Справа № 585/2441/18
Номер провадження 2-о/585/276/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2018 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, при секретарі М.В. Шунько, розглянувши без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у судовому засіданні в місті Ромни цивільну справу за заявою ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа: Роменський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В :

До суду з заявою про встановлення факту смерті звернулася ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа: Роменський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області і після уточнення заявлених вимог, просить: встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 17.04.2018 року в м. Бахчисарай, Бахчисарайський район, Республіка Крим, Україна, причина смерті цироз печінки, на час смерті був зареєстрований за адресою: вул. 3-й пров. Червонопрапорної, 25, м. Ромни, Сумська область, Україна. В обґрунтування заявлених вимог вказано, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2 17.04.2018 року ОСОБА_3 помер, про що 18.04.2018 року складено актовий запис про смерть № 426 та видано свідоцтво про смерть І-АЯ №626380 Бахчисарайським районним відділом ЗАГС Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим, Російської федерації. При зверненні до Роменського ДРАЦС про проведення державної реєстрації смерті, ОСОБА_2 було відмовлено у державній реєстрації із посиланням на те, що свідоцтво про смерть видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення даного факту необхідно ОСОБА_2 для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть.

Заявник в судове засідання не прибув, в заяві просив справу розглядати без його участі.

Представник заявника ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі та участі заявника, заявлені вимоги підтримала та просила задовільнити.

Представник заінтересованої особи Роменського МРВ ДРАЦС ГТУЮ у Сумській обл. в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі. В заяві зазначила, що не заперечує проти задоволення заявлених вимог.

За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно свідоцтва про смерть «Сытник Юрий Дмитриевич» помер 17 квітня 2018 року. Місце державної реєстрації Бахчисарайський районний відділ ЗАГС Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим, Російська Федерація. Записи виконані російською мовою.

В свідоцтві про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком вказаний ОСОБА_2.

Відповідно довідки про смерть виданої Бахчисарайським районним відділом ЗАГС Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим, Російська Федерація, ОСОБА_3 помер 17 квітня 2018 року. Причина смерті цироз печінки.

Згідно відмови у проведенні державної реєстрації смерті виданої Роменським міськрайонний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Сумській областіу державній реєстрації смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відмовлено так як для підтвердження факту смерті ОСОБА_5 предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно ч.3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також інші справи у випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державною фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000 р., передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про смерть).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Встановлення факту смерті заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть встановленого законодавством України зразка.

Даючи оцінку допустимості наданих суду доказів, а саме документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі - встановлення факту смерті на окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду України з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Тобто, документи видані органами чи установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України.

Аналогічна позиція викладена в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15 квітня 2016 року №9-1130/0/4-16.

Оцінюючи надані заявником докази суд враховує висновки Європейського суду з прав людини по справам «Кіпр проти Туреччини», «Мозер проти Молдови і Росії» у яких суд застосовуючи «намібійський виняток» зазначав, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території та становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Зважаючи на викладене, оскільки заявнику відмовлено у державній реєстрації смерті, у звязку з предявленням документа, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, у інший спосіб провести реєстрацію смерті та отримати свідоцтво про смерть неможливо, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

Та обставина, що ОСОБА_3 помер 17 квітня 2018 року, на тимчасово окупованій території в м. Бахчисарай, Бахчисарайський район, Республіка Крим підтверджена дослідженими у справі доказами і не заперечується заінтересованою особою. Розумних сумнівів щодо достовірності даної обставини у суду немає.

В той же час, в заяві відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 до дня смерті був зареєстрований за адресою: 3-й пров. Червонопрапорної, 25, м. Ромни, та причиною його смерті став «цироз печінки», з огляду на що суд не вбачає можливості вказати в рішенні таку обставину як реєстрація покійного та причина смерті, які вказані в заявленій вимозі. При цьому, суд враховує, що в заяві, заявник не вказує яка потреба мається в зазначенні місця реєстрації та причини смерті покійного в резолютивній частині рішення суду та не обґрунтовує такої потреби.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 10, 12,13, 18, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 317,352, 354, 355, 430 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа: Роменський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про встановлення факту смерті задоволити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, помер 17 квітня 2018 року в м. Бахчисарай, Бахчисарайський район, Республіка Крим, Україна.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя... підпис.

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_6