Придніпровський районний суд м.Черкаси
РІШЕННЯ
справа №711/6562/17
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі
головуючого судді Степаненка О.М.,
за участю секретаря Чмих І.С.,
представника позивача ОСОБА_2,
представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Житлово-будівельного кооперативу № 79 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,
Стислий виклад позовних вимог та позицій учасників судового провадження.
У позовній заяві поданої до суду 09.08.2017 представник позивача ОСОБА_2 зазначає, що 28.04.2017 в квартирі № 39, яка розташована в будинку № 44 по вул. Припортовій в м. Черкаси, під час проведення гідравлічних випробувань працівниками Черкаської ТЕЦ, відбувся прорив батареї центрального опалення, внаслідок чого відбулося залиття квартири позивача ОСОБА_6
Після залиття квартири 28.04.2017 був складений акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення.
Згідно відомостям зазначеними у акті, залиття квартири сталося у звязку із не встановленням металевих заглушок, що призвело до розриву радіатору гідравлічних випробувань системи опалення.
Однак, відповідач на його письмову вимогу не відреагував, майнову шкоду не відшкодував.
Внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачу було завдано моральної шкоди, яка виразилась в негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодженого майна, поведінки відповідача, який відмовляється відшкодувати шкоду, умовами свого проживання в сирій квартирі. Позивач змушений був докладати значних зусиль для облаштування свого побуту та звичного способу життя.
21.11.2017 представником відповідача ЖБК № 79 ОСОБА_3 були подані до суду заперечення на позовні вимоги ОСОБА_6, відповідно до яких позовні вимоги відповідач не визнає з наступнихпідстав.
Вимоги позивача не відповідають положенням п.2.3.6 додатку 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, оскільки акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення був складений без участі представника ЖБК № 79.
Огляд квартири проводився експертом в присутності лише позивача та членів його сімї, представник відповідача до огляду квартири не залучався, що суперечить положенням п. 3.9 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.
Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. В даному випадку право власності позивача на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.10.2017, отже на момент заподіяння шкоди (25.04.2017) позивач не був власником вказаної квартири і, відповідно, не може вимагати відшкодування шкоди, заподіяній цій квартирі.
Відносно переліку пошкодженого майна, яке зазнало пошкоджень, то жодних доказів того, що пошкоджене майно належить позивачу, а не іншим мешканцям квартири, надано не було.
Колишня голова ЖБК № 79 ОСОБА_7 поставила свій підпис в графі «затверджую» та печатку ЖБК № 79 помилково через свій похилий вік та стан здоровя. В дійсності комісія для складання акту не створювалась.
Позивач ОСОБА_6, представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задоволити з підстав зазначених у позові.
Представники відповідача ЖБК № 79 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали та просили в задоволенні позову відмовити з підстав зазначених у запереченні на позов.
Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та мотиви суду.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Житлово-будівельний кооператив № 79 зареєстрований в реєстрі як юридична особа з 21.06.1988, організаційно-правовою формою є обслуговуючий кооператив, видом діяльності є комплексне обслуговування обєктів, а саме: будинку № 44 по вул. Припортовій в м. Черкаси.
Згідно листа ВП «Черкаська ТЕЦ» від 13.04.2017 № 20/4614 адресованого голові ЖБК № 79 ОСОБА_7 Черкаська ТЕЦ повідомила, що з 24.04.2017 по 08.06.2017 будуть проводитися гідравлічні випробування трубопроводів теплових мереж на щільність тиском 16 кгс/см2.
Також, повідомила, що ЖБК № 79 необхідно до 12:00 год. 24.04.2017 надійно відключити системи теплопостачання та встановити заглушки на загальному вводі трубопроводів житлового будинку, розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Припортова, 44.
Згідно відмітки у вказаному листі, він був отриманий головою правління ЖБК № 79 ОСОБА_7 19.04.2017.
28.04.2017, під час гідравлічних випробувань трубопроводів теплових мереж, відбулося затоплення квартири № 39, яка розташована в будинку № 44 по вул. Припортовій в м. Черкаси.
28.04.2017 мешканцями будинку № 44 по вул. Припортова в м. Черкаси ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11 був складений акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), який був затверджений головою ЖБК № 79 ОСОБА_7І, відповідно до відомостям якого 28.04.2017 у квартирі АДРЕСА_2 відбувся прорив батареї центрального опалення, під час гідравлічних випробувань працівниками Черкаської ТЕЦ, внаслідок чого відбулось залиття трьох кімнат забрудненою водою площею 70 кв.м., пошкоджена батарея, залито ліжко та вовняні ковдри в кількості 5 шт., пухо-перові подушки в кількості 5 шт., килими в кількості 2 шт., ламінат площею 20 кв.м., лінолеум площею 50 кв.м., пошкоджено покриття стін кімнат. Причиною залиття квартири є те, що на відділі елеватору після закінчення опалювального сезону не було встановлено металеві заглушки, що привело до розриву радіатору під час гідравлічних випробувань системи опалення.
На думку суду, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову твердження представників відповідачів про те, що вищевказаний акт суд повинен визнати неналежним доказом, оскільки він складений без участі представників ЖБК № 79, а голова кооперативу ОСОБА_7 затвердила його помилково через свій вік та стан здоровя з наступних підстав. Представниками відповідача в судовому засіданні не заперечувався сам факт прориву батареї у квартирі позивача під час гідравлічних випробувань, заперечувалися лише причини заподіяння шкоди та розмір заподіяної шкоди, а тому даний факт відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню іншими доказами. Крім того, у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності викладених в акті обставин щодо події, яка відбулася 28.04.2018 в частині факту прориву батареї у квартирі № 39 по вул. Припортовій в м. Черкаси, причин такої аварії та в частині пошкодженого майна. Стосовно тверджень представників відповідача, що голова правління ЖБК № 79 затвердила акт помилково в звязку із її похилим віком та станом здоровя, то суд зазначає, що дані обставини не є беззаперечним доказом нікчемності дій посадової особи та не може свідчити про те, що остання підписувала акт у стані, що позбавляв можливості її усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на той момент.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 21.11.2017 № 104590159 власником квартири № 39, яка розташована в будинку № 44 по вул. Припортова в м. Черкаси є ОСОБА_6 ОСОБА_3 державної реєстрації право власності є 24.10.2017.
Згідно відомостям у довідці виданої ОСОБА_6 ЖБК № 79 18.10.2017 за № 42 останній, на підставі рішення міськвиконкому № 151 від 14.03.1984, являється членом ЖБК № 79 за адресою: м. Черкаси, вул. Припортова (Г.Сталінграда)АДРЕСА_3. Пайовий внесок сплачений повністю.
Положеннями ч. 3 ст. 384 ЦК України передбачено, що у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником.
Оскільки право власності на нерухоме майно виникло у позивача до набрання чинності правилами, що обумовлюють виникнення таких прав моментом державної реєстрації (01.01.2013), суд вважає, що на момент залиття квартири ОСОБА_6 був його власником, а тому відкидає заперечення представників відповідача про те, що останній набув право власності на нерухоме майно лише 24.10.2017, тобто з моменту реєстрації права власності у реєстрі речових прав, а тому не може бути належним позивачем по справі.
Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 9/18/Буд. від 25.04.2018 встановлено, що наслідком прориву опалювальної батареї у квартирі № 39 по вул. Припортовій в м. Черкаси при проведенні гідравлічних випробувань ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» є не встановлення працівниками ЖБК № 79 заглушок на загальному вводі трубопроводів житлового будинку № 44 по вул. Припортовій в м. Черкаси. Відповідно до вимоги п. 6.3.60 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених Міністерством палива та енергетики України від 14.02.2007 № 7 на час проведення випробувань теплової мережі пробним тиском тепловий пункт і система теплоспоживання будинку повинні бути надійно відключені шляхом встановлення заглушок на загальному вводі трубопроводів в житловий будинок.
Вищевказані висновки експертів суд вважає обґрунтованими, повними, викладені в них відомості не викликають у суду сумніви в їх правильності, а тому суд покладає їх в основу доведення причинно-наслідкового звязку із заподіянням шкоди та розміром їх завдання.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди загальної юрисдикції розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - субєкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Частиною четвертою статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що управитель багатоквартирного будинку зобовязаний: забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг; від імені співвласників багатоквартирного будинку вживати заходів для забезпечення захисту спільного майна багатоквартирного будинку від протиправних посягань та стягнення з осіб, винних у знищенні, пошкодженні або викраденні спільного майна, відшкодування завданих збитків; вести і зберігати технічну та іншу встановлену законом та/або договором документацію багатоквартирного будинку; інформувати співвласників багатоквартирного будинку про необхідність капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку; у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку відповідного рішення від імені, в інтересах та за рахунок співвласників укладати з виконавцями комунальних послуг договори про надання таких послуг, забезпечувати виконання умов договорів та контроль якості цих послуг; укласти з виконавцем послуги з постачання електричної енергії договір про постачання електричної енергії для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку, забезпечувати виконання умов цього договору та контроль якості цих послуг; за рішенням співвласників багатоквартирного будинку та в межах виділених ними коштів організовувати виконання та виступати замовником робіт з капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку; у разі прийняття відповідного рішення співвласниками багатоквартирного будинку приймати на банківський рахунок, відкритий для розрахунків за окремим багатоквартирним будинком для цієї мети, внески на проведення капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку, орендну плату і плату за сервітути та забезпечувати проведення відповідних розрахунків, а також на запит будь-якого співвласника багатоквартирного будинку, який перебуває в його управлінні, надавати інформацію про рух коштів на відповідному рахунку; вести окремий облік доходів і витрат за кожним багатоквартирним будинком, що перебуває в його управлінні, та забезпечувати співвласникам багатоквартирного будинку вільний доступ до такої інформації щодо їхнього будинку у порядку, визначеному договором; щороку звітувати перед споживачами про виконання кошторису витрат та подавати кошторис витрат на поточний рік споживачам на погодження.
Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р. №76, затверджено Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Відповідно до пункту 2 Правил, технічне обслуговування жилих будинків це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання, система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо.
Отже, із вищевикладених положень ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій випливає, що саме на ЖБК № 79 покладений обовязок щодо підготовки будинку до проведення гідравлічних випробувань та обовязок вжити заходів для збереження майна мешканців будинку, в тому числі встановити заглушки на загальному вводі трубопроводів.
Відповідно до положень ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до положень ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частиною 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
Тобто, підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.
В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.
Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, спричиненою потерпілій стороні. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.
Оскільки судом в ході розгляду справи було встановлено, що залиття квартири позивача сталося внаслідок не встановлення працівниками ЖБК № 79 заглушок на загальному вводі трубопроводів житлового будинку № 44 по вул. Припортовій в м. Черкаси, суд приходить до висновку, що залиття квартири № 39 у вищевказаному будинку сталося внаслідок винних дій (протиправної бездіяльності) ЖБК № 79, а тому з ЖБК № 79 на користь позивача підлягає до часткового стягнення сума завданого позивачу матеріального збитку.
За правилами передбаченими ст. ст. 16, 23 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї, у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, приниженні честі, гідності та ділової репутації. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами та доповненнями, відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
В обґрунтування моральної шкоди позивач посилається на моральні страждання, які були заподіяні йому внаслідок залиття квартири, а саме на те, що він був вимушений докладати значних зусиль для організації свого життя у затопленій квартирі, переживання з приводу пошкодження майна та відмови відповідача від добровільного відшкодування шкоди негативним чином відобразилось на його здоровї, в квартирі із-за неприродного для проживання стану не могла проживати його сімя з новонародженою онукою.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуюче, все вищевикладене, а також характер моральних страждань, які поніс позивач, суд оцінює розмір моральної шкоди завданої йому у розмірі 1000 грн., що на думку суду буде відповідати вимогам розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги позивача були задоволені частково, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі пропорційному до розміру задоволених вимог, що становить 721,28 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11,15, 16, 22, 23, 384 ч. 3 ЦК України, ст.ст. 1, 24 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, ст.ст. 12,13, 76,77, 89, 133,141,259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -
Позов задоволити частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Придніпровський районний суд м. Черкаси. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 22.06.2018.

Головуючий: ОСОБА_12