АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

20 червня 2018 року

м. Харків

справа № 642/6075/17

провадження № 22-ц/790/3483/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Колтунової А.І., Кругової С.С.,

за участю секретаря судового засідання : Сізонової О.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Харківська міська рада, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

третя особа - Комунальне підприємство «Жилкомсервіс»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» про визнання права власності за набувальною давністю,

з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харків, постановлену 08 травня 2018 року, під головуванням судді Бородіної О.В., в залі суду в місті Харкові,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом. 26.04.2018 року позивач через канцелярію подав до суду клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харків від 08 травня 2018 року у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судових витрат пов'язаних із проведенням судової будівельно-технічної експертизи, в порядку вимог ст. 136 ЦПК України, - відмовлено.

Призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу. Оплату за проведення експертизи вирішено покласти на позивача ОСОБА_1, роз'яснивши йому положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі. Підготовче провадження по справі зупинено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити ухвалу суду першої інстанції та задовольнити в повному обсязі його клопотання про призначення експертизи та про звільнення від судових витрат пов'язаних із проведенням судової будівельно-технічної експертизи, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що до позовної заяви та до заяви про призначення експертизи були додані численні документи на підтвердження незадовільного майнового стану. Також зазначає, що він не працює, інших доходів не має, не перебуває на обліку в Харківському центрі зайнятості та в інших центрах зайнятості України як безробітний та не отримує допомогу по безробіттю, не має відкритих рахунків у банках, не отримує ніяких видів пенсій. Оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції унеможливлює проведення даної експертизи через неплатоспроможність позивача. Судом першої інстанції не було встановлено обставину його незадовільного матеріального стану, який позивач підтвердив 39 документами на 41 аркуші, та додатково підтвердив 13 документами на 16 аркушах, доданими до клопотання, які містяться в матеріалах справи. Суд не надав оцінки жодному з цих документів. Судом першої інстанції в ухвалі про відкриття провадження було звільнено позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч.1 ст.104 ЦПК України).

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до ч.1 ст. 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З даних підстав, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати ( ч.3 ст. 136 ЦПК України).

У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» визначено, що оплата експертизи в цивільній справі провадиться за рахунок сторони, яка порушила відповідне клопотання. Якщо експертиза призначається за клопотанням обох сторін або з ініціативи суду, кошти на її оплату вносяться обома сторонами порівну. У разі незгоди сторони (сторін) оплатити вартість експертизи суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Частина 4ст.139 ЦПК України передбачає, що суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов'язок.

Пленум ВССУ у роз'ясненнях, викладених в абз. 2, 3 п. 1 Постанови № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя N R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Численними довідками та іншими відомостями, наданими позивачем дійсно підтверджується відсутність у нього доходу.

Між тим, в судовому засіданні апеляційного суду позивач не заперечував, що є працездатним, пояснив, що не працює, оскільки весь свій час займається захистом своїх особистих прав в суді, є жертвою політичних переслідувань, йому безпідставно та протизаконно відмовляють у працевлаштуванні до органів прокуратури.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що спір, який є предметом вирішення у цій справі не стосується політичних переслідувань щодо позивача та поновлення його трудових прав.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності в порядку набувальної давності на сарай, вказує, що висновок експерта щодо визначення технічних характеристик сараю, його дійсної ринкової вартості, відповідності будівельним та іншим нормам необхідний йому для виготовлення в органах технічної інвентаризації технічного паспорту на спірну споруду.

Між тим, матеріали справи не містять доказів того, що КП "Харківське міське БТІ" йому було відмовлено у виготовленні технічного паспорту через відсутність висновку експерта з вказаних питань.

Отже відсутні підстави вважати, що через непроведення зазначеної експертизи позивач втратить доступ до правосуддя на захист свого права на спірне нерухоме майно.

Дотримуючись балансу між інтересами держави та позивача, колегія суддів вважає, що звільнення позивача судом від сплати судового збору за подання позову та за подання цієї апеляційної скарги є достатньою преференцією йому для забезпечення доступу до суду.

Відшкодування витрат на призначення експертизи за рахунок держави ч. 10 ст. 139 ЦПК України, на яку посилається позивач, за змістом цієї норми застосовується у справах окремого провадження, в той час, як справа розглядається у позовному провадженні.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати вартості судової експертизи.

Доводи апеляційної скарги висновків судів не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 371, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Харківської області, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харків, постановлену 08 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття , але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - А.І. Колтунова

С.С. Кругова