У х в а л а

20 червня 2018 року

м. Київ

справа № 208/1633/16

провадження № 61-25060 ск 18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В.В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2018 року в справі за позовом приватного підприємства «Світлана-2000» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Красношлик Віктор Вікторович, ОСОБА_6, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції, про переведення прав та обов'язків покупця та визнання права власності,

Встановив:

1. У березні 2016 року ПП «Світлана-2000» звернулося до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із указаним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4

2. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2018 року, позов задоволено. Переведено на ПП «Світанок-2000» права та обов'язки покупця за договором купівлі-продажу № 1181 від 10 липня 2015 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо 2/100 частки нерухомого майна - Культурно-рекреаційного центру, розташованого за адресою: проспект АДРЕСА_1, м. Кам'янське (Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області. Визнано за ПП «Світанок-2000» права власності на 2/100 частки нерухомого майна - Культурно-рекреаційного центру, розташованого за адресою: проспект АДРЕСА_1, м. Кам'янське (Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області.

3. У квітні 2018 року ОСОБА_2 надіслала засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2018 року.

4. В касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

5. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В. В

6. Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_2 Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

7. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

8. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

9. Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

10. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

11. Відповідно до рішень судів першої та апеляційної інстанцій, ціна позову у даній справі становить 8 000 грн, що станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762*100=176 200 грн).

12. Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

13. Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

14. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

15. Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

16. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. Frаnce» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «BruаІla Gomez de la Torre v. Spain» (Брулья Гомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

17. З урахуванням вказаного, оскільки ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

18. З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статті 392 ЦПК України, та клопотання ОСОБА_2 про зупинення виконання рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року та постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2018 року до закінчення перегляду в касаційному порядку.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2018 року в справі за позовом приватного підприємства «Світлана-2000» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Красношлик Віктор Вікторович, ОСОБА_6, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції, про переведення прав та обов'язків покупця та визнання права власності.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Пророк