Справа № 149/868/18
Провадження №2/149/429/18
Номер рядка звіту 51
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.06.2018 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вергелеса В.О.,

за участі секретаря Лукіянчук Д.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Хмільницької міської ради в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, Хмільницький міський центр соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Хмільницької міської ради звернувся до суду з позовом та просить позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Позовні вимоги мотивованим тим, що ОСОБА_2 є матір'ю малолітньої ОСОБА_4, яка народилася 12 жовтня 2001 року. 20 листопада 2011 року батько дитини ОСОБА_5 помер. Мати дитини ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно доньки, уваги дитині не приділяє, не спілкується з дитиною, вчиняє над нею фізичне насильсьтво. 22 грудня 2017 року на ім'я міського голови надійшло звернення від ОСОБА_3 (бабусі дитини) про те, що її донька ОСОБА_2 не цікавиться навчанням, здоров'ям своєї доньки ОСОБА_4, не знаходить спільної мови з нею, б'є дитину, не допомагає матеріально. У зв'язку з цим дитина не хоче проживати з матір'ю. З травня місяця 2017 року неповнолітня ОСОБА_4 проживає у неї. В своєму зверненні гр. ОСОБА_6 просить допомогти вирішити питання щодо позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 стосовно її доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

10.01.2018 року надійшла заява від самої неповнолітньої ОСОБА_4, в якій вона повідомила, що в квітні місяці перебралася жити до бабусі, тому що мама її неодноразово била, нічого не купувала, матеріально не допомагала, ніколи не цікавилася її життям. До лікарні, коли вона хворіла, за 2 тижні мати прийшла тільки один раз, і навіть не поцікавилася її здоров'ям. Тому вона просить розглянути питання щоб залишитися їй проживати у бабусі.

ОСОБА_4 двічі перебувала на обліку в службі у справах дітей, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах у зв'язку з вчиненням над нею фізичного насилля.

ОСОБА_2 перебувала під соціальним супроводом двічі: вперше з 21.09.2015 року по 06.02.2017 року та вдруге з 27.07.2017 року по 20.02.2018 року. За час перебування під соціальним супроводом працівники МЦСССДМ часто не заставали матір вдома, на телефонні дзвінки не завжди відповідала, на запропоновані зустрічі та консультації не з'являлася, мотивуючи це своєю зайнятістю. На пропозицію провідного психолога Центру щодо консультування ОСОБА_2 з питань особливостей підліткового періоду, посередництва у конфлікті та налагодження стосунків між нею та донькою відповіла категоричною відмовою. Відносини матері з донькою не налагодилися, рекомендації Центру ОСОБА_2 не виконувала, необхідних зусиль для вирішення наявних проблем не доклала. Тому, 20.02.2018 року сім'ю ОСОБА_2 знято з соціального супроводу у зв'язку із невиконанням умов договору про соціальний супровід.

21.02.2018 року комісія з питань захисту прав дитини прийняла рішення рекомендувати виконкому Хмільницької міської ради звернутися до Хмільницького міськрайонного суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 та стягнення аліментів. За таких обставин представник позивача звернулася до суду з цим позовом.

Представник позивача - органу опіки та піклування - виконавчого комітету Хмільницької міської ради в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні тим обставинам, які викладені у позовній заяві, та вважає, що буде доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4, оскільки мати не займається вихованням, доглядом, навчанням неповнолітньої доньки, її утриманням, проживає окремо та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, внаслідок чого протягом тривалого часу створилися і продовжують існувати умови, які шкодять інтересам дитини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона заперечує про позбавлення її батьківських прав, але при винесенні рішення у справі покладається на суд.

Третя особа - Хмільницький міський центр соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, а розгляд справи просять провести за відсутності їх представника.

Третя особа ОСОБА_3 пояснила, що її неповнолітня онука ОСОБА_4 з травня 2017 року проживає у неї і перебуває на її утриманні. ОСОБА_2 контакту з дитиною знайти не може, ображає її, принижує, матеріальної допомоги на дитину не надає, її вихованням не займається.

Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.

12.10.2001 року народилась ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 148113 від 20.11.2001 року, актовий запис № 217.

Відповідно до вказаного свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_2, ОСОБА_5 (а.с. 11).

20.11.2011 року помер ОСОБА_5, батько ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АС № 041125 від 09.12.2011 року виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі ( а.с. 14).

Також судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4 проживає зі своєю бабою ОСОБА_3, яка приймає участь у справі в якості третьої особи та ініціювала питання щодо позбавлення батьківських прав її дочки та матері дитини ОСОБА_2 шляхом подання 22.12.2017 року заяви Хмільницькому міському голові (а.с. 17).

До 17 червня 2017 року неповнолітня ОСОБА_4 проживала разом з матір'ю ОСОБА_2 та братом ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою: м. Хмільник, вул. Ів. Богуна, 33, що підтверджується актами обстеження служби у справах дітей від 26.01.2017 р., 29.06.2017 р., 22.11.2017р., 21.12.2017 р ( а.с. 34,36 - 38).

Місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4 зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується довідкою відділу ведення реєстру територіальної громади від 12.01.2018 р. № 17-14/42.( а.с. 26).

Як вбачається із листа Хмільницького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 27.02.2018 року №01-11/78, сім"я ОСОБА_2, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_7, перебувала під соціальним супроводом Хмільницького МЦСССДМ в період з 27 липня 2017 року по 20 лютого 2018 року. Підставами взяття сім'ї під соціальний супровід стали складні взаємовідносини між матір'ю та донькою та ухилення матері від виконання батьківських обов'язків. За час перебування під соціальним супроводом (з 27 липня 2017 р. по 20.02.2018 р.) працівники МЦСССДМ часто не заставали матір вдома, на телефонні дзвінки не завжди відповідала, на запропоновані зустрічі га консультації не з'являлася, мотивуючи це своєю зайнятістю. На пропозицію провідного психолога Центру щодо консультування її з питань особливостей підліткового періоду, посередництва у конфлікті та налагодження стосунків між нею та донькою відповіла зпітегоричною відмовою. Відносини матері з донькою не налагодилися, рекомендації Центру ОСОБА_2 не виконувала, необхідних зусиль для вирішення наявних проблем не доклала. Тому, 20.02.2018 р. сім'ю ОСОБА_2 знято з соціального супроводу у зв'язку із невиконанням умов договору про соціальний супровід ( а.с. 39 ).

Відповідно до довідки голови вуличного комітету по вул. Пушкіна м. Хмільника № 07-21/36 від 10.01.2018 р., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, з травня 2017 року проживає з гр. ОСОБА_3, за адресою: м. Хмільник, вул. Пушкіна, 51/2. Мати дитини ОСОБА_2 за даною адресою не з'являється, вихованням дитини не займається. Дитина знаходиться на повному утриманні та вихованні дідуся ОСОБА_7 та бабусі ОСОБА_3 ( а.с. 29 ).

Відповідно до довідки голови вуличного комітету по вул. Ів. Богуна м. Хмільника № 07-21/50 від 12.01.2018 р., ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6. Тимчасово не працює, не одружена, проживає з сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 Дочка ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_8 проживає ІНФОРМАЦІЯ_9 з травня 2017 року з дідусем та бабусею та знаходиться на їх утриманні ( а.с. 28 ).

Відповідно до інформації Хмільницького об'єднаного управління ПФУ у Вінницькій області від 11.01.2018 р. № 58/06-37/08/1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, перебуває на обліку в Хмільницькому об'єднаному управлінні ПФУ у Вінницькій області і отримує пенсію по втраті годувальника на неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с. 30).

Як вбачається з листа КУ "Хмільницька центральна районна лікарня" № 01-12- 01 70 від 12.01.2018 року, ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в педіатричному відділені з 11.12.2017 року по 23.12.2017 року. В педіатричне відділення дитину доставила бабуся. За період лікування дитини батьки її не провідували і станом здоров'я не цікавилися. Лікарські засоби для лікування купувала бабуся та частково надавалися з бюджету лікарні. ОСОБА_2 на диспансерному обліку в лікаря нарколога не перебуває, не перебувала та за медичною допомогою не зверталася ( а.с. 27 ).

Як вбачається із психолого-педагогічної характеристики особистості учня з ДНЗ "Професійний ліцей сфери послуг м. Хмільник" від 18.01.2018 року, керівники групи контакту з мамою ОСОБА_4 не мають, а спілкуються тільки з бабусею ОСОБА_3 Мама не відвідує навчальний заклад, на збори приходила бабуся, яка постійно цікавиться навчанням ОСОБА_4 ( а.с. 32 ).

Як вбачається із листа Хмільницького ВП ГУНП у Вінницькій області № 756/222/01-18 від 30.01.2018 р., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП ( а.с. 25 ).

Відповідно до висновку від 27.03.2018 року за № 131 виконкому Хмільницької міської ради як органу опіки та піклування, що ОСОБА_2 з червня місяця 2017 року проживає від доньки окремо, не відвідує її, не спілкується, не цікавиться її життям, не займається доглядом, утриманням та навчанням, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, внаслідок чого протягом тривалого часу створилися і продовжують існувати умови, які шкодять інтересам дитини. Через те. що мати ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки ОСОБА_4, її навчання, не забезпечує необхідного харчування, етичного догляду, лікування, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її життя, не створює умов для здобуття освіти, тобто не займається вихованням, доглядом, навчанням малолітньої доньки, її утриманням, проживає окремо та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, внаслідок чого протягом тривалого часу створилися і продовжують існувати умови, які шкодять інтересам дитини. Виконком Хмільницької міської ради як орган опіки та піклуванняприйшов до висновку: 1. Мати ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків; 2. Позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_12, буде відповідати інтресам дитини ( а.с. 6 - 9).

Суд заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у справі письмові докази, прийшов до висновку, що ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток неповнолітньої ОСОБА_4 Мати ОСОБА_2 не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її життя, не створює умов для розвитку дитини, тобто не займається вихованням, доглядом неповнолітньої доньки, її утриманням, проживає окремо та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, внаслідок чого протягом тривалого часу виникли і продовжують існувати умови, які шкодять інтересам дитини.

Відповідно до статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до пунктів 1- 5 статті 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 статті 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Із роз'яснень, викладених у пунктах 15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, зі змінами внесеними постановою № 20 від 19 грудня 2008 року, вбачається, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть у часть у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, в ході розгляду справи судом встановлено, що мати ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її виховання та навчання, підготовку до самостійного життя, фактично відмовилася від них, що є підставою для задоволення позову, а тому позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 по відношенню до неповнолітньої дочки ОСОБА_4, є доцільним і буде в інтересах дитини.

Відповідно до статті 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення.

У відповідності до частини 5 статті 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили підлягає направленню до державного органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Положеннями ч. 2 ст. 258 СК України передбачено, що баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становив; платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатна: чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у том; числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

У відповідності до положень ч.ч. 1,2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч. 1 ст. 27 цієї Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Як встановлено судом, неповнолітня дитина ОСОБА_4. проживає та перебуває на утриманні своєї баби ОСОБА_3, яка з огляду на положення ч. 2 ст. 258 СК України може використовувати будь-які способи захисту цивільних прав онуки, закріплених законодавством України.

Відповідач у справі, яка позбавлена батьківських прав відносно ОСОБА_4, хоча є матір'ю ще одної малолітньої дитини, однак є працездатною особою, а тому суд вважає, що вона спроможна сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_4. Доказів того, що за станом здоров"я та майновим забезпеченням відповідач не може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 у заявленому позивачем розмірі суду не надано.

Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1-12,76-81,133-142,258,259,263-268,353,354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Хмільницької міської ради, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 24.01.2017 року Хмільницьким РС УДМС України у Вінницькій області) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2), аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 17.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 24.01.2017 року Хмільницьким РС УДМС України у Вінницькій області) до державного бюджету України судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 1409,60 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вергелес В.О.