Справа № 569/7015/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (надалі відповідач), в якій просить шлюб, зареєстрований між ними 27 жовтня 2016 року, розірвати, оскільки подружні стосунки не склалися і вони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у звязку з цим, суд враховує наступне.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 27 жовтня 2016 року, серії І-ГЮ №122830, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 27 жовтня 2016 року, актовий запис №1590. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові ОСОБА_2, дружині ОСОБА_2.

Під час перебування у шлюбі в них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і бажають розлучитися.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Положеннями частини другої статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно частини четвертої статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Як встановлено судом позивач перебуває у шлюбі з відповідачем і разом з нею проживає їхня спільна дитина, яка не досягла трьох років. На час розгляду справи дитина проживає з позивачем і відповідач погоджується сплачувати на утримання позивача аліменти до досягнення їхньою дитиною трьох років.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню та спосіб їх стягнення суд враховує положення частини першої статті 80 СК України якими визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Враховуючи повне визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання до досягненню їхньою дитиною трьох років у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу).

Відповідно позов підлягає задоволенню повністю. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів на утримання позивача необхідно присудити від дня предявлення позову, тобто з 12 квітня 2018 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено суму судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 704 грн. 80 коп., вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, і враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 24, 80, 84, 105, 112, 114, 115 СК України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, зареєстрований Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 27 жовтня 2016 року, актовий запис №1590 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12 квітня 2018 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах сум платежу за один місяць, за період з 12 квітня 2018 року до 11 травня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Апеляційний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2.

Повне судове рішення складено 25 червня 2018 року.

Суддя О.О. Першко