Справа № 513/942/16-ц
Провадження № 2/513/19/18
Саратський районний суд Одеської області
20 червня 2018 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Райчевої Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,
В С Т А Н О В И В:
15 вересня 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики.
Позивач зазначає, що на протязі 2014-2015 років за товариш позивача, на прохання останнього, неодноразово звертався до відповідача для врегулювання сплати боргу, проте кошти так і не повернуто.
Позивач вважає, що пропустив строк звернення до суду з поважних причин, так як відповідач постійно ухилявся від сплати боргу, уникав зустрічей, та лише в жовтні 2014 року остаточно повідомив про своє небажання віддавати кошти.
03 січня 2017 року від ОСОБА_1, як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, до суду надійшла позовна заява (а.с. 51), в якій він просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь борг за договором позики у розмірі 3500 доларів США (у гривні по курсу НБУ на момент стягнення).
Свої вимоги обґрунтував тим, що 15 серпня 2011 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 позику в розмірі 3500 доларів США, а останній зобовязався повернути зазначену суму до 26 грудня 2011 року. Однак, до цього часу відповідач гроші не повернув (а.с.51).
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 01 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики прийнято та обєднано в одне провадження з позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики (а.с. 71).
Представник позивача адвокат ОСОБА_5 під час розгляду справи позов ОСОБА_3 підтримала і просила його задовольнити у повному обсязі. Позов третьої особи ОСОБА_1 не визнала та просила в його задоволенні відмовити.
Крім того, відповідач вважає, що позивачем ОСОБА_3 пропущено трирічний строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за договором позики. В розписці встановлено конкретний строк виконання зобовязання, а саме 26 грудня 2011 року. Оскільки у встановлений строк зобовязання не виконано, то вважає, що саме з цієї дати спливає трирічний строк позовної давності. Крайній строк звернення до суду припадав на 27 грудня 2014 року. Проте позовна заява була подана до суду 15 вересня 2016 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності. Просив відмовити в задоволенні позову з цих підстав.
У зв'язку із звільненням судді Кожокар Т.Я. у відставку розпорядженням керівника апарату Саратського районного суду Одеської області 15 листопада 2017 року було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 513/942/16-ц та згідно протоколу автоматизованого розподілу справу розподілено судді Бучацькій А.І. (а.с. 143).
Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК.
В судове засідання на 20 червня 2018 року сторони та їх представники, а також третя особа не зявились.
Від представника позивача адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника позивача (а.с. 228).
Відповідачу ОСОБА_2 судові повістки надсилались, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак повертались з відміткою, що він за вказаною адресою не проживає (а.с. 223-224).
Третій особі ОСОБА_1 судові повістки надсилались за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак повертались за закінченням терміну зберігання (а.с. 225-226).
Відповідно до ст. 130 ЦПК вважається, що відповідач та третя особа належним чином повідомлені про розгляд справи. Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_1 викликались до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 228).
Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Частиною 3 ст. 52 ЦПК України встановлено, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обовязки позивача.
Згідно з пунктом 3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Отже, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_1, був належним чином неодноразово повідомлений про розгляд справи (а.с.190-193, 212-213, 225-228)), проте повторно не з'явився в судове засідання та не надав заява про розгляд справи за його відсутності.
З вищевказаних підстав позовну заяву третьої особи ОСОБА_1 належить залишити без розгляду, роз'яснивши йому, що після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.
Керуючись ст.ст. 257, 258-261, 263, 353 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики - залишти без розгляду.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скраги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя А. І. Бучацька