пр. № 2/759/302/18
ун. № 759/9479/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва у складі

Головуючого судді Миколаєць І.Ю.

за участю секретаря судових засідань Шелудько В.В.

предствника позивача ОСОБА_2

представника відповіда ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_4 про забезпечення позову у цивільній справі за заявою ОСОБА_4 (03179, АДРЕСА_1) до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (02025, м.Київ, вул.Десятинна, буд.4/6) про визнання іпотечного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2016 року ОСОБА_4 звернувся до Святошинського районного суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (02025, м.Київ, вул.Десятинна, буд.4/6) вимогами якого є визнання іпотечного договору недійсним. Предметом позову є визнання іпотечного договору недійсним, підставою позову є не виконання вимог договору.

18.10.2016 року № 960 відповідно до розпорядження керівника апарату Святошинського районного суду міста Києва у справі призначено повторний автоматизований розподіл, справа була зареєстрована за суддею Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю. у зв'язку з закінченням терміну повноважень судді Чалої А.П. (а.с.28).

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 25.10.2016 р. справу прийнято в провадженні судді Миколаєць І.Ю. (а.с.31).

Ухвалою Святошинським районним судом м. Києва від 03.05.2018 року продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

02.05.2018 року через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_4 подав заяву про забезпечення позову в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру позивача, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- до набрання чинності рішенням у справі заборонити ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та будь-яким іншим особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо квартири позивача, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- не застосовувати зустрічне забезпечення позову та відмовити відповідачу у зустрічному забезпеченні, про що винести відповідну ухвалу.

У поданій до суду заяві посилається на те, що позивач користуючись своїм правом, наданим законом, звертається до суду з цією заявою про забезпечення позову в зв'язку з тим, що позивачем було отримано у поштову скриньку лист від відповідача (АU-0043), а саме: повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов'язанням (дата відправлення листа - 26.03.2018р.), а також позивачем було отримано повторне повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов'язанням від 20.04.2018р. (вих. №104771).

У вище зазначених листах відповідач вимагає сплатити борг за кредитним договором і попереджає, що в разі невиконання їх вимоги протягом тридцяти денного строку ПАТ «Альфа-Банк» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому ст.37 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (частина перша статті 37 в редакції Закону № 800-VI від 25.12.2008р.), Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Однак на момент підписання Іпотечного договору діяв Закон України «Про іпотеку» в редакції Закону України N 3480-IV від 23.02.2006р., в якому ч.1. ст.37 Закону діяла у наступній редакції «Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.».

Відповідно з п.6.2. Іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено Іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог Іпотекодержателя (позасудове врегулювання).

Відповідно з п.6.3. та п.п. 6.3.1., 6.3.2. п.6.3. Іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку позасудового врегулювання на підставі даного Договору та застереження може здійснюватися одним із зазначених способів, а :

- шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання;

- шляхом продажу Іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі продажу.

Тобто, на момент підписання сторонами Іпотечного договору ні Законом України «Про іпотеку» ні Іпотечним договором не було передбачено застереження, яке прирівнюється до договору про задоволення вимог держателя зі своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Позивач має обґрунтовані підстави опасатися за своє майно, а саме квартиру яка є предметом іпотеки та знаходиться за адресою АДРЕСА_1, так як відповідачем вже були зроблені незаконні дії по стягненню предмета іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса без повідомлення про це позивача і з порушенням діючого законодавства України. В наслідок чого, позивач був змушений звертатися за захистом своїх прав до суду. Також відповідач повідомлений про місце реєстрації позивача, але надсилає листи за старою адресою, яка зазначена у реквізитах Іпотечного договору і позивач не має змоги з ними ознайомитися. Так як у квартирі, яка є предметом іпотеки зареєстровані малолітні діти, незаконні дії відповідача можуть нашкодити їх інтересам та їх душевному спокою. Позивач утримує на вихованні трьох неповнолітніх дітей, та є батьком багатодітної сім'ї, що підтверджується посвідченням НОМЕР_2 від 21.10.2010 року.

Таким чином, на думку, позивача, доцільно вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на предмет іпотеки - квартиру, яка належить позивачу та заборонити відповідачу та будь-яким іншим особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо квартири позивача, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п.1, ч.1, ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд вважає, що заяву ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_4 слід задовольнити, оскільки вимоги вказаної заяви є обґрунтованими, таким чином, з матеріалів справи вбачається наявність спору про право власності на вказану квартиру, що є підставою для забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначену квартиру.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149,151-153 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_4 про забезпечення позову у цивільній справі за заявою ОСОБА_4 (03179, АДРЕСА_1) до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (02025, м.Київ, вул.Десятинна, буд.4/6) про визнання іпотечного договору недійсним - задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на квартиру ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: 03179, АДРЕСА_1), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- до набрання чинності рішенням у справі заборонити Публічному акціонерному товариству «Альфа-Банк» (02025, м.Київ, вул.Десятинна, буд.4/6) та будь-яким іншим особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо квартири ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: 03179, АДРЕСА_1), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Згідно зі ст. 261 ЦПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановленні судом поза межі судового засідання або в судовому засіданні разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею(суддями).

Суддя: