РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді Шмадченко С.І., за участю секретаря Черниш О.М., розглянувши цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» до ОСОБА_1 про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення у рахунок відшкодування витрат, повязаних зі сплатою страхового відшкодування у розмірі 250 800,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 23.09.2014 р. о 12:40 год. в м. Нова Водолага по вул. Дзержинького відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля Volkswagen Transporter, д/н. АХ 5096 СХ під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Mercedes Vito, д/н. АХ 5462 СР під керуванням ОСОБА_2

Згідно ухвали Нововодолазького районного суду Харківської області від 28.12.2015 р. у справі № 631/504/15-к кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 закрито у звязку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «Volkswagen Transporter», д/н. АХ 5096 СХ, яким керував відповідач, був застрахований ПАТ «СК «Інгосстрах» згідно договору страхування № DNHSIIV127758 від 20.02.2014 р., укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «СК «Інгосстрах».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобілю «Volkswagen Transporter», д/н. АХ 5096 СХ завдано технічних пошкоджень.

За вказаною дорожньо-транспортною пригодою, ПАТ «СК «Інгосстрах», згідно страхового акту И-2383 від 28.10.2014 р. сплатило ПАТ КБ «Приватбанк», відповідно до умов договору страхування, страхове відшкодування в сумі 250 800,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4559 від 30.10.2014 р. і цим самим відшкодувало завдану відповідачем шкоду.

Представник позивача в судове засідання не зявився, у позові просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на ст. 1172 ЦК України, просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав того, що під час дорожньо-транспортної пригоди відповідач працював водієм-інкасатором у ПАТ КБ «Приватбанк», керував службовим автомобілем «Volkswagen Transporter», д/н. АХ 5096 СХ і виконував службові обовязки.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що 23.09.2014 р. о 12:40 год в м. Нова Водолага по вул. Дзержинського, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Volkswagen Transporter», д/н. АХ 5096 СХ порушив Правила дорожнього руху України та допустив зіткнення з автомобілем Mercedes Vito, д/н. АХ 5462 СР, під керуванням ОСОБА_2

Цивільно - правова відповідальність водія автомобіля, який на момент настання ДТП керував автомобілем Volkswagen Transporter», д/н. АХ 5096 СХ, була застрахована у ПАТ «СК «Інгосстрах», згідно договору страхування наземного транспорту № DNHSIIV127758 від 20.02.2014 р., страхувальником за цим договором виступало ПАТ КБ «Приватбанк». Дія договору з 20.02.2014 р. по 19.02.2015 р. (а/с. 7-8).

Статтею 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно ухвали Нововодолазького районного суду Харківської області від 28.12.2015 р. у справі № 631/504/15-к, кримінальне провадження № 0000568 від 23.09.2014 р. відносно ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито у звязку з примиренням винного з потерпілим (а/с. 27-28).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

24.09.2014 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до ПАТ «СК «Інгосстрах» із заявою про виплату страхового відшкодування, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 23.09.2014 р. о 12:40 год. за участю автомобілів Volkswagen Transporter», д/н. АХ 5096 СХ під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Mercedes Vito, д/н. АХ 5462 СР, під керуванням ОСОБА_2 (а/с. 7).

Розмір завданих збитків, спричинених автомобілю «Volkswagen Transporter», д/н. АХ 5096 СХ, експертного висновку № 302-А/2014 від 07.10.2014 р. становить 345 330,37 грн. (а/с. 15).

Відповідно до страхового акту № И-2383 від 28.10.2014 р. до договору DNHSIIV127758 від 20.02.2014 р., страхове відшкодування автомобілю «Volkswagen Transporter», д/н. АХ 5096 СХ у розмірі 250 800,00 грн. підлягає до виплати (а/с. 26).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Відповідно до ч. 2 п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 р. не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у звязку з виконанням своїх трудових (службових) обовязків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України.

На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоровю у звязку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК України).

Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обовязків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК України).

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля «Volkswagen Transporter», д/н. АХ 5096 СХ є ПАТ КБ «Приватбанк» (а/с. 28).

Згідно трудової книжки БТ-ІІ №0541693 ОСОБА_1 з 22.07.2010 р. по 09.09.2015 р. працював у ПАТ КБ «Приватбанк» на посаді водія інкасатора-охоронника. Направлення перерахунку і інкасації грошових коштів.

З копії журналу про проведення інструктажу від 23.09.2014 р., подорожнього листа легкового службового автомобіля № 345498 від 23.09.2014 р., маршрутного листа інкасації точок № 1109144 для екіпажа 9 по маршруту № 9 від 23.09.2014 р. (а/с. 63-68) вбачається, що ОСОБА_1 керував службовим автомобілем «Volkswagen Transporter», д/н. АХ 5096 СХ та виконував покладені на нього службові обовязки.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 не може нести відповідальність за завдану шкоду, оскільки саме юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем вимоги про відшкодування майнової шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу заявлені до неналежного відповідача, у зв'язку із чим позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, витрати на оплату судового збору в сумі 3 762,00 грн., також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 265 ЦПК України, ст. ст. 1166,1187,1172 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» до ОСОБА_1 про стягнення суми відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: