Справа № 466/3331/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 року м.Львів

Шевченківський райуонний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.

секретаря с/з ОСОБА_1

справа №466/3331/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у залі суду в порядку спрощено позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

за участю представника позивача ОСОБА_4,

в с т а н о в и в :

03.05.2018 року представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 24.07.2017 року, звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2, 03.01.1958 р.н, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 вл. з позовною заявою до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 вл, в якій просить суд визнати ОСОБА_3 (паспорт серія КА526892, виданий 15.05.2003 року Галицьким РВЛМУ УМВСУ у Львівській області, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 ос) таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою:м.Львів, вул.Зимова горішня, 10 ос.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_2 є власником квартири в будинку 10 на вул. Зимова горішня у м.Львові. На даний час у квартирі зареє- стровані позивач ОСОБА_2В, колишній чоловік ОСОБА_4, дочка ОСОБА_5, дочка ОСОБА_6, зять ОСОБА_3 та внук ОСОБА_7 Шлюб між донькою ОСОБА_6І та ОСОБА_3 розірвано рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 22.03.2013 року. З 2008 року ОСОБА_3 не проживає у даній квартирі. Оскільки відповідач не є власником квартири, не проживає у ній, не отримує кореспонденцію, не оплачує житлово-комунальні послуги, то за таких обставин звернувся до суду.

Ухвалою від 04.05.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності від 04.07.2017 року /а.с.17/ позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові та просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання повторно не прибув, хоча належним чином повідомлялася про час та дату судового засідання, у тому числі через оголошення на сайті судової влади, причини не прибуття суду не повідомив, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було, а тому за згодою представника позивача, на підставі ст.280, 281 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав та мотивів.

У судовому засіданні встановлено, що власниками будинку №10 на вул.Зимова Горішня, 10 є позивач ОСОБА_2, частка 3/10 частини будинку у м.Львові на підставі Договору дарування від 10.10.1991року посвідченого державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 /а.с.2-3/ та ОСОБА_9, частка 11/20 частин житлового будинку, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину від 02.07.2012 року, копія якого долучена до матеріалів справи /а.с.26/.

З наданої суду довідки ЛКП «Варшавське 407» від 28.02.2018 року №899 вбачається, що у квартирі загальною площею 35,60 кв.м. у будинку 10 на вул.Зимова Горішня у м.Львові зареєстровані: позивач ОСОБА_2 03.01.1958р.н., колишній чоловік ОСОБА_4 09.02.1953р.н., дочка ОСОБА_5 14.03.1977р.н., дочка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, зять ОСОБА_3, 20.08.1975р.н. та внук ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.7/.

Згідно довідки ЛКП «Варшавське 407» від 11.06.2018 року №2419 вбачається, що у квартирі загальною площею 79,60 кв.м. у будинку 10 на вул.Зимова Горішня у м.Львові зареєстрована співвласник ОСОБА_9, 23.03.1930р.н./а.с.28/.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи актів ЛКП «Варшавське 407» від 17.07.2017 року, від 30.08.2017р., від 05.02.2018р. - ОСОБА_3, 20.08.1975р.н., який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, там не проживає /а.с.9-11/.

Згідно долученої до матеріалів справи копії нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_9 від 12.06.2018 року вбачається, що остання як власник 11/20 частин житлового будинку №10 з відповідною частиною приналежних до нього господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою по вул.Зимова Горішня, буд.10 ос надає згоду на зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 /а.с.27/.

Згідно ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 321 ч.1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 9 ч.4 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Стаття 391 ЦК України зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 7 ч.1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі в тому числі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач ОСОБА_3 не є власником та не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 ос. з 2008 року, не надає коштів на утримання даної квартири, а тому в силу формальної реєстрації відповідача у квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачу, відповідач порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження належним йому майном, а тому суд приходить до висновку що слід визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м.Львів, вул.Зимова Горішня, 10 ос.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268, 280-281 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 (паспорт серія КА526892, виданий 15.05.2003 року Галицьким РВЛМУ УМВСУ у Львівській області, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 ос) таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: м.Львів, вул.Зимова Горішня, 10ос.

Позивач: ОСОБА_2, 03.01.1958 р.н, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 ос.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 (паспорт серія КА526892, виданий 15.05.2003 року Галицьким РВЛМУ УМВСУ у Львівській області, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 ос.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складений 26.06.2018 року.

Суддя ОСОБА_10