Справа № 642/1684/18
Провадження № 6/639/81/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року м. Харків Жовтневий районний суд м. Харкова у складі судді Гаврилюк С.М.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон,

встановив:

13.04.2018 ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить суд надати йому дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України для проходження обстеження і лікування в період з 12.04.2018 року по 30.07.2018 року, вказавши, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.11.2017 року в цивільній справі № 639/6761/17 його тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду. На даний час обмеження не знято, про що йому повідомлено рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України від 29.03.2018 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 16.04.2018 вказану заяву направлено за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2018 дана справа передана у провадження судді Іванової І.В.

Відповідно до розпорядженням керівника апарату Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.06.2018 року у даній справі було призначено повторний автоматичний розподіл справи на підставі п.п. 2.3.13, 2.3.17, 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.п.5.4, 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу Жовтневого районного суду м. Харкова.

Вказана справа відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2018 передана у провадження судді Гаврилюк С. М.

Вивчивши надані матеріали , суд доходить таких висновків.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Цивільний процесуальний кодекс України не регулює порядок розгляду судом питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Так само не передбачено вирішення такого питання судом і Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України».

Особа, яка вважає, що її права порушені в зв'язку з тимчасовим обмеженням у праві виїзду за межі України, має право оскаржити в апеляційному порядку лише ухвалу суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Крім цього Верховний Суду України, узагальнюючи судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (узагальнення від 01.02.2013), та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах від 01.07.2015), зазначили, що тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця. У разі врегулювання боргових зобов'язань державний виконавець виносить відповідну постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, у якій вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.11.2017 року в цивільній справі № 639/6761/17, яка набрала законної сили 03.01.2018 року ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Таким чином, ОСОБА_1, заявляючи вимоги про надання йому дозволу на тимчасовий виїзд за кордон, фактично просить скасувати тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України , яке застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення, відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.11.2017 року.

Діючим законодавством України не передбачено надання дозволу повнолітній особі на тимчасовий виїзд за кордон, оскільки згідно ч.3, ч.4 ст. 313 ЦПК України, фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже, тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а скасування обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

Заявник, у разі порушення його прав не позбавлений права щодо подання апеляційної скарги на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.11.2017 року , або оскарження дій чи бездіяльності виконавця.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, ст. 441 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон.

Роз'яснити заявнику, що розгляд питання про зняття (скасування) обмеження щодо особи у праві виїзду за межі України належить до компетенції державного виконавця та/або ухвала суду, якою тимчасово обмежено у праві виїзду боржника за межі України може бути оскаржена в апеляційному порядку у відповідності до вимог ст. 353 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали .

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя С. М. Гаврилюк