Провадження № 2/537/760/2018
Справа № 537/2382/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2018 р. м. Кременчук

Крюківський районнни й суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Маханькова О.В.,

при секретарі Скічко Н.В.,

за участю представник позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_3 за участі третіх осіб ТОВ «Місто для людей», КП «Квартирне управління» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Представник Кременчуцької міської ради Полтавської області ОСОБА_4 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою (квартирою) № 48 будинку 37 по вулиці Івана Приходька в місті Кременчуці Полтавської області.

Свої вимоги представник позивача мотивував тим, що територіальна громада м. Кременчука в особі Кременчуцької міської ради Полтавської області є власником кімнати (квартири) № 48 в будинку 37 по вулиці Івана Приходька в місті Кременчуці Полтавської області. Відповідач ОСОБА_3, яка є наймачем кімнати (квартири) № 48 будинку №37 по вулиці Івана Приходька в місті Кременчуці Полтавської області, зареєстрована за вказаною адресою, що підтверджується довідкою ТОВ «Місто для людей » від 09.10.2017 року та листом Крюківської районної адміністрації від 28.02.2018 року, але фактично не проживає в ній з квітня 2017 року по теперішній час. У звязку з не проживанням відповідачки за адресою реєстрації, виникла заборгованість по квартплаті. Враховуючи вищевикладене позивач вимушений звернутися до суду із позовом про визнання відповідачки ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Прохав позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася. Належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи , не надав до суду пояснень щодо позову.

Треті особи - ТОВ «Місто для людей» не заперечують проти задоволення позову.

Треті особи - КП «Квартирне управління», в судове засідання своїх представників не направили, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача , оскільки він був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне.

Як вбачається з позову, рішенням LІX сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області VI скликання від 26.05.2015 року «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука гуртожитку по вул. І Приходька, 37 у місті Кременчуці» надано згоду на прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Кременчука гуртожитку по вулиці Івана Приходька, 37 у місті Кременчуці на баланс комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства «Автозаводське» та в управління товариству з обмеженою відповідальністю «Добробит».

В кімнаті № 48 даного гуртожитку з 14.07.2015 року зареєстрована ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою № 2114/36 від 09.10.2017 року, виданою ТОВ «Місто для людей».

Відповідно до частини 1 статті 5 Житлового кодексу Української РСР Державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Крім того частиною. 1 статті. 13 Житлового кодексу Української РСР визначено, що відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік державне управління в галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду здійснюється Радою Міністрів СРСР, Радою Міністрів Української РСР, виконавчими комітетами місцевих Рад народних депутатів, міністерствами, державними комітетами і відомствами, а також спеціально уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства Союзу РСР і Української РСР.

Пунктом б) статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення контролю за станом квартирного обліку та додержанням житлового законодавства на підприємствах, в установах та організаціях, розташованих на відповідній території, незалежно від форм власності; облік відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Як встановлено в судовому засіданні, починаючи з квітня 2017 року і по теперішній час, відповідач ОСОБА_3 у кімнаті не проживає. Зазначений факт підтверджується актами КП «Квартирне управління Кременчуцької міської ради» про перевірку законності користування жилими приміщеннями комунальної власності громадянами, що зареєстровані в житлових будинках та гуртожитках міста Кременчука від 13.09.2017 року, 30.01.2018 року та 14.03.2018 року.

Згідно із частиною 1 статті 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

У відповідності до частини 1 статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до вимог статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем ОСОБА_3, внаслідок наявності її реєстрації у помешканні, власником якого є позивач, порушено право останнього на володіння та розпорядження своїм майном; відповідач ОСОБА_3, будучи зареєстрована у кімнаті (квартирі), власниками якого є позивач, порушує його права та законні інтереси; в зазначеному домоволодінні не проживає понад шість місяців.

Згідно зі статтею 163 Житлового кодексу України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Так, відповідно до частини 1 статті 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлений факт, що відповідач ОСОБА_3, зареєстрований у кімнаті (квартирі) №48 будинку №37 по вул. Івана Приходька в м. Кременчуці з 14.07.2015 року, власником якого є позивач. Однак, відповідач не проживає у зазначеному домоволодінні з квітня 2017 року і по теперішній час.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем втрачено право на користування зазначеним житлом, оскільки вона відсутня у вказаному будинку понад шість місяців без поважних причин.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги доведений в судовому засіданні факт непроживання відповідача ОСОБА_3, в помешканні, власником якого є позивач територіальна громада м. Кременчука в особі Кременчуцької міської ради Полтавської області, понад шість місяців без поважних причин, а також ті обставини, що реєстрація відповідача перешкоджає позивачу, як власнику домоволодіння, в повній мірі користуватися та розпоряджатися належним йому помешканням, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог позивача щодо визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням, у звязку з чим вони підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 319, 321, 383, 386, 391, 405 Цивільного Кодексу України, статтями 163, 71 Житлового кодексу України, суд , -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою № 48 будинку №37 по вулиці Івана Приходька в місті Кременчуці Полтавської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в повному обсязі.

Суддя : О.В. Маханьков