Номер провадження 4-с/643/82/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2018 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Єрмак Н.В.,

за участю секретаря Зубко А.О.

представників скаржника ОСОБА_1, ОСОБА_2,

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові, розглянувши скаргу ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, старшого державного виконавця Погосян Жерара Левоновича ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою, яка в ході розгляду була уточнена, на дії старшого державного виконавця та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 53157039 від 11.04.2018 року, яка була винесена старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 04.07.2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні квартирою задоволений, усунуто ОСОБА_3 перешкоди шляхом вселення її в квартиру АДРЕСА_1. Рішення набрало законної сили.

Постановою старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 від 11.04.2018 року закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа 643/11071/15-ц виданого 10.10.2016 року.

У постанові старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській областіпро закінчення виконавчого провадження зазначено, що рішення суду виконано в повному обсязі, відповідно до акту державного виконавця від 11.04.2018 року, стягувачу ОСОБА_3 були усунуті перешкоди в користуванні квартирою № 125 в будинку 19 по вул. Тимурівців (ОСОБА_6) шляхом вселення останньої до спірної квартири.

Вважає, що державний виконавець незаконно закінчив виконавче провадження, в звязку з тим, що не в повному обсязі виконав рішення суду. Вселив, але фактично не усунув перешкоди, так як в той же день боржник ОСОБА_5 змінив замки та не впустив більше ОСОБА_3 до спірної квартири.

Представники скаржника в судовому засіданні скаргу підтримали в повному обсязі просили її задовольнити.

Представник Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надав суду заперечення, в яких просив у задоволені скарги відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, за постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_7, від 22.12.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №534/11071/15-ц виданого Московським районним судом м.Харкова 10.10.2016 року про усунення ОСОБА_3 перешкоди у користуванні квартирою № 125 в будинку № 19 по вул. Тимурівців в м.Харкові шляхом вселення ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1.

Згідно з постановою від 11.04.2018 року вказане виконавче провадження закінчено в порядку п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» у звязку із повним виконанням рішення.

Виходячи із змісту заперечень державного виконавця Погосян Ж.Л., 11.04.2018 року під час проведення виконавчих дії, щодо усунення ОСОБА_3 перешкоди у користуванні квартирою шляхом її вселення, рішення суду виконано в повному обсязі, а саме, усунуто ОСОБА_3 перешкоди у користуванні спірною квартирою. За результатом проведення виконавчих дій державним виконавцем складено акти про фактичне виконання рішень, з яким всі учасники ознайомились та підтвердили даний факт особистими підписами. Крім того, на час розгляду скарги у суді ОСОБА_3 не зверталася до відділу з заявою про відновлення виконавчого провадження.

Відповідно п.6 ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження», у разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. У такому разі державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 75 цього Закону. Виконавче провадження не відновлюється і повторне примусове вселення стягувача не здійснюється, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню (перебуванню), не є боржником. Питання про вселення стягувача в такому разі вирішується в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 з заявами про відновлення виконавчого провадження до відділу виконавчої служби не зверталася.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи зазначене вище, суд не вбачає порушень норм законодавства державним виконавцем при винесенні спірної постанови.

Керуючись ст. ст. 10-13, 258-261, 447-451 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційної інстанції в 15-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.В. Єрмак