Постанова

Іменем України

20 червня 2018 року

м. Київ

справа № 212/2490/16-ц

провадження № 61-22565св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів державного підприємства «Криворізька теплоцентраль»,

відповідач - державне підприємство «Криворізька теплоцентраль» (правонаступник ПАТ «Криворізька теплоцентраль»),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Криворізька міська організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі колегії суддів: Брильської А. П., Бондар Я. М., Зубакової В. П., від 22 березня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» (далі - Профспілка ДП «Криворізька теплоцентраль», профспілка) звернулась до суду із позовом до державного підприємства «Криворізька теплоцентраль», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі - ПАТ «Криворізька теплоцентраль»), третя особа - Криворізька міська організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги, із урахуванням їх уточнень, позивач мотивував тим, що на підприємстві відповідача ДП «Криворізька теплоцентраль» з 15 грудня 2014 року діє Профспілка ДП «Криворізька теплоцентраль». Відповідач відмовився перераховувати кошти на проведення культурно-масової, фізкультурної та оздоровчої роботи на рахунок профспілки. Згідно з положеннями статті 44 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», статті 250 КЗпП України та пункту 12.9 колективного договору ДП «Криворізька теплоцентраль» профспілка має право на перерахування коштів на зазначені потреби в розмірі, не менше ніж 0,3 % від фонду оплати праці працівників - членів Профспілки ДП «Криворізька теплоцентраль», а тому відмова у перерахуванні коштів на вимогу позивача є протиправною.

Із урахуванням зазначеного, позивач просив позов задовольнити, зобов'язати відповідача зробити перерахування грошових коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу з розрахунку не менше ніж 0,3 % від фонду оплати праці працівників - членів Профспілки ДП «Криворізька теплоцентраль» за період з 01 квітня 2015 року до ухвалення рішення по справі. Зобов'язати відповідача з моменту прийняття рішення перераховувати виділені грошові кошти на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу у вказаному розмірі відповідно до статті 44 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», статті 250 КЗпП України та пункту 12.9 колективного договору ДП «Криворізька теплоцентраль».

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі судді Ваврушак Н. М., від 24 листопада 2016 року позов ВП НВФ ДП «Криворізька теплоцентраль» задоволено частково.

Визнано дії ДП «Криворізька теплоцентраль» відносно відмови Профспілці ДП «Криворізька теплоцентраль» у перерахуванні на її рахунковий рахунок з 01 квітня 2015 року грошових коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу у розмірі 0,3 % від фонду оплати праці працівників-членів Профспілки ДП «Криворізька теплоцентраль» відповідно до статті 250 КЗпП України, статті 44 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та пункту 12.9 колективного договору Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» протиправними.

Зобов'язано ДП «Криворізька теплоцентраль» перерахувати з 01 квітня 2015 року грошові кошти на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу згідно статті 250 КЗпП України, статті 44 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та пункту 12.9 колективного договору ДП «Криворізька теплоцентраль» з розрахунку не менше ніж 0,3 % від фонду оплати праці працівників - членів Профспілки «Криворізька теплоцентраль» на рахунковий рахунок Профспілки «Криворізька теплоцентраль» та здійснити виплату заборгованості. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач, як сторона колективного договору, згідно пункту 12.9 колективного договору та відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про колективні договори і угоди», статті 10 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» має таке ж саме право, як і інші профспілкові організації, діючі на підприємстві, на отримання від відповідача коштів на проведення культурно-масової, фізкультурної, спортивно-оздоровчої роботи, роботи з дітьми у розмірі, не менше ніж 0,3 % від фонду оплати праці працівників - членів первинної профспілкової організації. Відповідачем не виконуються зобов'язання в частині перерахування внесків другій профспілковій організації, а саме позивачу, що діє на підприємстві відповідача, а тому, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову Профспілці ДП «Криворізька теплоцентраль» у задоволенні позовних вимог.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що обов'язок по відрахуванню грошових коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу у відповідача виникає лише після укладання колективного договору між власником або уповноваженим ним органом та первинною профспілковою організацією, в якому визначається порядок та умови перерахування коштів. Позивачем не надано доказів, на підтвердження бажання представляти інтереси членів всієї організації, відсутні пропозиції щодо ініціювання укладання колективного договору. Не визначений обов'язок відповідача та його обсяг перед позивачем. Відсутні докази ініціювання створення спільного представницького органу чи досягнення домовленості з діючою профспілковою організацією щодо обсягів здійснюваних масових культурних та оздоровчих заходів, а також щодо розподілу коштів.

10 квітня 2017 року Профспілка ДП «Криворізька теплоцентраль» подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2017 року та залишити в силі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 листопада 2016 року.

Касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Заявник посилається на те, що судом апеляційної інстанції було проігноровано положення статті 250 КЗпП України, статті 44 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» щодо обов'язку відповідача, як роботодавця, відраховувати кошти позивачеві на культурно-масову, фізкультурну і оздоровчу роботу у розмірах, передбачених колективним договором та угодами, але не менше ніж 0,3 відсотка фонду оплати праці. Судом апеляційної інстанції не було враховано, що відповідно до статті 18 КЗпП України та статті 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов'язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства. Позивач вважає, що Профспілка ДП «Криворізька теплоцентраль» має таке ж саме право, як і інша профспілкова організація, створена раніше, на отримання від відповідача коштів на проведення культурно-масових, фізкультурних та оздоровчих заходів.

28 квітня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження в указаній справі.

07 червня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ПАТ «Криворізька теплоцентраль» подано заперечення на касаційну скаргу, які мотивовано тим, що оскаржене позивачем рішення апеляційного суду є обґрунтованим, та таким, що прийняте відповідно до норм діючого законодавства.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 року справу за позовом Профспілки ДП «Криворізька теплоцентраль» до ДП «Криворізька теплоцентраль», третя особа - Криворізька міська профспілкова організація Дніпропетровської області Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2018 року вказану справу передано до Верховного Суду.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судами встановлено, що на ДП «Криворізька теплоцентраль», правонаступником якого є ПАТ «Криворізька теплоцентраль», діє первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ДП «Криворізька теплоцентраль», яка на підставі статті 16 Закону України «Про професійні спілки та гарантії їх діяльності» та статуту профспілки була створена 15 грудня 2014 року, має статус юридичної особи та внесена 20 лютого 2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, має ідентифікаційний код юридичної особи 39651928. Даний факт підтверджується протоколом установчих зборів та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

На підприємстві відповідача також діє первинна профспілкова організація ДП «Криворізька теплоцентраль».

Пунктом 12.9 колективного договору, укладеного між адміністрацією ДП «Криворізька теплоцентраль», від імені роботодавця та колективом працівників ДП «Криворізька теплоцентраль», від імені якого діяла первинна профспілкова організація ДП «Криворізька теплоцентраль», передбачено зобов'язання роботодавця щомісячно відраховувати профспілковому комітету кошти на проведення культурно-масової, фізкультурної, спортивно-оздоровчої роботи у розмірі не менше ніж 0,3 % від фонду оплати праці, які підлягали перерахуванню на рахунок первинної профспілкової організації ДП «Криворізька теплоцентраль».

В даному випадку існують правовідносини щодо діяльності декількох профспілкових організацій на ДП «Криворізька теплоцентраль» та порядку перерахування підприємством внесків профспілковій організації позивача, що діє на підприємстві відповідача.

Відповідно до статті 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» за наявності письмових заяв працівників, які є членами профспілки, роботодавець щомісячно і безоплатно утримує із заробітної плати та перераховує на рахунок профспілки членські профспілкові внески працівників відповідно до укладеного колективного договору чи окремої угоди в терміни, визначені цим договором. Роботодавець не має права затримувати перерахування зазначених коштів.

Статтею 44 зазначеного Закону передбачено обов'язок роботодавця відраховувати кошти первинним профспілковим організаціям на культурно-масову, фізкультурну і оздоровчу роботу у розмірах, передбачених колективним договором та угодами, але не менше ніж 0,3 % фонду оплати праці.

Згідно із статтею 246 КЗпП України первинні профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси.

