Справа № 541/462/18
Номер провадження 2/541/462/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 червня 2018 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О. А.,

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу ОСОБА_3,-

установив:

26 лютого 2018 року ОСОБА_1звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою.

На підтвердження позовних вимог вказала, що 27 липня 2016 року померла її матір - ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою вул. Гоголя, 34 с. Зубівка Миргородського району Полтавської області. За свого життя спадкодавець не зареєструвала права власності на вказаний будинок. З метою прийняття спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу ОСОБА_3, однак отримала відмову у видачі свідоцтва право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на вищевказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами.

В судове засідання позивач не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву в якій виклала прохання провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.34).

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Миргородського району в судове засідання явку свого представника не забезпечила, до суду подано заяву в якій викладено прохання провести судовий розгляд справи за відсутності представника відповідача, заперечень проти задоволення позову не висловлено (а.с.35, 44).

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу ОСОБА_3в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву в якій виклав прохання провести розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог позивача не заперечує (а.с.42).

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

27 липня 2016 року померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на право власності на житловий будинок з господарськими побудовами, що знаходиться за адресою Гоголя, 34 с. Зубівка Миргородського району Полтавської області.

За свого життя спадкодавцем ОСОБА_4 було складено 20 квітня 2004 року заповіт, згідно якого на випадок смерті, все належне їй майно з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на яке вона матиме право по закону повністю заповідалося ОСОБА_1. (а.с.7).

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу ОСОБА_3, після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа № 126/2016, єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину є ОСОБА_1 Інший спадкоємець ОСОБА_6 подав до нотаріуса заяву про відмову від обовязкової частки у спадщині (а.с.36).

29 січня 2018 року, з метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після померлої матері, позивач звернулася до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3, однак отримала відмову оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с.10).

У відповідності до ОСОБА_7 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Так, згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, яка передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно даних погосподарської книги спадкодавець, проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Окрім цього її було записано головою вказаного домогосподарства (а.с.9).

За життя спадкодавець право власності на будинок не зареєструвала

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином суд, дійшов обґрунтованого висновку, що спадкодавець ОСОБА_4, за свого життя набула право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у встановленому законом порядку, що підтверджується записами у погосподарських книгах. Тож у відповідності до ст. 1218 ЦК України дане право є обєктом спадкування.

Оскільки відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує право спадкодавця на право власності на спірне спадкове майно, перешкоджає позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою вул. Гоголя, 34 с. Зубівка Миргородського району Полтавської області.

В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 141, 206, 258, 263, 264, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1216-1218,1261, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: вул. Дунаєвського, 26 Б, м. Лохвиця, Полтавська обл., 37610, РНОКПП -НОМЕР_1) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті 27 липня 2016 року ОСОБА_4, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Гоголя, 34 с. Зубівка Миргородського району Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_8