Справа № 445/912/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Бакаїм М. В.

з участю секретаря Стеців Н.Р.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Золочеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с. Ремезівці в особі Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до територіальної громади с. Ремезівці в особі Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області та просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 1,5509 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,8290 та площею 0,7219 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2, яка померла 23.11.2012 року. Інших спадкоємців які б могли прийняти спадщину та претендували на земельні ділянки немає. Успадкувати земельну ділянку він не може по причині відсутності належного правовстановлюючого документа на право власності на землю.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - Ремезівцівська сільська рада Золочівського району Львівської області в судове засідання не з'явилася, подала лист, в якому просить розгляд справи проводити у відсутності їх представника, вимоги позову не заперечила.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із заявою відповідача про визнання позову, суд вважає за можливе ухвалити судове рішення у справі у підготовчому провадженні, з огляду на таке.

Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-СГ № 300219 ОСОБА_2 померла 23.11.2012 року в с. Ремезівці Золочівського району Львівської області.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 була власником земельної ділянки загальною площею 1,5509 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,8290 га кадастровий номер :09:000:0144, та площею 0,7219 га кадастровий номер :09:000:0263 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області, що підтверджується копією державного акта серії ЛВ № 031390 від 05.05.2004.

Відповідно до заповіту складеному в с.Ремезівці 04.04.2008 року, ОСОБА_2 заповіла усе своє майно своєму сусідові ОСОБА_1.

Як вбачається з довідки Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області від 31.08.2017 року № 715 заборон та арештів на земельні ділянки ОСОБА_2, що розміщені на території Ремезівцівської сільської ради, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, немає. Спадщину після їх смерті фактично прийняв сусід ОСОБА_1

Відповідно до листа Золочівської державної нотаріальної контори № 547/02-14 від 20.06.2018 року, в Золочівської державної нотаріальної контори відсутні відомості щодо наявності спадкових справ після смерті спадковдавця.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно із ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вказано у ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Положення ст.ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

З огляду на те, що ОСОБА_2 дійсно належали на праві власності вищевказані земельні ділянки, позивач спадщину після її смерті прийняв, що підтверджується в повній мірі матеріалами справи, інших спадкоємців майна, які б спадщину прийняли, судом не встановлено, а через відсутність належних правовстановлюючих документів позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане вище спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 198-200, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.16, 328, 392, 1218, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд,

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку загальною площею 15509 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,8290 га кадастровий номер :09:000:0144, та площею 0,7219 га кадастровий номер :09:000:0263, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2, яка померла 23.11.2012 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя ОСОБА_3