СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9130/16-ц

пр. № 2/759/297/18

19 червня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі:головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря судового засідання Чернишук К.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_6, Житлово-експлуатаційна дільниця №6 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди у зв'язку із залиттям приміщення,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 р. представник позивача звернулася з позовом про стягнення з відповідача вартості матеріального збитку в розмірі 33960 грн. 88 коп., моральної шкоди в розмірі 5000 грн. 00 коп., судових витрат, посилаючись на те, що позивач є власником нежитлового приміщення №206, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1. 03.05.2016 з вини відповідача сталося залиття приміщення №206. Відповідно до акту ЖЕД-6 від 06.05.2016, причиною залиття офісу була відсутність заглушки на трійнику каналізаційної труби в офісі відповідача. Через несвоєчасний допуск відповідачем до офісу, своєчасно встановити причину залиття та усунути протікання не вдалося, що призвело до пошкодження майна позивача на суму 33960 грн. 88 коп. Крім того, внаслідок психічного впливу обставин, пов'язаних із залиттям приміщення, небажання відповідача в добровільному порядку відшкодувати шкоду, неможливості здійснювати господарську діяльність у приміщенні, що призводить до значних збитків, позивачу завдано моральної шкоди, розмір якої оцінює в сумі 5000 грн. 00 коп.

23.06.2017 судом з залучено до участі в справі в якості третьої особи ОСОБА_7 та ЖЕД-6.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позові.

Відповідач, представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували з підстав необґрунтованості та безпідставності позовних вимог. У письмових запереченнях зазначили, що акти ЖЕД-6 від 03.05.2016, 04.05.2016, 05.05.2016, 06.05.2016 про залиття, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог, не є належними доказами у справі, складені без присутності відповідача чи орендаря приміщення, з їх змістом відповідача ознайомлено не було, дані документи не відповідають затвердженій формі акту Правил від 17.05.2005 №76, встановлена причина залиття є сумнівною. Після усунення причини залиття, протікання води продовжує виявлятись. На неодноразові звернення до ЖЕД-6 з метою з'ясування причин протікання, жодних дій по їх усуненню здійснено не було. При зверненні до ТОВ «Мега спектр», складено акт та зафіксовано протікання в каналізаційній трубі, діаметром 100 стояка корпусної труби, до якої офісне обладнання не підключене. Протікання відбувається з ревізійного вікна, причина якого-засмічення стояка. Розмір відшкодування вважає завищеним, зазначає, що збитки підлягають відшкодуванню з балансоутримувача будинку, яким є ЖЕД-6, відповідач передав приміщення в оренду. Вимоги про заподіяння моральної шкоди не підтверджені належними доказами, а тому не підлягають задоволенню.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 02.03.2005 позивачу на праві власності належить нежиле приміщення №206, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 187,90 кв.м. (а.с. 8).

01.10.2015 р. ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_6 уклали договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до умов якого відповідач передав у тимчасове платне користування частину приміщення за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 40,0 кв.м., терміном до 31.10.2016 (а.с. 82-88).

Актом від 03.05.2016, 04.05.2016, 05.05.2016, 06.05.2016 затверджених начальником ЖЕД -6 встановлено, що 03.05.2016 в офісному приміщенні №206 в АДРЕСА_1 на цокольному поверсі сталося залиття з офісу №198, а саме, приміщення, який розташований поверхом вище. При обстеженні офісу №206, виявлено пошкодження: в кімнаті бухгалтерії: на стелі жовті плями розміром 10 кв.м. та розводи води на стінах, протікання зі стелі; в туалетній кімнаті: жовті плями на стелі, капання води, розводи по стінах, калюжа на підлозі; в коридорі: відпали плити підвісної стелі, розводи на стінах, протікання води зі стелі; у сервісному центрі: відпала мокра підвісна стеля та протікання води зі стелі. 03.05.2016 відповідачем доступу до офісного приміщення надано не було, 04.05.2016 та 05.06.2016 відповідачем надано доступ до офісного приміщення, проте не надано дозвіл на те, щоб розібрати гіпсокартонну стіну, 06.05.2016 дозволено розібрати стіну під якою було замуровано каналізаційну трубу. Причиною залиття офісу №206 є відсутність заглушки на трійнику каналізаційної труби в офісі №198 та порушення правил користування сантехустаткуванням власником офісу ОСОБА_2. Внаслідок несвоєчасного допуску до офісу №198, не вдалося своєчасно встановити причину залиття та усунути протікання (а.с. 8-11).

Відповідно до звіту Незалежної оцінки вартості витрат на відновлення завданих збитків від 13.06.2016, вартість збитку приміщення №206 в АДРЕСА_1 становить 3960 грн. 88 коп. (а.с. 12-33).

19.06.2016, 24.06.2016 ОСОБА_2 звертався із заявою, скаргою до ЖЕД-6 про надання актів залиття від 03.05.2016, 04.05.2016, 05.05.2016, 06.05.2016, просив призначити комісію для з'ясування причин протікання води, що не ліквідоване та продовжує проходити через приміщення офісу №198 (а.с. 71, 73-77, 79-80).

ОСОБА_6 листом повідомила відповідачу, що 04.05.2016 до офісу прибув сантехнік та оглянув труби в приміщенні, 05.05.2016 сантехнік здійснив доступ до каналізаційної труби та огляд, ремонтні роботи не проводились, 06.05.2016 було проведено повторно огляд труби, що знаходилась в гіпсокартонній стіні та повідомлено, що причиною залиття є відсутність заглушки на трійнику каналізаційної труби. Акти про залиття у присутності орендаря не складалися (а.с. 89-90).

19.08.2016 ТОВ «Мега Спектр» складено акт виконаних робіт №00003, яким встановлено протікання в каналізаційній трубі, діаметром 100, стояка корпусної труби, до якої офісне обладнання не підключене. Підтікання відбувається з ревізійного вікна, причина якого-засмічення стояка мешканцями жилого будинку (а.с. 78).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для встановлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України).

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України при розгляді справи N 6-183цс14 від 03.12.2014 року, законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір; наведене положення закону судами під час розгляду справи не враховано.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини і якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Згідно з п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, у разі залиття квартири складається відповідний акт. Типова форма цього акту міститься у додатку № 4 до Правил.

Вказаний акт про залиття повинен складатися комісією у складі: головного інженера виконавця послуг - голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету.

При цьому в акті необхідно чітко зазначити причини залиття.

Проте, з наданих сторонами доказів вбачається, що причини залиття офісного приміщення, належного позивачу, не було встановлено внаслідок чиїх дій чи бездіяльності позивачу завдано шкоди.

Твердження, що залиття сталося з вини відповідача є лише припущеннями, які не підтверджені жодними доказами.

Сам акт про залиття, винуватцем якого зазначено ОСОБА_2, не може бути оцінений судом як належний і допустимий доказ наявності вини відповідача у залитті, оскільки залиття сталося 03.05.2016, акт складено 06.05.2016, без належного з'ясування причин цього залиття, в акті зазначено про неможливість встановити причину залиття через несвоєчасний допуск. Посилання на те, що відповідач не надавав допуск до приміщення, каналізаційної труби, спростовується матеріалами справи, зокрема, поясненнями орендаря приміщення №198 ОСОБА_6, яка зазначила, що в день залиття жодного повідомлення про подію вона не отримувала, доступ до приміщення представнику ЖЕД-6 було надано було ще 04.05.2016, проте останнім жодних дій із встановлення причин залиття не проводилось.

Відповідачем надано акт, яким зазначено, що протікання відбувається з ревізійного вікна через засмічення стояка.

Тобто достовірна причина залиття не встановлена. Позивач не скористався своїм правом призначити відповідну експертизу на предмет визначення причини залиття.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є недоведеними, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог відмовляє, а відтак і у стягненні моральної шкоди, як похідної вимоги.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами, 22, 1166, 1192 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_6, Житлово-експлуатаційна дільниця №6 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди у зв'язку із залиттям приміщеннявідмовити.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул'яновська

Повний текст судового рішення складено 19.06.2018.