печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Литвинової І. В.,

при секретарі судового засідання Чепізі Є. І.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів, стягнення відшкодування завданої моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_5 про захист прав споживача, розірвання договору № 31 від 07.10.2016 та стягнення коштів за цим договором, а також стягнення грошового відшкодування моральної шкоди.

Свої позовні вимоги позивач, з урахуванням змін, обґрунтовує тим, що 07.10.2016 з відповідачем було укладено договір № 31 на поставку та монтаж обладнання системи «Розумний будинок», в квартирі, що належить йому на праві приватної власності, та що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. За умовами даного договору позивач взяв на себе зобов'язання власними силами, та за кошти позивача, закупити та змонтувати систему «Розумний будинок» у квартирі позивача. Позивач, в свою чергу, взяв на себе зобов'язання сплатити повну вартість замовленого відповідачем обладнання та проведених відповідачем монтажних робіт. Згідно з п. 1.7. договору відповідач був зобов'язаний самостійно визначити та погодити з позивачем кількість та асортимент товару (обладнання та матеріалів), робіт та послуг, необхідних для нормального функціонування системи «Розумний будинок». У відповідності з п. 1.8. договору відповідач мав самостійно здійснити закупівлю матеріалів для робіт з монтажу та здійснити їх доставку в пункт монтажу. В свою чергу, позивач був зобов'язаний відповідно до п. 5.1. договору сплатити відповідачу 100 % вартості обладнання, в розмірі, що зазначається в додатках до цього договору після підписання відповідного додатку до даного договору, шляхом перерахування вказаної суми грошових коштів на рахунок відповідача або шляхом внесення їх в касу відповідача, або шляхом передачі грошових коштів за актом прийому передачі. Згідно з п. 6.1. договору строк поставки обладнання, складав до дев'яносто днів з дати укладання договору, та сплати коштів відповідно до п. 5.1. договору. Додатки до договору сторонами не укладалися.

Крім того, позивач наголошує, що передав відповідачу на закупівлю обладнання, за його вимогою, грошові кошти у розмірі, який був конкретно визначений відповідачем, а саме на загальну суму 2 040 746 грн. 54 коп.

Відповідач не дотримався своїх зобов'язань із закупівлі обладнання та строків поставки обладнання за договором, чим порушив виконання його умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Також позивач у позовній заяві вказує про те, що 23.11.2017 ним на адресу відповідача було надіслано вимогу щодо виконання зобов'язання в натурі або повернення безпідставно отриманих грошових коштів, в якій позивач просив відповідача надати пояснення щодо наявності оплаченого ним та замовленого відповідачем обладнання, надати відповідні документи на таке обладнання, а також виконати зобов'язання щодо погодження кількості та асортименту товару (обладнання та матеріалів) з позивачем шляхом укладення відповідних додатків до договору. Строк виконання вимоги був встановлений до 30.11.2017 включно. Проте, відповідачем дана вимога була залишена без задоволення.

Відповідно до п. 9.2. договору, в разі порушення однією зі сторін своїх зобов'язань за даним Договором, інша сторона має право ініціювати розторгнення даного договору, повідомивши про це другу сторону не менше ніж за сім днів до планованого розторгнення.

01.12.2017 позивач направив відповідачу повідомлення з вимогою про розірвання договору та повернення грошових коштів, що були сплачені позивачем за цим договором на що отримав письмову відповідь.

Ухвалою судді від 20.12.2017 у справі відкрито провадження для розгляду справи у порядку загального позовного провадження /а. с. 33/.

21.12.2017 ухвалою суду задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову, а саме накладено арешт у межах суми позовних вимог у розмірі 3 061 204 грн. 77 коп., на всі об'єкти нерухомого і рухомого майна із забороною суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям; акредитованим суб'єктам; державним та приватним нотаріусам) вносити будь-які зміни (записи), окрім запису про накладення арешту, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації речових прав та їх обтяжень, у тому числі з відкриттям розділу, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно об'єктів нерухомості, право приватної власності на яке зареєстроване за відповідачем ОСОБА_5, а також на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках відповідача ОСОБА_5 у будь-яких банківських або фінансових установах, що будуть виявлені державним або приватним виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову /а. с. 42-44/.

10.01.2018 судом прийнято до спільного розгляду заяву представника позивача про уточнення позовних вимог /а. с. 50-52, 55/.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому позов не визнав і вказав, що обладнання придбано, знаходиться у відповідача і готове до передачі, про що позивач був повідомлений листом № 2112-2 від 21.01.2017, але може бути поставлене лише у чисте приміщення, адже воно складається з електронних компонентів, які є чутливими до бруду і пилу, що і погоджено сторонами при укладені договору і закріплено у п. 6.2. Окрім того, пункт 2 статті 849 ЦК України, на який посилається позивач, як на підставу для розірвання договору, не може бути застосований, оскільки між сторонами мають місце відносини комбінованої поставки обладнання з монтажем, а не відносини підряду /а. с. 74-74 «а»/.

Суд ухвалою від 06.02.2018, постановленою на місці, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до протоколу підготовчого судового засідання, відмовив представнику відповідача у задоволенні клопотання про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог ФОП ОСОБА_6, яка розробляла проект, оскільки стороною відповідача не доведено суду, що спірні правовідносини будь-яким чином впливають на її права та обов'язки /а. с. 120-121, 127-128/.

Також 06.02.2018 суд ухвалою, постановленою на місці, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до протоколу підготовчого судового засідання, задовольнив клопотання представника відповідача про виклик у судове засідання для допиту в якості свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, одночасно відмовлено у виклику ОСОБА_9, значення показів якого необґрунтовано у заяві /а. с. 122-123, 128/.

Також судом 06.02.2018 розглянуто клопотання представника відповідача про обов'язкову особисту участь позивача у розгляді справи, у задоволенні якого ухвалою, постановленою на місці, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до протоколу підготовчого судового засідання, відмовив, як у передчасно заявленому /а. с. 124, 129/.

Ухвалою судді від 06.02.2018 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті /а. с. 131-132/.

12.03.2018 до суду було подано представником позивача відповідь на відзив сторони відповідача на позов, у якому зазначив, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження належного виконання умов договору поставки /а. с. 133-139/.

Суд, ухвалою від 16.03.2018, постановленою на місці, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до протоколу судового засідання, задовольнив заяву представника позивача про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_10 /а. с. 142, 144/.

14.05.2018 представником позивача до суду була подана заява з уточненням переліку правових норм, які регулюють цивільно-правові відносини, що склалися між сторонами /а. с. 154-161/.

Будучи допитаною 21.05.2018 в якості свідка, ОСОБА_10 показала суду, що договір між сторонами був укладений з метою поставки обладнання і встановлення системи «Розумний Будинок» та її програмування, і надала суду свої письмові пояснення, у яких зазначено, що є представником позивача у відносинах з відповідачем і безпосередньо брала участь у переговорах щодо укладення та виконання зобов'язань за договором № 31 від 07.10.2016. Свідок підтвердила, що позивач надавав відповідачеві грошові кошти, необхідні для купівлі та поставки обладнання, але останній нічого у межах виконання зазначеного договору до квартири позивача не поставив /а. с. 189, 191-193/.

Свідок ОСОБА_7, будучи допитаним як свідок 21.05.2018, показав суду, що з 2012 по листопад 2017 року працював інженером-проектувальником у ФОП ОСОБА_6. Як вказав свідок, він у квартирі позивача проводив електромонтажні роботи, але обладнання не монтував, в офісі відповідача бачив щит та обладнання, готовністю до 30-40 %. За його словами відносини сторін припинилися з часу, коли свідок звільнився від відповідача.

18.06.2018 допитаний в якості свідка ОСОБА_8 показав суду, що починав виконувати проект у квартирі позивача ОСОБА_11, а свідок дороблював. Власне на об'єкті був двічі, вимірюючи стіни. У листопаді-грудні 2017 року робив електричну шафу для системи. Свідок також зазначив, що виконував доручення відповідача, нічого не додаючи з власної ініціативи. За словами свідка, у квартирі позивача були виконані роботи по стінам, стелі, підлозі, і можна було встановлювати електричну шафу. Разом з тим, на об'єкті обладнання не було, воно знаходилося в офісі, де і були встановлені автомати, але було відсутнім основне реле. Купівлею обладнання займалася ОСОБА_6.

У судовому засіданні позивач та його представники позов підтримали повністю та просили його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував позов та просив відмовити у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, обґрунтування його представників, заперечення представника відповідача, допитавши свідків, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, не заперечувалося і сторонами, що 07.10.2016 сторонами укладено договір № 31, за якими відповідач (виконовець) зобов'язався здійснити поставку обладнання для системи «Розумний Будинок» в пункт монтажу та виконати і здати позивачу (замовнику) згідно з актом прийому-передачі виконаних робіт наступну роботу, а саме: програмування, пусконалагоджувальні роботи; здійснити роботи з програмування та запустити в експлуатацію «Розумний Будинок» в квартирі позивача (замовника).

Відповідно до п. 1.3. договору, перелік обладнання для системи «Розумний будинок» зазначено в додатку № 1 до цього договору.

Пунктом 1.5 договору визначено, що технічне завдання системи «Розумний будинок» визначається проектом договору № 30 від 19.09.2016 (додаток № 2).

Пунктом 1.7. договору встановлено, що виконавець зобов'язаний самостійно визначити та погодити з замовником кількість та асортимент товару (обладнання та матеріалів), робіт та послуг, необхідних для нормального функціонування системи «Розумний будинок». Також, відповідно до умов договору (п. 1.8.), виконавець самостійно здійснює закупівлю матеріалів для робіт з монтажу та здійснює їх доставку у пункт монтажу.

Пунктом монтажу, відповідно до п. 1.10 договору, є будинок замовника, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (пункт монтажу).

Відповідно до п. 2.1.1 договору, виконавець зобов'язується самостійно закупити обладнання та матеріали, необхідні для виконання робіт, згідно з переліком, погодженим із Замовником та наведеним у додатку № 1 до договору. При цьому виконавець зобов'язаний закупити обладнання та матеріали належної якості, а також забезпечити виконання робіт кваліфікованим персоналом.

Відповідно до умов договору, сторони погодили, що ціна матеріалів (обладнання) та робіт для системи «Розумний будинок» складає суму грошових коштів, що визначена у відповідних додатках до цього договору «Ціна Обладнання») (п. 4.1. Договору).

Ціна робіт з програмування системи «Розумний будинок», згідно з п. 4.3. договору, визначається відповідним додатком до цього договору.

Позивач та відповідач узгодили, що замовник сплачує виконавцю 100 % вартості обладнання, в розмірі, що зазначається в додатках до цього договору після підписання відповідного додатку до даного договору, шляхом перерахування вказаної суми грошових коштів за рахунок виконавця або шляхом внесення їх в касу виконавця або шляхом передачі грошових коштів за актом прийому передачі (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 5.2. договору, замовник після підписання акту прийому-передачі виконаних робіт сплачує виконавцю суму робіт з програмування за цим договором в розмірі, що зазначається у відповідному додатку до цього договору, шляхом перерахування вказаної суми грошових коштів на рахунок виконавця, або шляхом внесення їх в касу виконавця, або шляхом передачі грошових коштів за актом прийому передачі.

Остаточний розрахунок в розмірі 10% від загальної ціни договору проводиться через 30 календарних днів після прийняття виконаних робіт за актом прийому-передачі, якщо протягом цього строку у замовника відсутні претензії щодо якості виконаних робіт (п. 5.3. Договору).

Пунктом 6.1. договору встановлено, що строк поставки обладнання для системи «Розумний будинок», складає до 90 днів з дати укладання цього договору та сплати коштів відповідно до п. 5.1 Договору.

При цьому, строк виконання робіт з програмування складає 30 робочих днів з моменту поставки обладнання та завершення чистових загальнобудівних робіт в квартирі.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Договір від 07.10.2016 № 31, що укладений між позивачем та відповідачем є змішаним договором, що містить умови договору купівлі-продажу та підряду.

Так, до договору від 07.10.2016 № 31 у частині поставки обладнання, застосовуються положення законодавства про договори купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 693 ЦК України, передбачено, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Статтею 524 Цивільного кодексу України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

По мірі необхідності відповідач доводив до відома перелік обладнання, поставку якого необхідно здійснити для виконання умов договору. Після узгодження переліку обладнання і його ціни, позивач сплачував відповідачу попередню оплату за таке Обладнання. Кошти сплачувалися готівкою, що підтверджується відповідними актами приймання передачі.

Позивач з метою покриття курсових коливань (обладнання, яке підлягало закупівлі іноземного виробництва), здійснював оплату обладнання у більшому розмірі ніж попередньо узгоджена вартість.

Однак, у визначений у договорі строк обладнання не було передане позивачу.

Останній перелік обладнання та їх ціни були доведені відповідачем покупцю електронним листом 18.09.2017 та надано комерційну пропозицію з визначенням переліку оплаченого обладнання. Перелік та факт оплати обладнання зі сторони відповідача не оспорюється.

Грошові кошти, як попередня оплата за договором, були передані відповідачу згідно з актами прийому передачі грошових коштів, а саме:

- акт прийому передачі грошових коштів від 07.10.2016 - 288 932,00 грн., що є еквівалентом 11 160.45 доларів США по курсу НБУ на момент оплати. Курс НБУ станом на 07.10.2016 - 25,888929 грн. 1 долар США;

- акт прийому передачі грошових коштів від 18.11.2016 - 907 800,00 грн., що є еквівалентом 34 843,82 доларів США по курсу НБУ на момент оплати. Курс НБУ станом на 18.11.2016 - 26,053438 грн. за 1 долар США;

- акт прийому передачі грошових коштів від 07.12.2016 - 297 000,00 грн., що є еквівалентом 11 380,45 доларів США по курсу НБУ на момент оплати. Курс НБУ станом на 07.12.2016 - 26,097384 грн. за 1 долар США;

- акт прийому передачі грошових коштів від 22.12.2016 - 45 560,00 грн., що є еквівалентом 1 723,84 доларів США по курсу НБУ на момент оплати. Курс НБУ станом на 22.12.2016 - 26,429366 грн. за 1 долар США;

- акт прийому передачі грошових коштів від 03.03.2017 - 53 960,00 грн., що є еквівалентом 1 991,78 доларів США по курсу НБУ на момент оплати. Курс НБУ станом на 03.03.2017 - 27,091316 грн. за 1 долар США:

- акт прийому передачі грошових коштів від 05.05.2017 - 262 000,00 грн., що є еквівалентом 9 892,10 доларів США по курсу НБУ на момент оплати. Курс НБУ станом на 05.05.2017-26,485778 грн. за 1 долар США;

- акт прийому передачі грошових коштів від 23.05.2017 - 92 190, 00 грн. (дев яносто дві тисячі сто дев'яносто гривень), що є еквівалентом 3 499,75 доларів США по курсу НБУ на момент оплати. Курс НБУ станом на 23.05.2017 - 26,341917 грн. за 1 долар США;

- акт прийому передачі грошових коштів від 01.06.2017 - 11 576,00 грн., що є еквівалентом 439,98 доларів США по курсу НБУ на момент оплати. Курс НБУ станом на 01.06.2017 - 26,310335 грн. за 1 долар США;

- акт прийому передачі грошових коштів від 18.09.2017 - 81 728, 00 грн., що є еквівалентом 3 166,49 доларів США по курс) НБУ на момент оплати. Курс НБУ станом на 18.09.2017 - 26,224386 грн. за 1 долар США;

Відповідно до вищевказаних актів прийому-передачі грошових коштів, позивачем, загалом, було сплачено - 2 040 746,00 грн., що є еквівалентом 78 398,00 доларів США, в тому числі 76 439,00 доларів США плата за перелік узгодженого обладнання та 1 959,66 доларів США як попередня оплата неузгодженого обладнання.

За таких обставин строк поставки останньої партії оплаченого обладнання сплинув 18.12.2017.

Відповідно до ст. 179 Цивільного кодексу України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки.

Враховуючи умови Договору, кожна одиниця обладнання є річчю з окремо визначеною ціною, щодо кожної з них може виникати право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як було зазначено також і в позовній заяві, замовник неодноразово звертався до виконавця з вимогами щодо виконання зобов'язань в натурі або повернення отриманих коштів. Проте, у відповіді на такі листи, відповідач лише зазначив, що даний вид звернення не підлягає розгляду та задоволенню вимог позивача, оскільки вважає, що «претензією» може бути названий лише документ в рамках господарських правовідносин.

Відповідач не заперечує того факту, що він отримав кошти у вигляді попередньої оплати за обладнання, але на момент звернення з позовом до суду не передав таке обладнання позивачеві.

Твердження відповідача що таке обладнання знаходиться у останнього та готове до передачі не заслуговує на увагу, оскільки ніхто не позбавляв відповідача права виконати своє зобов'язання.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Не зважаючи, що замовником було надіслано претензію про повернення коштів ще 01.12.2017, на сьогоднішній день, жодних дій щодо повернення отриманих коштів відповідачем не було здійснено.

Статтею 693 ЦК України передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи вищевикладені норми, слід дійти до висновку, що обов'язок відповідача повернути суму попередньої оплати є імперативним та підлягає належному виконанню.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 2 040 746,00 грн. є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Пунктом 9.2. договору визначено, що у разі порушення своїх зобов'язань за даним Договором, інша сторона має право ініціювати розторгнення даного договору, повідомивши про це іншу сторону не менше ніж за сім днів до планового розторгнення.

Претензією від 01.12.2017 позивач вимагав у відповідача розторгнення договору від 07.10.2016 № 31, а також повернення суми попередньої оплата.

Однак, на момент розгляду справи відповідач не надав позитивну відповідь на таку претензію.

Зважаючи, що позивач розраховував на поставку обладнання відповідно до умов Договору від 07.10.2016 № 31 у строки, визначені договором, то наявність на сьогоднішній день прострочення поставки такого обладнання строком більше 1 року є істотним порушенням умови договору. Зазначене є підставою для розірвання договору в судовому порядку.

Позивач зазначає, що внаслідок порушення його прав протиправною поведінкою відповідача, першому було завдано моральної шкоди, яка полягає в тривалому невиконанні відповідачем його обов'язків за договором, законних вимог позивача по відшкодуванню останньому грошових коштів в особливо великому розмірі, що призвело до значної затримки в завершенні ремонтних робіт в його квартирі, в зв'язку з чим позивач не може користуватись своїм майном, та необхідності відстоювати свою правоту в суді, звертатись в правоохоронні органи, вважаючи, що став заручником афери. Протиправні дії відповідача призвели до значних втрат позивача та вимагають від нього додаткових значних зусиль на організацію свого подальшого життя, оскільки без втрачених грошових коштів позивач не в змозі завершити ремонтні роботи та повноцінно використовувати своє майно в якості житла для себе та своєї родини.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 та частини 2 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди, якщо майнова та моральна шкода була завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції).

Разом з тим, як встановлено судовим розглядом обладнання для системи «Розумний Будинок» відповідачем не було поставлено, претензії з приводу його недоліків не були підставою для звернення до суду.

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Таким чином до правовідносин, що склалися не можуть бути застосовані правила статті 1167 ЦК України як підстава для відшкодування моральної шкоди, оскільки регулює позадоговірні (деліктні) відносини.

Аналогічного змісту висловлено правовий висновок Верховним Судом України у постанові від 09.11.2016 у справі № 6-1575цс16.

Згідно зі статтею 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Виходячи з вищевикладеного, встановлених обставин справи та положень законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково: договір № 31 від 07.10.2016 підлягає визнанню як такий, що розірваний з 08.12.2017 із застосуванням правових наслідків - повернення позивачеві сплачених відповідачу коштів, у задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди - судом відмовляється.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 3, 8, 21, 55, 61, 129 Конституції України, ст. ст. 509, 524, 526, 530, 610, 651, 655, 664, 693 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_5 про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів, стягнення відшкодування завданої моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати договір № 31 від 07.10.2016, укладений ОСОБА_1 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_5, розірваним з 08.12.2017.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; поштовий індекс 02225, АДРЕСА_3; поштовий індекс 04108, АДРЕСА_4; 03186, АДРЕСА_7, поштовий індекс 03126, АДРЕСА_8) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2; поштовий індекс 01104, АДРЕСА_6) кошти, що були сплачені в якості передоплати в сумі 2 040 746 грн. 54 коп., 30993 грн. 60 коп. пені, судовий збір в сумі 320 грн., а всього стягнути 2072060 грн. 14 коп.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; поштовий індекс 02225, АДРЕСА_3; поштовий індекс 04108, АДРЕСА_4; 03186, АДРЕСА_7, поштовий індекс 03126, АДРЕСА_8) в дохід держави судовий збір у розмірі 8810 грн.

Відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 02.07.2018.

Суддя І. В. Литвинова