АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/4430/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

судді - доповідача Рейнарт І.М.

суддів Болотова Є.В., Кирилюк Г.М.

при секретарі Іванову В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 березня 2018 року (суддя Виниченко Л.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії,

встановила:

у жовтні 2017р. позивач звернувся до суду з позовом, який уточнив під час судового розгляду, і остаточно просив зобов'язати відповідача відшкодувати завдану шкоду у розмірі 317 279грн та вилучити із продажу усі види штучних риболовних акустичних приманок через виявлення недостовірної інформації про цю продукцію на підставі п. 61 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів».

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що у серпні 2016р. у головному магазині «Рибалка» він придбав штучну риболовну акустичну приманку (воблер) DEPSBALISONG MINNOW 100SP з кульковим акустичним пристроєм, вартістю 641грн, про яку дізнався з офіційного сайту мережі магазинів «Рибалка», де було зазначено, що ця приманка створює особливий шум, який приваблює хижаків, особливо баса та щуку, і дозволяє ловити більшу кількість риби, ніж звичайний воблер без такого акустичного пристрою.

Позивач стверджував, що при застосуванні воблера для ловлі щуки, судака та інших хижих риб не підтвердився опис споживчих властивостей приманки цього типу, розміщений на сайті. У зв'язку із чим він 3 травня 2017р. направив магазину «Рибалка» лист з проханням надати результати біологічних акустичних досліджень, які об'єктивно підтверджують заявлені властивості, на який 10 травня 2017р. отримав відповідь про те, що у описах риболовних акустичних приманок продавець використовує інформацію виробника і загальний досвід споживачів цієї продукції.

6 липня 2017р. він знову звернувся до магазину з листом, у якому просив отримати вищезазначені дані від виробника товару, компанії DEPS, однак відповіді не отримав.

Позивач вважав, що у порушення Закону України «Про захист прав споживачів» йому не надано достовірної інформації про продукцію, продано товар неналежної якості, чим порушено його права, як споживача.

Позивач стверджував, що неправомірні дії відповідача завдали йому моральної шкоди, яка виражається в душевних стражданнях, у порушенні його прав як науково обізнаного споживача, який виявив продукцію неналежної якості із вигаданими споживчими властивостями, у порушенні нормальних життєвих та ділових стосунків, у необхідності докладати додаткових психологічних зусиль для організації життя, у припиненні наукової

- 2 -

роботи, в інших негативних наслідках психологічного характеру та необхідності звертатися до суду за захистом своїх прав та інтересів і витрачати на це час.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому вартість придбаного товару неналежної якості у сумі 641грн, вартість засвідченого перекладу англомовного документа у розмірі 170грн, шкоду, завдану порушенням його прав як споживача, у розмірі 239 776грн, виходячи із середнього розміру мінімальної заробітної плати для європейських країн, так як товар закордонного виробництва, та шкоду за порушення прав позивача, як людини, на розгляд його справи судом упродовж розумного строку у сумі 76 692грн, з урахуванням податку на доходи фізичних осіб, а всього - 317 279грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 16 березня 2018 року у задоволенні позову відмовлено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 8 000грн.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позивач посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки відповідачем не надано заперечень щодо перелічених порушень позивача як споживача та своєї непричетності до магазину та продажу товару неналежної якості.

Крім того, позивач вважає, що судом безпідставно не враховано результати наукових досліджень в якості належних доказів позовних вимог.

Також, позивач не погоджується із висновком суду про недоведеність завдання йому моральної шкоди, оскільки у позовній заяві вказані види заподіяної моральної шкоди та визначений причинно-наслідковий зв'язок між заподіяною шкодою та багаторазовими порушеннями відповідачем прав позивача як споживача.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, вважаючи, що суд постановив законне і обґрунтоване судове рішення, а доводи позивача є безпідставними.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.185-187), у судове засідання не з'явилися, клопотання про його перенесення суду не подали, тому відповідно до ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач надав товарний чек № РК-036487 від 5 серпня 2016р. магазину «Рибалка» на придбання воблера DEPS BALISONG MINNOW 100SP, колір № 20, вартістю 641грн.

Вказаний товарний чек містить підпис ОСОБА_4, яка відпустила товар (с.с.13)

Також позивачем був наданий товарний чек № РК-РК-003053 від 8 серпня 2016р. на придбання воблера DEPS BALISONG MINNOW 100SP, колір № 09, вартістю 641грн, який не містить будь-яких підписів та печаток продавця (с.с.13).

3 травня 2017р. позивач направив на електронну адресу магазину «Рибалка» листа, у якому зазначав, що викладена на сайті магазину інформація про придбаний товар не відповідає дійсності та просив надати йому результати біологічних акустичних досліджень, які об'єктивно підтверджують надану інформацію.

Електронним листом від 10 травня 2017р. адміністрація магазину «Рибалка» повідомила позивачу, що магазин використовує інформацію виробника.

На лист позивача від 6 червня 2017р. з проханням звернутися до виробників акустичних приманок з проханням надати дослідження, які підтверджують інформацію виробника, відповідь магазином «Рибалка» надана не була.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів придбання воблера саме у відповідача та звернення до

- 3 -

відповідача з приводу придбання неякісного товару та надання недостовірної інформації з приводу воблера.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду відповідає обставинам справи, ґрунтується на нормах матеріального і процесуального права, та наданих позивачем доказах.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

До фактів, які підлягають доказуванню у справах про захист прав споживачів, належить: чи мало місце придбання продукції (замовлення послуги); чи надавалась інформація про товар (послугу) і яка саме; відомості про властивості товару та відповідність їх потребам споживача та вимогам встановлених нормативів, чи мало місце використання товару; чи мало місце заподіяння шкоди, що завдана життю, здоров'ю або майну споживача.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами.

У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 р. № 5 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз'яснено, що вимоги можуть заявляти споживачі, які мають на товари квитанцію, товарний чи касовий чек або інший письмовий документ. Втрата зазначених документів, неодержання їх при придбанні товару чи неможливість їх відновлення не позбавляє споживача права доводити факт купівлі-продажу з допомогою свідків.

Тобто, тягар доказування факту придбання, замовлення товарів (послуг) покладається на споживача.

Під час судового розгляду відповідач заперечував продаж позивачу воблера.

Позивачем на підтвердження придбання товару саме у відповідача - ФОП ОСОБА_2 - наданий товарний чек № РК-РК-003053 від 8 серпня 2016р., який виконаний не на бланку, не містить ні підпису відповідача про продаж товару, ні його печатки або інших відміток, які б надали можливість дійти до висновку про придбання товару позивачем саме у відповідача.

Не скористався позивач і своїм правом довести зазначені обставини шляхом допиту свідків або наданням інших доказів, подавши до суду першої інстанції заяву про розгляд справи у його відсутність на підставі доказів, наданих до позовної заяви (с.с.32).

Така ж пасивна процесуальна позиція була обрана позивачем і під час розгляду справи апеляційним судом (с.с.208-209).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що позивачем не доведено придбання 8 серпня 2016р. воблера DEPS BALISONG MINNOW 100SP, колір № 09, вартістю 641грн, у відповідача.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Правові наслідки порушення права споживача на інформацію визначені у ч. 7 ст. 15 вказаного закону. Зокрема, згідно із п. 1 цієї норми у разі, коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджував, що придбання ним

- 4 -

акустичної приманки було зроблено під впливом реклами та описів споживчих властивостей приманок цього типу, розміщених на офіційному сайті мережі магазинів «Рибалка».

Разом з цим, позивачем не доведено, а судом не встановлено, що відповідач має будь-яке відношення до зазначеної мережі магазинів, а відтак повинен нести відповідальність за надання недостовірної або неповної інформації.

При цьому, позивачем не було пред'явлено позовних вимог до магазину «Рибалка», а у листах, направлених на електронну адресу магазину, позивачем не ставилося питання про розірвання договору купівлі-продажу воблера та повернення йому сплачених грошових коштів.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги з приводу необхідності при вирішення даного спору врахувати наукові біоакустичні дослідження, що свідчать про придбання позивачем товару, який не має потрібних споживачеві властивостей, не можуть бути оцінені при розгляді заявленого позову, оскільки встановлення даних обставин повинно відбуватися за участю дійсного продавця товару, який має право надавати докази у спростування тверджень позивача.

Однак, що під час судового розгляду не було доведено, що штучна риболовна акустична приманка (воблер) позивачем була придбана у відповідача, і що саме відповідачем йому була надана неповна та недостовірна інформація з приводу придбаного товару, тому колегія суддів не оцінює доводи позивача у частині продажу йому неякісного товару.

Позовні вимоги про стягнення грошових коштів, сплачених за воблер, відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, пов'язані із встановленням обставин придбання товару, та є похідними від зазначеного факту, який суд визнав недоведеним по відношенню до відповідача - ФОП ОСОБА_2, тому підстав для оцінки доводів апеляційної скарги в цій частині колегія суддів не вбачає.

Апеляційна скарга не містить доводів незаконності рішення суду в частині стягнення з позивача на користь відповідача понесених останнім витрат на правову допомогу, тому колегія суддів не вбачає підстав для перегляду рішення суду в цій частині.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, тому правових підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381- 383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 березня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 26 червня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді