АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 538/20/18 Номер провадження 22-ц/786/1207/18Головуючий у 1-й інстанції Бондарь В.А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М., Абрамова П.С. при секретарі: Гавриленко Л.М., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 4 квітня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області із скаргою на бездіяльність державного виконавця та зобовязання вчинити дії. Скаргу мотивувала тим, що 16.12.2013 року Лохвицьким районним судом Полтавської області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказувала, що10.01.2014 року державним виконавцем Лохвицького РВ ДВС ГТУЮ в Полтавській області на підставі виконавчого листа відкрито виконавче провадження №41425572. Однак, 08.07.2017 року набрав чинності «Закон України № 2037-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким змінено розмір аліментів, та встановлено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто, розмір аліментів, які повинен сплачувати ОСОБА_3 має становити не менше 888,50 грн. щомісячно, та змінюватися відповідно до діючого закону, та послідуючих змін. Проте, після відповідних змін в законодавстві, змін у розмірі отримуваних аліментів на неповнолітню дитину не відбулося. На письмове звернення до Лохвицького РВ ДВС ГТУЮ в Полтавській області по питанню стягнення аліментів на підставі змін у законодавстві України, ОСОБА_2 було відмовлено у проведенні перерахунку аліментів у відповідності до норм чинного законодавства.

Таким чином, ОСОБА_2 вважає, що за умов бездіяльності державного виконавця Лохвицького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області, порушене право неповнолітньої дитини ОСОБА_4 на збільшення мінімального розміру аліментів, визначених чинним законодавством України, у звязку з чим просила суд визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу ДВС Лохвицького РУЮ ОСОБА_5 щодо не приведення у відповідність до чинного законодавства виплат боржником ОСОБА_3 мінімального розміру аліментів, зобовязавши державного виконавця привести у відповідність до чинного законодавства мінімальний розмір аліментів, тобто не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зобовязати державного виконавця надати розрахунок розміру коштів недоотриманих виплат на утримання дитини за весь період часу з моменту набуття чинності змін в законодавстві, а саме з 08.07.2017 року, та до моменту поновлення права на зміну мінімального розміру аліментів, які повинен сплачувати ОСОБА_3, тобто не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та зобовязати державного виконавця винести постанову про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі недоотриманих виплат на утримання неповнолітньої дитини за весь період часу з моменту набуття чинності змін в законодавстві щодо зміни мінімального розміру аліментів, починаючи з 08.07.2017 року та до моменту поновлення права на зміну мінімального розміру аліментів, в повному обсязі.

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 4 квітня 2018 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця та зобовязання вчинити дії відмовлено в повному обсязі.

З даною ухвалою суду не погодилася ОСОБА_2 та подала на неї апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, прохала ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 4 квітня 2018 року скасувати та винести постанову, якою скаргу ОСОБА_2 задовольнити. Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки судом не повно зясовано усі фактичні обставини справи, не застосовано норми матеріального права, які підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Судове засідання проводилося в порядку спрощеного позовного провадження за участі сторін та інших осіб по справі. На моменту розгляду справи, сторони по справі будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилися, подавши заяви з проханням слухати справу у їх відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішенняє невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 16.12.2013 року Лохвицьким районним судом видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

10.01.2014 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам до виконання та до відома, та цього ж дня винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плата, пенсію та інші доходи боржника та направлено на виконання до Східно регіонального управління ПрАТ «РайзМаксимко», за місцем роботи боржника.

27.10.2017 з Східно регіонального управління ПрАТ «РайзМаксимко» надійшло повідомлення, про те, що ОСОБА_3 переведений до ТОВ «Райз-Схід», в звязку з чим 01.11.2017 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плата, пенсію та інші доходи боржника та направлено на виконання до вищезазначеного підприємства.

На письмове звернення до Лохвицького РВ ДВС ГТУЮ в Полтавській області по питанню стягнення аліментів на підставі змін у законодавстві України, ОСОБА_2 було відмовлено у проведенні перерахунку аліментів у відповідності до норм чинного законодавства.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що утримання із заробітної плати здійснюється виключно на підставі заяви та у розмірі, що визначений у виконавчому листі, оскільки субєкт виплати заробітної плати не має прямих повноважень щодо зміни розміру аліментів. Тому, зміна одержувачем розміру аліментів здійснюється шляхом подання відповідного позову до платника аліментів.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що всі виконавчо-процесуальні дії державним виконавцем Лохвицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_5 були проведені відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а тому в задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця та зобовязання вчинити дії слід відмовити.

Однак, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм цивільно-процесуального законодавства та матеріального права, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, з наданих матеріалів справи вбачається, що 11.06.2017 року стягувач ОСОБА_2 звернулася до Лохвицького районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області з проханням здійснити перерахунок мінімального розміру аліментів з дати набрання чинності Законом України №2017-VIII від 17.05.2017 року.

Законом України №2017-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» у ч. 2 статті 181 СК України внесені зміни, згідно яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказана норма закону в новій редакції діє з 08.07.2017 року.

Однак, на письмове звернення ОСОБА_2 державний виконавець Ткаченко М.С. відмовила у проведенні перерахунку. Свою відмову мотивувала тим, що стягнення аліментів здійснюється виключно в розмірі, що визначений у виконавчому листі, а тому Лохвицький РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області не має прямих повноважень щодо зміни розміру аліментів і рекомендувала звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначений порядок стягнення аліментів. Зокрема, згідно ч.1, 3 порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ст. 183-184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

З наведених вище положень закону вбачається, що судом при стягненні аліментів на утримання дитини їх розмір визначається у частці від заробітку (доходу) одного з батьків або у твердій грошовій сумі. Одночасно законом визначено мінімальний розмір аліментів. В разі зміни мінімального розміру аліментів обовязок про визначенню заборгованості за аліментами, у звязку з такими обставинами, покладено на державного виконавця, оскільки розмір аліментів визначений судом залишається незмінним.

Висновки суду першої інстанції, які співпадають з доводами державного виконавця, не відповідають змісту вказаних вище норм закону, та сформовані на підставі неправильного тлумачення змісту положень ст. 192 СК України та без врахування положень ч.1 ст. 182 СК України, які до обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, в тому числі при його зміні, не віднесено будь-які законодавчі ініціативи з даного питання. За таких обставин, зазначенні висновки суду є необгрунтованими та такими, що не відповідають нормам матеріального права.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_2 в цілому є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, а дії державного виконавця Лохвицького районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області щодо відмови в перерахунку розміру заборгованості з аліментів є неправомірними.

В той же час, колегія суддів, не знаходить підстав для задоволення вимог стягувача щодо зобовязання державного виконавця до винесення постанови про стягнення відповідних коштів, оскільки такі дії входять до кола службових повноважень останнього, які він вирішує самостійно в межах своєї компетенції.

Крім того, дана вимога за своїм змістом є зайвою, оскільки задоволення інших вимог стягувача забезпечить відновлення порушених прав останньої.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, скасування ухвали Лохвицького районного суду Полтавської області від 4 квітня 2018 року та постановлення нової ухвали по суті поданої скарги.

Керуючись ст. 374, ст. 376, ст. ст. 381 - 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 4 квітня 2018 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати бездіяльність старшого державного виконавця Лохвицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_5 щодо неприведення у відповідність до вимог чинного законодавства розміру аліментів, яків повинен сплачувати боржник ОСОБА_3, виходячи з законодавчо встановленого мінімального розміру аліментів - неправомірною

Зобовязати старшого державного виконавця Лохвицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_5 проводити подальше виконання рішення суду про стягнення аліментів та визначити розмір заборгованості зі сплати аліментів, які повинен сплачувати ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, виходячи з законодавчо встановленого мінімального розміру аліментів - не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зобовязати старшого державного виконавця Лохвицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_5 надати розрахунок в двох примірниках (один для долученя до матеріалів даної справи, інший для скаржника ОСОБА_2Г.) заборгованості зі сплати аліментів, які повинен сплачувати ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, виходячи з законодавчо встановленого мінімального розміру аліментів - не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В задоволені інших заявлених в скарзі вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови суду виготовлено 19 червня 2018 року.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_1

Судді : /підпис/ ОСОБА_6 /підпис/ ОСОБА_7

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1

З оригіналом згідно: