Справа № 361/722/18
Провадження № 2/361/1309/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

/заочне/

25 червня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Селезньової Т.В.,

при секретарі Чуксіну В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бровари без участі сторін цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Броварської районної адміністрації Київської області до ОСОБА_1, третя особа Дитячий соціально реабілітаційний центр «Сонячне світло», про позбавлення батьківських прав, зміну розміру аліментів, -

встановив:

Позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить позбавити батьківських прав відповідачку відносно малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи тим, що через виникнення безпосередньої загрози життю і здоров'ю малолітнього ОСОБА_2 та через жорстоке поводження матері ОСОБА_1 по відношенню до нього, у лютому 2016 року орган опіки та піклування у судовому порядку звернувся з позовом про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_2 та стягнення з неї аліментів на утримання сина. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.08.2016 р., яке набрало законної сили 13.08.2016 р., малолітнього ОСОБА_2 відібрано від його матері ОСОБА_1, останню попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання сина, і стягнуто аліменти на утримання дитини, у позові про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню малолітнього сина ОСОБА_3, суд відмовив. Дитину влаштовано до ДСРЦ «Сонячне світло». Після ухвалення вказаного рішення судом, відповідачка не змінила своє ставлення по відношенню до сина, на протязі 2017 року відвідала сина тричі, під час відвідування висловлює словесні погрози до покарання сина, від отримання допомоги психолога щодо взаємодії з дитиною і навчання батьківським навичкам відмовилась, остання також не змогла впорядкувати своє життя, не створила умов для проживання сина, не має бажання повернути сина, із заявою про повернення дитини у родину не зверталась, участі в утриманні дитини не приймає, аліменти, присуджені за рішенням суду, на утримання сина не сплачує. Також позивач просить збільшити розмір аліментів з 400 грн. на місяць до 930 грн. на місяць, через невідповідність раніше визначеного розміру аліментів за рішенням суду, положенням чинного законодавства на даний час і загальне здорожчання життя.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з'явилася в судове засідання, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, клопотання про розгляд справи без її участі не подала. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, вважає можливим розглянути справу заочно, згідно ст.ст.223,280 ЦПК України.

Третя особа - ДСРЦ «Сонячне світло» подала пояснення щодо суті позову, в яких зазначила, що малолітній ОСОБА_2 з грудня 2015 року і по даний час перебуває у реабілітаційному центрі, протягом перебування дитини у центрі відповідачкою не вжито жодних заходів щодо виправлення своєї поведінки та зміни ставлення до дитини, відповідачкою не створено житлових умов для проживання дитини, аліменти на утримання сина з моменту присудження відповідачкою не сплачуються, ініціативи щодо повернення дитини з боку відповідачки не виявлено, правила ДСРЦ «Дитяче світло» та домовленості про заняття з психологом відповідачкою ігноруються, протягом періоду з 24.12.2015 р. по 31.12.2017 р. відбулось лише дев'ять зустрічей відповідачки з сином, з січня 2018 року відповідачка жодного разу не відвідала сина. За вказаних обставин, третя особа вважала обґрунтованими доводи Органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_2. Представником третьої особи подано клопотання про розгляд справи без її участі.

Із представлених доказів встановлено наступне:

З свідоцтва про народження та витягу з актового запису про народження вбачається, що відповідачка є матір'ю малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько записаний в порядку ч.1 ст.135 СК зі слів матері.

З розпорядження Броварської районної державної адміністрації Київської області від 11.12.2015 р. встановлено, що у зв'язку з ухиленням ОСОБА_1 від виконання батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і виникненням загрози його життю і здоров'ю, малолітній ОСОБА_2 був відібраний від матері, дитину поміщено до Броварської дитячої лікарні для надання необхідної медичної допомоги.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.08.2016 р. у позові органу опіки та піклування Броварської РДА про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 відмовлено, разом з тим судом ухвалено попередити ОСОБА_1 про необхідність зміни ставлення до виховання дитини, контроль за виконанням нею батьківських прав по відношенню до сина покладено на орган опіки та піклування Броварської РДА, судом також ухвалено відібрати малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від його матері ОСОБА_1, та стягнуто з неї аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно, починаючи з 03.02.2016 р. і до досягнення сином повноліття.

Зі змісту рішення вбачається, що підставою для звернення органу опіки та піклування Броварської РДА із позовом про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 стало жорстоке поводження ОСОБА_2 з сином та нехтуванням нею своїми батьківськими обов'язками. Також з рішення суду встановлено, що ОСОБА_1 не заперечувала застосування до малолітнього сина ОСОБА_3 фізичної сили за те, що він пізно повертався до додому.

З бухгалтерської довідки ДСРЦ «Дитяче світло» від 11.12.2017р. встановлено, що за період з 03.02.2016 р. кошти на сплату аліментів від ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок або в касу центру не надходили.

З повідомлення ДСРЦ «Дитяче світло» начальнику служби у справах дітей і сім'ї встановлено, що з вересня 2017 року ОСОБА_1 не відвідувала свою дитину, під час телефонної розмови 8.10.2017 р. співмешканець ОСОБА_1 ОСОБА_4 пообіцяв ОСОБА_2, що він і ОСОБА_1 найближчим часом його відвідають і привезуть подарунки, малолітній під час телефонного дзвінка намагався швидше закінчити розмову та в основному запитував про подарунки. Дитина після розмови з матір'ю не пам'ятає про що вони говорили та емоційно нейтрально відноситься до спілкування з нею. За період з останньої телефонної розмови з матір'ю ОСОБА_2 не запитував та не згадував про неї. У свою чергу, ОСОБА_1 не дотримується правил центру, вихователям і дитині надає неправдиві обіцянки та недостовірну інформацію, на зв'язок з психологом не виходить, жодного разу не відвідала заплановані заняття з корекції методів виховання та підвищення батьківського потенціалу.

З психологічної характеристики малолітнього ОСОБА_2, наданої ДСРЦ «Дитяче світло» від 30.11.2017 р. встановлено, що 24.12.2015 р. малолітній ОСОБА_2 був влаштований до центру, на момент влаштування у центр малолітній постійно говорив на підвищених тонах, реагував агресією при спробах з ним контактувати, боявся дорослих, особливо чоловіків, він розповідав, що мати і її співмешканець били його по голові і виганяли на вулицю, характерними також були прояви сексуалізованої поведінки дитини, що проявлялось у порушенні тілесних меж дітей та дорослих та у інших проявах. Також, ОСОБА_3 проявляв жорстокість по відношенню до тварин та агресію до дітей у Центрі та школі, притаманними були прояви енкопрезу та психопатичних симптомів. За період перебування дитини у центрі проведена психологічна діагностика та складений індивідуальний план реабілітації. Біологічна мати ОСОБА_2 та її співмешканець зловживали алкогольними напоями та застосовували фізичне покарання до дитини. З бесід з дитиною стало відомо, що він був свідком сексуальних стосунків біологічної матері та її співмешканця, співмешканець у присутності дитини переглядав порнографічні відеофайли. За період перебування дитини у центрі мати відвідала його вісім разів, під час цих зустрічей ОСОБА_2 боявся підходити до співмешканця матері ОСОБА_5. ОСОБА_2, в свою чергу, постійно робила зауваження, поправляла, погрожувала вдарити ОСОБА_2, коли той не слухався. Під час зустрічі ОСОБА_1 та її співмешканця з психологом центру, було обговорено правила відвідування Центру, організацію зустрічей з психологом двічі на місяць щодо зміни методів виховання, підвищення батьківського потенціалу, зміну способу життя, лікування від алкогольної залежності, але жодного разу ОСОБА_1 до психолога не з'явилась. Вказані обставини, на думку директора ДСРЦ «Дитяче світло», вказують на наявні ризики повернення малолітнього ОСОБА_2 у біологічну сім'ю.

З характеристики ОСОБА_1 від 08.11.2017 р. за місцем проживання вбачається, що вона на даний час проживає у знайомих у с. Заворичі на території Калитянської селищної ради, разом з новонародженим сином, нормальні умови для проживання не створені, у с. Заворичі не зареєстрована, офіційно ніде не працює, старшого сина ОСОБА_3 відібрали соціальні служби, компрометуючі матеріали відносно ОСОБА_1 останнім часом не надходили.

З акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 07.11.2017 р. встановлено, що вона знімає кімнату, яка переобладнана з комірної, умови проживання жахливі, відсутнє опалення, кімната тісна, умови для повернення ОСОБА_2 не створені.

З довідки ДСРЦ «Дитяче світло» від 22.12.2017 р. встановлено, що протягом 2016 -2017 р. ОСОБА_1 до комісії з питань захисту прав дитини з питання повернення сина ОСОБА_3 у біологічну сім'ю не зверталась.

Таким чином встановлено, що малолітній ОСОБА_2 у грудні 2015 року був відібраний від матері через жорстоке погодження, завдання нею тілесних ушкоджень дитині, рішенням суду ОСОБА_1 попереджено про необхідність зміни ставлення до виховання сина, відповідачка, в свою чергу, на шлях виправлення не стала, ставлення до сина не змінила, нехтує своїми батьківськими обов'язками, не створила умов для повернення сина, і протягом трьох років жодного разу не зверталась до соціальної служби з приводу повернення сина у біологічну сім'ю, що свідчить про те, що відповідачка самоусунулася від своєї участі як матері у вихованні, розвитку, утриманні сина і в його догляді. Жодних доказів на спростування вказаних позивачем фактів і обставин відповідачка суду не подала. Про байдуже ставлення до дитини і до своїх батьківських прав свідчить і позиція відповідачки у даній справі, яка, один раз з'явилась до суду, і після оголошеної перерви за її клопотанням, всі виклики до суду проігнорувала, жодних доказів на спростування викладених позивачем обставин не подала.

Згідно ст.150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватись про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Дані обовязки відповідачка не виконувала протягом значного часу і без поважних причин, попередження суду про зміну ставлення до виховання сина проігнорувала.

Згідно ст.164 СКУ батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання обовязків по вихованню дитини.

При встановлених обставинах суд робить висновок, що відповідачка протягом тривалого часу, постійно і без поважних причин, свідомо ухиляється від виконання обов'язків по вихованню сина, ставлення до виховання сина, після його відібрання, не змінила, жодних умов та дій для повернення дитини з реабілітаційного центру на протязі трьох років не вчинила. Тому доведено наявність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав.

Згідно висновку Органу опіки та піклування доцільним є позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, що буде відповідати інтересам дитини.

Щодо позовних вимог про зміну розміру аліментів, то суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.08.2016 р. з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно, починаючи з 03.02.2016 р. і до досягнення сином повноліття, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ДСРЦ «Дитяче світло», де знаходиться дитина.

Орган опіки та піклування просить збільшити розмір аліментів з 400 грн. до 930грн. на місяць, посилаючись на здрожчання життя, на невідповідність вказаного розміру аліментів мінімальному розміру аліментів, ґарантованого законом.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, за позовом одержувача аліментів може бути змінений також і у інших випадках, передбачених цим Кодексом.

ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року не може бути меншим ніж 1860гривень.

Згідно ч.2 ст.182 СК України в редакції згідно закону №2037-У11 від 17.05.2017р. - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, суд погоджується з позивачем у тому, що з моменту присудження аліментів на утримання малолітньої дитини змінився гарантований законом розмір прожиткового мінімуму для дитини, тому з метою повного та всебічного захисту прав дитини, позбавлена батьківського піклування, і яка опинилась у тяжких життєвих умовах, суд вважає можливим збільшити раніше визначений судом розмір аліментів з 400 грн. до 930 грн. щомісячно з подальшою індексацією зміненого розміру аліментів відповідно до закону. Суд не вбачає підстав для зменшення цього розміру, або для стягнення аліментів у частці від доходу відповідачки, які невідомі і не можуть бути проконтрольовані, враховуючи її спосіб життя і конкретно встановлені у даному рішенні обставини справи. Зазначений розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини та не порушить прав інших осіб.

Керуючись ст.ст. 150, 164, 166 180, 181, 182, 183, 192 СК України, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити;

Позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Розмір аліментів, що стягнуті з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначений рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.08.2016р. у твердій грошовій сумі 400 грн. на місяць, - змінити на 930грн. на місяць. З набрання даним рішенням законної сили стягувати з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП не відомий (Київська область, Броварський район, с. Заворичі, вул. Каштанова, 34) аліменти на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 930 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією відповідно до закону, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України.

Зобов'язати Орган опіки та піклування Броварської районної адміністрації Київської області у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили відкрити малолітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т.В. Селезньова