконувати свої обовязки по виплаті заробітної плати ОСОБА_3, розмір якої становить 3597,8 грн. і заборгував станом на сьогоднішній день 35 978 грн.

Крім того, Боржник створює умови та вчиняє всі дії спрямовані па невиконання рішення суду та щодо невиплати заробітної плати. Гак, посадові особи боржника відсутні за місцем реєстрації, знаходження юридичної особи, вчиняють господарські договори з іншими юридичними особами з метою погіршити фінансові та економічні показники Боржника.

Зокрема, ПСП «Авангард» починаючи із серпня 2016 року і по даний час укладає договори про розірвання договорів оренди земельних ділянок з їх власниками, укладає договори про спільну діяльність з іншим підприємством ТОВ «Агрофірма Корвет» предметом яких є передача у розпорядження і продукції сільськогосподарського виробництва вказаному товариству.

Крім того, відсутність за місцем реєстрації, знаходження та здійснення господарської діяльності керівних органів та посадових осіб Боржника унеможливлює отримання будь-яких документів щодо предмету спору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці » заробітна плата є основна та додаткова . Основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Крім того, Розділом 2 Інструкції зі статистки заробітної плати, затвердженої наказом державного комітету статистки України за № 5 від 13.01.2004 року, яка поширюється па всіх юридичних осіб, їхні філії, відділення, представництва та інші відособлені структурні підрозділи, заборговані мені види доплат та надбавок віднесені до фонду заробітної плати.

Статтею 20 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що оплата праці за контрактом визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, умов колективного договору і пов'язана з виконанням умов контракту.

Відповідно до ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Суб'єкти організації оплати праці, згідно із ст.. 22 Закону України «Про оплату праці» не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Статтею 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов'язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Просить стягнути з ПСП «Авангард» с. Осична Оратівський район Вінницька область (код 03733335) на користь ОСОБА_1 заробітної плати на суму 91 тис. грн.., в т.ч. посадовий оклад 32 400 гри, надбавки за інтенсивність в сумі 16 200 грн., компенсації за використання власного автомобіля 36 000 грн., компенсацію за невикористану основну та додаткову відпустку у розмірі 6 400 грн. та стягнути з ПСП «Авангард» с.Осична Оратівський район Вінницька область (код 03733335) на користь ОСОБА_3 заробітної плати на суму 35 978 грн.

Крім цього, в судовому засіданні позивачем ОСОБА_4 уточнено позовні вимоги, зокрема з врахуванням часу проведення розгляду вказаної справи виникла необхідність уточнити позовні вимоги. Уточненню підлягають вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення розміру компенсації за не використану основну та додаткову відпустку. Так, відповідно до ст.. 24 Закону України «Про відпустки» - у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Розрахунок компенсації за невикористані відпустки, визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.95 р. № 100 (далі Порядок № 100).

Чинність цієї постанови поширюється на підприємства, установи і організації усіх форм власності.

У 2016 році кількість робочих днів становила : вересень - 22, жовтень - 20. листопад - 22. У 2017 році січень - 20, лютий - 20, березень -22, квітень - 19, травень - 20, червень - 20, липень -21, серпень - 22.

Сумарна кількість робочих днів - 225 днів.

Сумарний заробіток за останніх 12 місяців становить (за вересень 2016- серпень 2017) 48 600 грн. (посадовий оклад та надбавка). При діленні сумарного заробітку на сумарну кількість робочих днів отримуємо 216 грн. заробітку, який підлягає множенню на кількість днів основної щорічної відпустки - 216 *24 = 5184 грн. компенсації за основну відпустку та 5 400 грн. за додаткову (216 * 25).

Тому просить стягнути на користь ОСОБА_1 з ПСП «Авангард» невиплаченої заробітної плати на суму 95184 грн.., в тому числі - посадовий оклад в сумі 32400 грн. надбавки за інтенсивність 16200 грн., компенсації за використання власного автомобіля в сумі 36 тис. грн., компенсації за невикористані основну відпустку в сумі 5184 грн. компенсації за щорічну додаткову відпустку в сумі 5400 грн.

В судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Крім цього, показав, що 26.08.2015 року було укладено трудовий договір між ним та ПСП «Авангард». Відповідно до вказаного трудового договору він перебував у ПСП «Авангард» на посаді юриста та виконував обов'язки, передбачені договором, зокрема здійснював представництво інтересів ПСП «Авангард» у судах. Процедуру укладення трудового дововору було повністю дотримано. Крім цього, згідно інформації Пенсійного фонду України з нього, як з працюючого пенсіонера здійснювали утримання з пенсії в розмірі 15%. Ст. 21 КЗпП чітко визначені умови оплати праці. Однак, відповідач не в виплачував йому заробітної плати, обумовленої трудовим договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яку він просить стягнути. Також пояснив, що твердження відповідача про відсутність повноважень директора ПСП «Авангард» ОСОБА_3 на укладення угод, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до реєстраційної справи ПСП «Авангард» №0000059 державним реєстратором РС Погребищенського РУЮ ОСОБА_5 В.В.05.09.2014 року на підставі рішень Вінницького окружного адміністративного суду від 17.06.2014 року та Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.08.2014 року проведено реєстраційні дії відповідно до яких скасовано державну реєстрацію змін у відомостях про юридичну особу ПСП «Авангард» від 05 та 06.02.2014 рокуроку, якими засновниками та керівниками ПСП «Авангард» стали відповідно ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Відповідно до вказаних реєстраційних дій що проведені державним реєстратором ОСОБА_5 у правах засновника ПСП «Авангард» поновлено ОСОБА_8 Відповідно до вказаної реєстраційної справи 11.09.2014 року державним реєстратором РС Оратівського РУЮ ОСОБА_9 на підставі поданих ОСОБА_8 документів проведено реєстраційні дії відповідно до яких засновником та підписантом ПСП «Авангард» став ОСОБА_3 , який будучи директором ПСП «Авангард» мав повноваження директора та рішення про те, що його звільнити відсутні. Стверджує, що на сьогоднішній день вони позивачі є працівниками ПСП «Авангард» , трудові відносини між ними тривають, оскільки їх не було звільнено. ОСОБА_3 на сьогоднішній день є директором , однак у нього відсутні повноваження. Крім цього, пояснив, що був на особистому прийомі у народного депутата ОСОБА_10 та пояснював ситуацію. При ньому, ОСОБА_10 телефонував до ОСОБА_11, який на даний час є керівником відповідача з метою вияснення ситуації, на що ОСОБА_11 відповів, що позивача ОСОБА_1 вже давно звільнено з посади і йому необхідно звернутися з даного приводу до ОСОБА_12 Однак, ОСОБА_12, уникав зустрічі з ним. Крім того, з приводу невиплати заробітної плати він звертався в управління держпраці у Вінницькій області з заявою на що йому було надано відповідь, що за юридичною адресою ПСП «Авангард» будь кого з посадових осіб не виявлено, адміністрація підприємства та бухгалтерія не працюють. Стягнення заробітної плати по період 21 липня 2016 року було предметом судового розгляду і щодо нього виданого судовий наказ у справі № 141/773/16-ц та 07.09.2016 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення яке станом на сьогоднішній день ПСП «Авангард» не виконується. Просить стягнути з ПСП «Авангард» на користь ОСОБА_1 невиплаченої заробітної плати на суму 95184 грн.., в тому числі - посадовий оклад в сумі 32400 грн. надбавки за інтенсивність 16200 грн., компенсації за використання власного автомобіля в сумі 36 тис. грн., компенсації за невикористані основну відпустку в сумі 5184 грн. компенсації за щорічну додаткову відпустку в сумі 5400 грн. та на користь ОСОБА_3 заробітної плати на суму 35978 грн.

Позивач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про день та час судового розгляду, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_12, будучи належним чином повідомлений про день та час судового розгляду, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Раніше в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_12 заперечував в задоволенні позову у звязку з тим, що у нього відсутня інформації з приводу того, що позивачі працювали в ПСП «Авангард», оскільки у зв'язку із зміною власника документи про працівників, які працювали в ПСП «Авангард» не були передані наступному власнику, як ОСОБА_6 та само ОСОБА_7 Підтвердженням цьому є кримінальна справа порушена за заявою директора ПСП «Авангард» ОСОБА_7 про те, що з бухгалтерії відповідача зникла вся бухгалтерія, печатка та інші фінансово-господарські документи ПСП «Авангард», тобто документи були викрадені. З 17.02.2014 року замість старої діє інша печатка ПСП «Авангард». Також, пояснив, що дійсно до нього звертався ОСОБА_1 з заявою про виплату йому заробітної плати та видачу наказу на звільнення, на що була надана відповідь надати підтверджуючі документи про перебування в трудових відносинах Крім цього, на момент укладення трудового договору ОСОБА_3 не мав повноважень директора ПСП «Авангард», тому не був уповноважений на укладення трудового договору з ОСОБА_4, що доведено рішеннями судів. Вважає, що позивачами не доведено факту перебування у трудових відносинах з відповідачем, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, заперечував у їх задоволенні та пояснив, що на момент укладення трудового договору з позивачем ОСОБА_1 директором ПСП «Авангард» був ОСОБА_7, тому ОСОБА_3 не міг бути директором. ОСОБА_7 жодних доручень ОСОБА_3 на укладення будь яких договорів не надавав. Навіть якщо припустити, що даний трудовий договір (контракт) від 26.08.2015 року мав місце, то у даному трудовому договорі чітко зазначено за виконання яких обовязків відповідач ПСП «Авангард» має виплачувати ОСОБА_1 заробітну плату. Позивач ОСОБА_1 не довів та не зазначив, яку саму роботу в ПСП «Авангард» в період дії трудового договору він виконував та не заперечив, що ніяких дій в інтересах він не виконував та дій не вчиняв. Щодо стягнення компенсації за використання власного автомобіля в сумі 36 тис. грн., то дана вимога є безпідставною, оскільки взагалі непритаманна трудовим договорам (контрактам), оскільки така вимога може бути заявлена, наприклад, в межах позову про оренду транспортного засобу. Будь-які права позивачів не порушені, оскільки згідно відомостей, які наявні в матеріалах справи встановлено, що позивачі в даних період працювали та отримували заробітну плату на інших роботах. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що вона працює секретарем фермерського господарства «Альянс-В». Раніше вона працювала в ПСП «Авангард» головним бухгалтером до липня 2016 року. ОСОБА_1 також працював у ПСП «Авангард» в 2014 чи 2015 роках. ОСОБА_1 на роботу приймав ОСОБА_3 Наказ про прийняття ОСОБА_1 на роботу видавала завідуюча кадрів ОСОБА_14 В її обовязки ОСОБА_13 не входило нарахування заробітної плати, це здійснювала ОСОБА_14 Наказу про прийняття на роботу ОСОБА_1 вона не бачила. Відряджень на ОСОБА_1 вона не виписувала. До липня 2016 року всі працівники працювали в ПСП «Авангарді». Трудові книжки знаходились у ОСОБА_14 ОСОБА_1 знаходився у робочому кабінеті, але не постійно. Заробітну плату видавала вона або на карточку або готівкою. Вона не памятає коли виплачувала заробітну плату ОСОБА_1 Їй невідомі випадки про невиплати заробітної плати ОСОБА_1 За 2015 рік заборгованості по заробітній платі не було ні перед жодним з працівників ПСП «Авангард» . ОСОБА_1 був на ПСП «Авангард» підпорядкований ОСОБА_3 та виконував його вказівки. До липня 2016 року невідомо про порушення трудової дисципліни ОСОБА_4 Їй відомо, що існування якогось трудового договору укладеного ПСП «Авангард», однак особисто вона цього договору не бачила. На підприємстві обліковуються трудові книжки і відповідальною була ОСОБА_14 ПСП «Авангард» перебувало в особливих умовах, напевно пройшов «рейдерський захват», постійно змінювалися власники. Був період про те, що підприємство не мало можливості розпоряджатись своїми рахунками. В липні 2016 року його звільняв з посади ОСОБА_3 На цей час ОСОБА_1 працював юристом господарства. ОСОБА_3 був призначений в цей період директором засновником ОСОБА_8 Згідно Статут право на звільнення мав засновник господарства. Їй відомо, що спочатку був засновником підприємства ОСОБА_3, і з липня 2016 року згідно рішення суду став засновником ОСОБА_7

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що вона на даний час безробітна. Раніше вона працювала в ПСП «Авангард» до серпня 2016 року, а потім пішла працювати у ФГ «Альянс-В» за сумісництвом. ОСОБА_1 також працював у ПСП «Авангард». При прийнятті його на роботу отримувала його трудову книжку в 2014 році. Після 2014 року не памятає чи вносила записи до трудову книжку. В 2014 році його було прийнято на роботу на підставі трудового договору. Наказ про прийняття на роботу в 2014 році готувала вона, та готувала наказ про звільнення. ОСОБА_1 постійно нараховувалась заробітна плата, однак чип отримувалась їй невідомо. Їй невідомо чи балу заборгованість по заробітній платі в ПСП «Авангард». В кінці серпня 21016 року за сумісництвом вона працювала в ПСП «Авангард», і ОСОБА_1 також там працював з вересня 2016 року. Вона готувала наказ про прийняття на роботу в ФГ «Альянс-В». Всі працівники, що працювали в ПСП «Авангард» перейшли працювали за сумісництвом в ФГ «Альянс-В», а потім звільнилися з ПСП «Авангард». Про звільнення їх відмітку ставив директор ОСОБА_3 Їм відомо, що з 2014 року директором був ОСОБА_7 У ФГ «Альянс-В» ОСОБА_1 отримував заробітну плату. Їй невідомо чи була заборгованість по заробітній платі в ПСП «Авангард». Жодних відряджень вона ОСОБА_1І б не виписувала. Була безпосередньо підпорядкована коли працювала в ПСП «Авангард» ОСОБА_3 Їй відомо про те, що ОСОБА_1 працює по контракту, але вона його не бачила. Їй не було відомо про порушено питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_1 надавав свою трудову книжку, та вона вносила до неї записи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що він працює адвокатом як самозайнята особа. Він працював в ПСП «Авангард» на посаді директора з 06.02.2014 року по 26.04.2017 року. На посаду юриста чи будь-яку іншу ОСОБА_1 він не приймав і йому невідомо чи він працював у ПСП «Авангард». Про трудовий договір (контракт) укладений 26.08.2015 року між ПСП «Авангард» та ОСОБА_4 йому невідомо. Він жодних документів з приводу трудових відносин не укладав, не підписував, не посвідчував та не уповноважував на виконання будь-яких дій. В період часу з 06.02.2014 року по 26.04.2017 року він був власником ПСП «Авангард», а не ОСОБА_3 Жодних повноважень на вчинення дій ОСОБА_3 не надавав, в тому числі приймати працівників та їх звільняти. ОСОБА_3 без його згоди не міг вчиняти будь-які дії. Доступу до трудових книжок, чи будь-яких інших документів щодо працівників підприємства у нього не було, оскільки ОСОБА_3 своїми діями чинив перешкоди щодо доступу ОСОБА_15 до ведення господарської діяльності, займав приміщення, де знаходився офіс ПСП «Авангард» . Він декілька разів бачив ОСОБА_1 в с. Осична, і повідомляв, що працює юристом в ПСП «Авангард»,при цьому жодних документів не надавав. Разом з тим, ОСОБА_1 чинив перешкоди разом з ОСОБА_3 виконувати йому свої обовязки як директора. Він вважає, що оскільки ОСОБА_3 мав доступ до документів ПСП «Авангард» та називав себе директором, то вважає, що вів у оману ОСОБА_1 та уклав з ним фіктивний трудовий договір. 26.08.2015 року директором ПСП «Авангард» був ОСОБА_7 Запис до трудової книжки про прийняття ОСОБА_1 на роботу вносив не він, наказу про прийняття на роботу не видавав. В цей період він жодного наказу про прийняття чи звільнення на роботу не видавав, тільки довіреність на ОСОБА_12 Йому відомо згідно рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.06.2014 року та Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.08.2014 року проведено реєстраційні дії відповідно до яких скасовано державну реєстрацію та проведено реєстратором дії згідно яких власником став ОСОБА_3 Однак, це «проміжуточні» рішення судів. В цей період повноваження директора ПСП «Авангард» виконував ОСОБА_7, оскільки постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року скасовано, яка набрала законної сили та на підставі її було вчинено знову реєстраційні дії, тобто нею повністю скасовані записи в реєстрі. Поновлено нею запис про те, що з 2014 року директором ПСП «Авангард» є ОСОБА_7 В період вересня 2014 року по 22.07.2016 року він особисто нікому не нараховував, документи про заробітну плату нікому не подавав, за це відповідали певні працівники підприємства. ОСОБА_1 до нього як до директора з документами про виконану роботу не звертався, жодних документів, що він є працівником підприємства не надавав. На трудовому договорі (контракті) від 26.08.2015 року стоїть печатка, яка не діяла на цьому підприємстві приблизно після 12 лютого 2014 року. Інша печатка підприємства була виготовлена ОСОБА_7 у звязку з тим, що ОСОБА_3 не допускав його до роботи, забрав матеріальне та технічне майно підприємства, документи кадрової служби.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що вона працює у Верховній раді Україні на посаді помічника народного депутата ОСОБА_10 ОСОБА_1 звертався із зверненням на особистому прийомі до народного депутата ОСОБА_10, і у нього була особиста розмова з ОСОБА_10 З приводу якого питання ОСОБА_1 звертався вона не памятає. Письмове звернення відсутнє.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позовні вимоги позивачі обґрунтовують наступними доказами.

З копії трудового договору (контракту) від 26.08.2015 року вбачається, що 26.08.2015 року між Приватним сільськогосподарським підприємство ПСП «Авангард» с.Осична Оратівського району Вінницької області (код 03733335 ) в особі директора ОСОБА_3, який діє на підставі Статуту ПСП «Авангард» з одного боку, і ОСОБА_1, і з іншого боку, укладено Трудовий договір (далі - Контракт), згідно у сторін виникають трудові відносини між працівником і ПСП «Авангард». За цим контрактом працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цим контрактом, а ПСП «Авангард» роботодавець зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату, пільги, грошові гарантії, компенсації та допомоги і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством, колективним договором і угодою сторін. Працівник безпосередньо підпорядкований директору ПСП «Авангард». ОСОБА_1 прийнято на посаду юриста ПСП «Авангард»: За виконання обовязків, передбачених цим Договором, працівнику встановлюється: посадовий оклад у розмірі 2700 (дві тисячі пятсот )грн. на місяць надбавка (доплата та інші виплати) за інтенсивність праці та виконання особливо виконання важливої роботи та роботи в іншій місцевості у розмірі 50 % до посадового окладу. Строки виплати винагороди за працю встановлюються відповідно до положень визначених у Кодексу Законів про працю та Закону України «Про оплату праці». Сторони погодили що найманий працівник використовує для потреб підприємства власний автомобіль «Хюндай Акцент», держ. номер НОМЕР_1 і за використання якого для службових поїздок йому встановлюється компенсація в розмірі три тисячі гривень за місяць, яка перераховується на зарплатний картковий рахунок найманої особи при виплаті основної частини заробітної плати за місяць. Працівнику надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю : основна 24 календарних днів, додаткова (за особливий характер праці) - 25 календарних днів. До щорічної відпустки виплачується матеріальна допомога у розмірі три тисячі гривень. Додаткові пільги, гарантії, компенсації - у випадку розірвання трудового договору ПСП «Авангард» як роботодавець виплачує найманій особі, як вихідну допомогу за рахунок коштів роботодавця, кошти в сумі, що еквівалентні трьом мінімальним заробітним платам, розмір якої встановлений чинним законодавством на момент звільнення, за кожен повний відпрацьований місяць. Строк дії контракту з 26 серпня 2015 року до 26.08.2017 року. Контракт набуває чинності з моменту його підписання сторонами.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 серії АС №345119 від 24.11.1998 року вбачається, що 26.08.2015 року його прийнято на посаду в ПСП «Авангард» с. Осична юристом на підставі наказу №67 від 26.08.2015 року.

Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.09.2016 року старшим державним виконавцем Оратівського районного відділу ДВС головного територіального управління юстиції ОСОБА_17 вбачається, що відкрито виконавче провадження за судовим наказом №141/773/16-ц виданим 06.09.2016 року Оратівським районним судом Вінницької області про стягнення з ПСП «Авангард» на користь ОСОБА_1 заборгованості заробітної плати на суму 90250 грн. та судового збору у розмірі 275,60 грн.

Згідно копії рішення засновника ПСП «Авангард» с. Осична №6 від 10.09.2014 року «Про директора ПСП «Авангард» вбачається, що ОСОБА_8, засновник ПСП «Авангард» відповідно до розділу 9 частини 2 Статут ПСП «Авангард», затвердженого рішенням засновника №1 від 23.01.2009 року призначила на посаду директора ПСП «Авангард» ОСОБА_3 з 11 вересня 2014 року.

Згідно копії наказу №53 від 11.09.2014 року «Про директора «ПСП «Авангард» виданого директором ОСОБА_3 вбачається, що від приступає до обовязків директора ПСП «Авангард» з 11.09.2014 року відповідно до рішення засновника ПСП «Авангард».

Згідно копії заяви ОСОБА_1 від 29.03.201 року на адресу управління держпраці у Вінницькій області вбачається, що він просить вжити заходів з метою захисту своїх прав, повязаних з перебуванням на посаді юриста ПСП «Авангард».

Згідно копії відповіді №02-Д/394/21-22 від 04.05.2017 року управління держпраці у Вінницькій області вбачається, що звернення ОСОБА_1 переадресовано по територіальності, оскільки за місцем розташування підприємства ПСП «Авангард» будь-кого з посадових осіб не виявлено.

Згідно копії відповіді №4/4.4-8-2548-2448 від 22.05.2017 року головного управління держпраці у Київській області вбачається, що з 16.05.2017 року постановою КМУ від 26.04.2017 року зупинено №295 перевірки додержання законодавства про працю.

З копії витягу з ЄДРПОУ № від 27.04.2016 року вбачається, що засновником, керівником та підписантом ПСП «Авангард» з 10.09.2014 року є ОСОБА_3.

З копії витягу з ЄДРПОУ №19246737 від 05.09.2014 року вбачається, що засновником та директором ПСП «Авангард» є ОСОБА_8.

З копії витягу з ЄДРПОУ №19246737 від 05.09.2014 року виданого державним реєстратором реєстраційної служби Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_5 вбачається, що підписантом ПСП «Авангард» є ОСОБА_8 з 23.11.2010 року, керівником ОСОБА_18 з 18.05.2012 року.

З копії витягу з ЄДРПОУ №21768136 від 11.03.2016 року. вбачається, що засновником є ОСОБА_3, кінцевим бенефенціарним власником ОСОБА_3, директором та підписантом ОСОБА_3 з 10.09.2014 року.

З копії виписки з ЄДРПОУ від 15.09.2014 року вбачається, що ОСОБА_3 має право вчиняти будь-які дії від імені ПСП «Авангард» як його засновник та керівник.

З копії змін до Статуту ПСП «Авангард», затвердженого рішенням Засновника від 23.01.2009 року №1 внесено зміни у п. 3 р. 1 «загальні положення» згідно яких засновником та власником ПСП «Авангард» є ОСОБА_3.

Згідно копії рішення засновника ПСП «Авангард» с. Осична №8 від 11.09.2014 року «Про зміни до Статуту ПСП «Авангард» вбачається, що ОСОБА_3 затвердив зміни до Статут ПСП «Авангард» та надано право здійснити організаційно-правові заходи щодо державної реєстрації змін.

Згідно копії рішення засновника ПСП «Авангард» с. Осична №7 від 10.09.2014 року «Про печатку ПСП «Авангард» у звязку із протиправними діями по захопленню ПСП «Авангард» затверджено печатку ПСП «Авангард» нового зразка, використання якої розпочати з 10.09.2014 року.

Згідно копії листа №12600/Д-109 від 28.09.2017 року Департаменту пенсійного забезпечення ПФУ вбачається, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Іллінецькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України як працюючий пенсіонер і йому виплачувалась пенсія, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 47 ЗУ в розмірі 85% від призначеного розміру. 29.08.2017 року ОСОБА_1 звернувся до УПФ із заявою та надав трудовий договір від 26.08.2015 року, укладений з ПСП «Авангард» по 26.08.2017 року, тому його переведено з 27.08.2017 року до категорії непрацюючих пенсіонерів.

Однак, заперечуючи в задоволенні позовних вимог відповідач, посилається на те, що Державним реєстратором реєстраційної служби Оратівського районного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_9 5 лютого 2014 року вчинено реєстраційний запис № 13000059 про державну реєстрацію змін до установчих документів приватного сільськогосподарського підприємства "Авангард" в частині зміни складу засновників, а саме вихід зі складу засновників ОСОБА_8 та включення ОСОБА_6 Також 5 лютого 2014 року вчинено запис № 4000059 про зміну керівника та підписанта, а саме заміна ОСОБА_8 на ОСОБА_6

6 лютого 2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено записи № 3000059 про державну реєстрацію змін до установчих документів приватного сільськогосподарського підприємства "Авангард" в частині зміни складу засновників, вихід зі складу засновників ОСОБА_6 та включення ОСОБА_7, та № 6000059 в частині зміни керівника та підписанта з ОСОБА_6 на ОСОБА_7

Тобто з 06.02.2014 року керівником та підписантом ПСП «Авангард» с. Осична, , є ОСОБА_7.

З довідки ПСП «Авангард» виданої головою комісії з реорганізації та припинення ПСП «Авангард» ОСОБА_12 від 08.11.2017 року вбачається, що з 17.02.2014 року діє інший відтиск печатки ПСП «Авангард».

В подальшому неодноразово починаючи з 2014 року на підставі судових рішень, скасовувались відповідні реєстраційні дії та змінювався власник ПСП «Авангард», що не заперечується сторонами.

Так зокрема, з витягу з ЄДРПОУ № від 20.07.2017 року. вбачається, що:

- 05.02.2014 року за №300059 державним реєстратором Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_9 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, зокрема зміну складу або інформації про засновників; 05.02.2014 року за №400059 внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що не повязані зі змінами в установчих документах, зокрема змінено керівника юридичної особи та змінено склад підписантів;

- 06.02.2014 року за №5000059 державним реєстратором Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_9 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, зокрема зміну складу або інформації про засновників; 05.02.2014 року за №600059 внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що не повязані зі змінами в установчих документах, зокрема змінено керівника юридичної особи та змінено склад підписантів;

- 04.09.2014 року за №1700059 (скасована) 6000059) державним реєстратором Погребищенської державної районної адміністрації Вінницької області скасовано реєстраційну дію за судовим рішенням; 04.09.2014 року за №1800059 (скасована) 5000059) скасовано реєстраційну дію за судовим рішенням; 04.09.2014 року за №1900059 (скасована) 4000059) скасовано реєстраційну дію за судовим рішенням; 04.09.2014 року за №2000059 (скасована) 3000059) скасовано реєстраційну дію за судовим рішенням;

- 11.09.2014 року за №200059 державним реєстратором Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_9 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, зокрема зміну складу або інформації про засновників; 19.05.2015 року за №4000059 внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що не повязані зі змінами в установчих документах, зокрема змінено додаткову інформацію;

- 22.07.2016 року за №26000059 0000059) державним підприємством «державного інституту судових економіко-правових та технічних досліджень» ОСОБА_19 скасовано реєстраційну дію за судовим рішенням; 22.07.2014 року за №2700059 90000059) скасовано реєстраційну дію за судовим рішенням; 22.07.2014 року за №2800059 80000059) скасовано реєстраційну дію за судовим рішенням; 22.07.2014 року за №2900059 70000059) скасовано реєстраційну дію за судовим рішенням;

- 14.04.2017 року за №400059 державним реєстратором Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_9 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, зокрема зміну складу або інформації про засновників; 14.04.2017 року за №500059 внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що не повязані зі змінами в установчих документах, зокрема змінено керівника юридичної особи та змінено склад підписантів;

- 18.07.2017 року за №7000059 державним реєстратором Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_20 внесено рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті реорганізації.

Вищевикладене також підтверджується показами свідків, які були допитані в судовому засіданні, зокрема показами свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_7. які підтвердили той факт, що в ПСП «Авангард» відбувалась зміна власників з ОСОБА_3 на ОСОБА_7, та навпаки.

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач посилається на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 12.07.2016 року у справ №К/800/5455/15 у справі за позовом ОСОБА_8, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_18, до Державного реєстратора реєстраційної служби Оратівського районного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_9, треті особи без самостійних вимог на префект спору на стороні відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання дій протиправними та скасування запису про державну реєстрацію з якої вбачається слідуюче.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_8 задоволено частково.

Скасовано записи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо приватного сільськогосподарського підприємства «Авангард».

В іншій частині відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 задоволено частково.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року скасовано в частині відмови в задоволенні позову та ухвалено в цій частині нову постанову.

Визнаного протиправними та скасовано записи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо приватного сільськогосподарського підприємства «Авангард».

В іншій частині постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року залишено без змін.

У травні 2015 року ОСОБА_7 подав до Вінницького окружного адміністративного суду заяву про перегляд постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року у справі №802/1149/14-а за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви зазначав, що 30 квітня 2015 року йому стало відомо, що згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи від 4 грудня 2014 року за № 10984/10985/14-32, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, встановлено, що підписи у протоколі засідання засновника № 5 від 27 січня 2014 року та заяві від 27 січня 2014 року виконані саме ОСОБА_8, а не іншою особою.

У зв'язку із цим, у заяві скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року задоволено вказану заяву ОСОБА_7, постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року скасовано, прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 1 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 задоволено.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_8 до державного реєстратора реєстраційної служби Оратівського районного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_9, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання дій протиправними та скасування запису про державну реєстрацію скасовано.

Прийнято нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_7 про перегляд постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року за нововиявленими обставинами - відмовлено.

В свою чергу, вищевказаною ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.07.2016 року у справі №К/800/5455/15 вирішено скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 1 грудня 2015 року, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27.10.2015 року залишено в силі.

Таким чином судом встановлено, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, 1 серпня 2001 року зареєстровано юридичну особу СВК "Авангард" с. Осична Оратівського району Вінницької області, а 2 листопада 2005 року зареєстровано приватне сільськогосподарське підприємство "Авангард", як правонаступник СВК.

3 листопада 2010 року ОСОБА_8 є засновником та директором приватного сільського господарського підприємства "Авангард", а з червня 2012 року її звільнено з посади директора та призначено ОСОБА_18

Державним реєстратором реєстраційної служби Оратівського районного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_9 5 лютого 2014 року вчинено реєстраційний запис № 13000059 про державну реєстрацію змін до установчих документів приватного сільськогосподарського підприємства "Авангард" в частині зміни складу засновників, а саме вихід зі складу засновників ОСОБА_8 та включення ОСОБА_6 Також 5 лютого 2014 року вчинено запис № 4000059 про зміну керівника та підписанта, а саме заміна ОСОБА_8 на ОСОБА_6

6 лютого 2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено записи № 3000059 про державну реєстрацію змін до установчих документів приватного сільськогосподарського підприємства "Авангард" в частині зміни складу засновників, вихід зі складу засновників ОСОБА_6 та включення ОСОБА_7, та № 6000059 в частині зміни керівника та підписанта з ОСОБА_6 на ОСОБА_7

Як встановлено судом, в якості підстав для внесення змін до установчих документів та рішення уповноваженого органу управління про зміну керівника або осіб, що обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, державному реєстратору було надано примірник оригіналу протоколу засідання засновника № 5 від 27 січня 2014 року, яким вирішено питання про вихід із складу засновників ПСП "Авангард" ОСОБА_8, прийнято до складу засновників ОСОБА_6, якому передано 100 % частки в статутному капіталі підприємства, звільнено директора ОСОБА_18, призначено директором ОСОБА_6, якого також уповноважено на проведення всіх дій пов'язаних з державного реєстрацією.

6 лютого 2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено записи № 3000059 про державну реєстрацію змін до установчих документів ПСП "Авангард" в частині зміни складу засновників, вихід зі складу засновників ОСОБА_6 та включення ОСОБА_7, та № 6000059 в частині зміни керівника та підписанта з ОСОБА_6 на ОСОБА_7

5 лютого 2014 на підставі документів поданих уповноваженою особою ОСОБА_6, відповідачем проведено державну реєстрацію змін до установчих документів приватного сільськогосподарського підприємства «Авангард» в частині зміни складу засновників, а саме вихід зі складу засновників ОСОБА_8 та включення ОСОБА_6 Відповідно до опису та відомостей з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_6 надав особисто оригінали наступних документів: оригінал заяви про вихід та передачу частки учасниці ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 від 27 січня 2014 року.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_8 до державного реєстратора реєстраційної служби Оратівського районного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_9, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання дій протиправними та скасування запису про державну реєстрацію встановлено, що державний реєстратор реєстраційної служби Оратівського районного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_9 при здійсненні реєстраційних дій діяв у спосіб та порядок передбачений Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», оскільки серед поданих ОСОБА_6 документів була особиста заява від ОСОБА_8 та протокол засідання засновника ПСП «Авангард» № 5 датовані 27 січня 2014 року, у яких безпосередньо виражене волевиявлення ОСОБА_8 про виведення її із складу засновників ПСП «Авангард» та передачі її частки ОСОБА_6, що також підтверджено висновком судово-почеркознавчої експертизи від 4 грудня 2014 року № 10984/10985/14-32.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, не підлягає доказуванню той факт, що з 27 січня 2014 року ОСОБА_8 вийшла з складу засновників ПСП «Авангард» та передала 100; частки в статутному капіталі підприємства ОСОБА_6, якого прийнято до складу засновників В свою чергу. З 6 лютого 2014 року керівником та підписантом ПСП "Авангард" є ОСОБА_7

Враховуючи викладене, з 27.01.2014 року ОСОБА_8 не була уповноваженою приймати рішення №6 від 10.09.2014 року «Про директора ПСП «Авангард», яким з 11 вересня 2014 року призначила на посаду директора ПСП «Авангард» ОСОБА_3.

В свою чергу, у ОСОБА_3 були відсутні повноваження на укладення 26.08.2015 року між Приватним сільськогосподарським підприємство ПСП «Авангард» с.Осична Оратівського району Вінницької області (код 03733335 ) в його особі та ОСОБА_4 трудового договору (контракту) від 26.08.2015 року.

Оскільки судом під час розгляду справи було встановлено, що трудові обовязки як директора ПСП «Авангард» у позивача ОСОБА_3 та як юриста ПСП «ОСОБА_2 за трудовим договором (контрактом) від 26.08.2015 року у позивача ОСОБА_1 виникли в період дії постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року, яку в подальшому було скасовано постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.07.2016 року у справі №К/800/5455/15 , тому звернення до суду з вказаним позовом позивачами є безпідставним.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підтвердження свої вимог не надано доказів щодо неотримання заробітної плати, як і не доведено факту перебування в трудових відносинах та виконання роботи з ПСП «Авангард» в періоди, за які вони просять стягнути заробітну плату.

Відповідно до ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 21 КЗпП трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно ч.1,2,4 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

За загальними положеннями про недійсність правочину, визначеними ст. 215 ЦК, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 13, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 236 ЦК визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Згідно ч. 1 та ч. 2 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Європейський суд з прав людини не раз висловлювався, що право на суд не є абсолютним, а судового розгляду потребують ті справи, в яких є «спір» про «право», реальний і серйозний, який може стосуватися як самого існування права, так і сфери його дії (справа ОСОБА_21 проти Швеції). Результат проваджень має бути значущим для відповідного права (наприклад, Ulyanov v. Ukraine (dec.) (Ул'янов проти України)).

Крім того, необхідно звернути увагу на те, що Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 09.10.1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 13.05.1980 року в справі Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05.2013 року в справі ОСОБА_22 проти України (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Таким чином, суд , оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, вважає, що позивачами не доведено обставин, що підтверджують заявлені вимоги, не надано належних та допустимих доказів для підтвердження своїх вимог, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивачі були звільненні від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, у зв'язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_3 до приватного сільськогосподарського підприємства "Авангард" про стягнення заробітної плати відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Оратівський районний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено о 16 год. 20 хв. 26.06.2018 року.

СУДДЯ О.М. Слісарчук