Постанова

Іменем України

20 червня 2018 року

м. Київ

справа № 483/2952/13-ц

провадження № 61-14112св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

відповідачі: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

треті особи : Покровська сільська рада Очаківського району Миколаївської області, Управління Держземагенства Очаківського району Миколаївської області, ОСОБА_9,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 02 грудня 2016 року у складі судді Ямкової О. О.,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 січня 2016 року у складі судді Чаус Л. В. позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено частково: усунено перешкоди у користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належними їм земельними ділянками, зобов'язано відповідачів звільнити частину безпідставно зайнятих ними земельних ділянок.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 27 жовтня 2016 року подала апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження, передбаченого статтею 294 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи). Поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження зазначила неналежне виконання її представником умов договору про надання правової допомоги, що призвело до несвоєчасного подання апеляційної скарги та перебування на лікуванні.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 14 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 січня 2016 року залишено без руху у зв'язку з пропуском строку на апеляційне оскарження, причини пропуску строку визнані неповажними, апеляційна скарга не підписана особою, яка її подає.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 02 грудня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_6 про поновлення процесуального строку відмовлено, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 січня 2016 року відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_6, отримавши повний текст оскаржуваного рішення 13 лютого 2016 року, не подала апеляційну скаргу у десятиденний строк з моменту його отримання, а звернулася 27 жовтня 2016 року. Наведені нею причини пропуску процесуального строку не є поважними. Будь-яких інших причин для поновлення пропущеного строку ОСОБА_6 не зазначила, доказів на підтвердження поважності цих причин не надала.

26 грудня 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_6 на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 січня 2016 року та на ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 02 грудня 2016 року, яка мотивована тим, що рішення суду першої та апеляційної інстанцій є незаконними та необґрунтованими, оскільки ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права. Суди не з'ясовували обставини, що мають значення для вирішення справи, висновки судів не відповідають обставинам у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 грудня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_6 в частині оскарження рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 січня 2016 року повернуто заявнику на підставі пункту 1 частини першої статті 324 ЦПК України, відкрито касаційне провадження у даній справі в частині оскарження ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 02 грудня 2016 року та витребувано із Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області зазначену справу.

19 січня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла вказана справа.

10 лютого 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення ОСОБА_4 на касаційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 02 грудня 2016 року, які мотивовані тим, що ухвала апеляційного суду є законною та постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2017 року дану справу призначено до розгляду.

16 березня 2018 року вказана справа передана до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду та 21 березня 2018 року передана судді-доповідачу.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту першого Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

27 жовтня 2016 року ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 січня 2016 року разом із клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження. Поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження зазначила неналежне виконання її представником умов договору про надання правової допомоги, що призвело до несвоєчасного подання апеляційної скарги, та перебування її на лікуванні.

Частиною першою статті 294 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами) передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які

брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до положень частини першої статті 73, частини третьої статті 294 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами) апеляційний суд за заявою особи може поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у разі наявності поважних причин цього строку.

Відповідно до статті 55 Конституції Україникожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Основним Законом Українипередбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частини 1, 2 статті 55 Конституції України). Відмова суду в прийнятті позовних заяв, скарг, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке за статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті положень частин 1, та 2 статті 55, пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду.

Відмовляючи ОСОБА_6 у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд не врахував, що відповідач як на причину пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 січня 2016 року посилалася на неналежне виконання її представником обов'язків, з яким 05 грудня 2013 року вона уклала договір про надання правової допомоги строком дії на три роки.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини гарантії регламентовані статтею 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

З огляду на викладене оскаржувана ухвала апеляційного суду відповідно до вимог частини четвертої статті 406 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 до апеляційного суду Миколаївської області.

Керуючись статтями 400, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 02 грудня 2016 року скасувати, передати справу до апеляційного суду Миколаївської області для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В. М. Журавель

В.І. Крат

В. П. Курило