Справа № 572/2816/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Слободянюка Б.К.

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни скаргу ОСОБА_2 на рішення та дії державного виконавця та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до суду з скаргою в якій просить визнати протиправними дії старшого державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 щодо складання постанови від 21.03.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві керування транспортним засобом у виконавчому провадженні №52705588, відкритому за виконавчим листом №572/2816/1-ц виданим 29.10.2015 року Сарненським районним судом Рівненської області.

В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_2 вказує, що старшим державним виконавцем Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження №52705588 щодо виконання виконавчого листа №572/2816/15-ц виданого 29.10.2015 року Сарненським районним судом Рівненської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

30.03.2018 року він отримав постанову старшого державного виконавця від 21.03.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, з якою він категорично не згоден. Вказує, що йому не зрозуміло яким чином нарахована заборгованість по аліментах в сумі 31763,95 грн. та в постанові вказана дата народження боржника 03.10.1988 року, тоді як його дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2.

В звязку з чим, просить суд визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати вищевказану постанову.

Боржник та стягувач в судове засідання не зявилися про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не зявився, подав заперечення на скаргу, в якому в задоволенні скарги просив відмовити. В обґрунтування заперечень вказує, що у відділі ДВС на виконанні дійсно перебуває вищевказане провадження, боржник рішення суду самостійно не виконує, в звязку з чим виникла заборгованості по аліментах за період з 29.07.2015 року по 28.02.2018 року в розмірі 31763,95грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, в звязку з чим, 21.03.2018 року державним виконавцем були винесені постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною а охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Зазначає, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів обчислений відповідно до п.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» і боржником не оскаржувався.

Відповідно до ст.. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, в звязку з чим судове засідання було проведено без участі сторін, які були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На виконанні в Зміївському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавчий лист №572/2816/15-ц виданий 29.10.2015 року Сарненським районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виконавче провадження № 52705588.

Згідно довідки відділу ДВС від 27.02.2018 року встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів станом на 28.02.2018 року становить 31763,95грн., яка нарахована виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати Зміївського району Харківської області, що відповідає вимогам ст.. 71 ЗУ «Про виконавче провадження».

06.02.2018 року ОСОБА_2 було повідомлено про наявну заборгованість зі сплати аліментів та попереджено про кримінальну відповідальність за ст..164 КК України, про що свідчийть власноручний підпис боржника. Нарахована заборгованість у вказаному розмірі ОСОБА_2 не оспорювалась.

21.03.2018 року в зазначеному виконавчому провадженні старшим державним виконавцем Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Підставою винесення постанови стало те, що у ОСОБА_2 наявна заборгованість по сплаті аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 28.02.2018 року за період з липня 2015 року по лютий 2018 року складає 31763,95грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, що підлягає обовязковому виконанню, тому згідно ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено вмотивовану постанову про відповідне тимчасове обмеження.

Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно дост. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

07 грудня 2017 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII внесено зміни до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів.

Так, на підставі ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною пятою ст.74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені. У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом.

Як встановлено судом у виконавчому провадженні станом на дату винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови розмір заборгованості по аліментах боржника становив 31763,95 гривень, який більш, ніж в 6 разів перевищила сукупний розмір платежів за шість місяців.

З врахуванням вищевказаного суд прийшов до висновку, що винесена державним виконавцем постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 21.03.2018 року у виконавчому провадженні повністю відповідає вимогам Закону.

Частиною 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі:1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у зв'язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом. Боржником доказів неправомірності винесення такої постанови суду не надано.

З приводу визначення судом легітимних цілей постанови суд в першу чергу приймає інтереси дітей.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Доказів про те, що батько, крім недоплачених ним аліментів, надає добровільно іншу матеріальну допомогу на утримання дитини ним подано не було.

Отже, батьки зобов'язані, постійно дбати про фізичне здоров'я, психічний стан дітей, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, виховувати працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до державної мови, регіональних мов або мов меншин, інших мов і рідної мови, сім'ї, старших за віком, до народних традицій та звичаїв, виховувати повагу до національних, історичних, культурних цінностей українського та інших народів, дбайливе ставлення до історико-культурного надбання та навколишнього природного середовища, любов до своєї країни, сприяти здобуттю дітьми освіти у навчальних закладах або забезпечувати повноцінну домашню освіту відповідно до вимог щодо її змісту, рівня та обсягу, виховувати повагу до законів, прав, основних свобод людини.

Матеріалами справи доведений факт обізнаності ОСОБА_2 про існування обовязку виконання судового рішення та сплати стягнутих аліментів. Проте, систематична несплата аліментів, а також відсутність фактів надання дитині будь-якої іншої добровільної матеріальної, або ж навіть моральної підтримки, свідчить про відсутність інтересу до неї з боку боржника, його бажання ухилитися від виконання покладеного на нього обовязку щодо виховання дитини, забезпечення її належного рівня розвитку та проживання, тощо.

Суд дійшов висновку, що застосовуваний державним виконавцем захід встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобами переслідує лише законну мету щодо забезпечення погашення ним заборгованості по аліментах, що надасть змогу покращити в першу чергу матеріальне становище дитини боржника, яка в даному випадку є позбавлена піклування з боку батька про її матеріальне становище.

Щодо визначення справедливого балансу між правами людини та публічним інтересом (тобто, пропорційності тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобами меті застосування такого заходу у виді погашення заборгованості по аліментах перед дитиною) суд зважає на те, що такий винятковий захід обмеження прав фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав, є тимчасовий і буде стимулювати божника до виконання зобовязань, покладених на нього Законом і відповідним судовим рішенням.

На підставі вище викладеного суд вважає дії державного такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст..ст. 447-451 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця та скасування постанови від 21.03.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві керування транспортним засобом у виконавчому провадженні №52705588, відкритому за виконавчим листом №572/2816/1-ц виданим 29.10.2015 року Сарненським районним судом Рівненської області року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Рівненської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення через Сарненський районний суд Рівненської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

СУДДЯ: .