Частиною другою статті 12 КЗпП України та частиною другою статті 37 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що якщо на підприємстві, в установі організації діє кілька первинних профспілкових організацій, представництво колективних інтересів працівників підприємства, установи або організації щодо укладання колективного договору здійснюється об'єднаним представницьким органом, який утворюється цими первинними профспілковими організаціями, за ініціативою будь-якої із них. У цьому випадку кожна профспілкова організація має визначитися щодо своїх конкретних зобов'язань за колективним договором та відповідальності за їх невиконання. Представницький орган утворюється на засадах пропорційного представництва. Первинна профспілкова організація, що відмовилася від участі в представницьком органі, позбавляється права представляти інтереси найманих представників при підписанні колективного договору.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», з метою виконання своїх статутних завдань профспілки, їх організації (якщо це передбачено статутом) мають право на добровільних засадах створювати об'єднання (ради, федерації, конфедерації тощо) за галузевою, територіальною або іншою ознакою, а також входити до складу об'єднань та вільно виходити з них.

Статтею 3 Закону України «Про колективні договори і угоди» визначено, що колективний договір укладається між власником або уповноваженим ним органом з одної сторони і однією або кількома профспілками.

Згідно статті 4 Закону України «Про колективні договори і угоди» за наявності на підприємстві кількох профспілок чи їх об'єднань або інших уповноважених трудовими колективами на представництво органів вони повинні сформувати спільний представницький орган для ведення переговорів і укладення колективного договору.

Згідно статті 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов'язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи вказані норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого висновку про те, що на ПАТ «Криворізька теплоцентраль» діють дві профспілкові організації первинна профспілкова організація ДП «Криворізька теплоцентраль», членами якої за даними роботодавця були 1 342 працівники, та первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ДП «Криворізька теплоцентраль», яка за даними роботодавця налічувала 7 працівників.

Між позивачем та відповідачем колективний договір не укладався, позивачем не надано доказів на підтвердження звернення до діючої на підприємстві відповідача первинної профспілкової організації, яка діяла від імені трудового колективу при укладенні колективного договору, для утворення спільного представницького органу для проведення переговорів і укладення колективного договору, як це передбачено чинним законодавством у разі існування на підприємстві декількох профспілкових організацій.

Позивач не виступав стороною колективного договору, який укладено між роботодавцем і трудовим колективом ДП «Криворізька теплоцентраль», а тому положення пункту 12.9 даного договору розповсюджуються лише на сторін, які його уклали. Внесення змін до колективного договору позивачем не ініціювалось.

Судом апеляційної інстанції було встановлено також те, що листом відповідача, направленого на адресу позивача, останньому було запропоновано вчинити дії щодо досягнення домовленості між профспілковими організаціями, що діють на підприємстві відповідача щодо порядку відрахування і розподілу коштів, а також внесення відповідних змін до колективного договору, що діє на підприємстві. В свою чергу, позивачем не надано доказів на підтвердження вчинення ним дій щодо формування спільного представницького органу для ведення переговорів, укладення колективного договору або досягнення домовленостей з первинною профспілковою організацію роботодавця про розподіл коштів.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що за наявності чинного колективного договору, відсутності ініціативи позивача щодо внесення змін до існуючого колективного договору, який є регулятором правовідносин між профспілковим органом та роботодавцем, зокрема в частині порядку виконання роботодавцем обов'язку по відрахуванню грошових коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу на користь профспілкового органу, ДП «Криворізька теплоцентраль» не несе обов'язку по перерахуванню коштів на культурно-масову, фізкультурну і оздоровчу роботу у розмірах, передбачених колективним договором та угодами, але не менше ніж 0,3 % фонду оплати праці, кожній з первинних профспілкових організацій, які діють на підприємстві.

Враховуючи вимоги статті 44 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та умови колективного договору, які регулюють дані правовідносини, а також обставини справи, у відповідача відсутній обов'язок по перерахуванню грошових коштів позивачу на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду, оскільки апеляційний суд правильно застосував до даних правовідносин норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог з підстав, заявлених позивачем.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржене судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді О. В. Білоконь
Б. І. Гулько
Є. В. Синельников
Ю. В. Черняк