Справа № 127/3230/18
Провадження № 2/127/544/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2018 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Антонюка В.В.,

при секретарі: Гончаруку І.О.,

за участі: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідачів: ОСОБА_3, та ОСОБА_4.

представника відповідачів - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення в квартиру, встановлення порядку користування житловими приміщеннями квартири, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення в квартиру, встановлення порядку користування житловими приміщеннями квартири. Позовна заява мотивована тим, що відповідач ОСОБА_6 являється колишньою дружиною позивачу, а відповідачі: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 являються дітьми позивача та відповідача ОСОБА_6 В травні 1994 року сімя позивача в складі з 4-х осіб (позивач та відповідачі) отримала право на вселення в квартиру № 37 по вул. Р. Скалецького, ЗЗА в м. Вінниці. Позивач є основним квартиронаймачем квартири і на його імя до даного часу відкритий окремий особовий рахунок № 310511 в ТОВ ЖЕО. Відповідачі по справі на протязі багатьох років чинять перешкоди позивачу, як співвласнику в користуванні квартирою. На даний час в спірній квартирі проживає відповідач ОСОБА_6, яка не пускає позивача в квартиру, змінила замки в квартиру. Також відповідач ОСОБА_6 забрала всі документи на квартиру технічний паспорт, свідоцтво на право власності на квартиру, розрахункові книжки. Позивач неодноразово звертався з даного приводу в поліцію. Спірна квартира має житлову площу 57, 1 кв. м, загальну площу 89,1 кв.м. Складається з чотирьох ізольованих кімнат - кімната площею 22, 2 кв.м з балконом 1,8 кв.м, кімната площею 11 кв.м, кімната площею 15,8 кв.м, кімната площею 8,1 кв.м., кухня площею 9,4 кв.м, вбиральня площею 1, 0 кв.м, ванна кімната площею 2, 5 кв. коридор площею 17,3 кв. м.

На 1/4 долю кожного із 4-х співвласників квартири припадає 14,275 кв.м жилої площі ( з розрахунку: 57,1 кв. м : 4 = 14, 275 кв. м). У звязку із вищевикладеним позивач звернуся до суду з даним позовом у якому просив усунути йому перешкоди у користуванні квартирою за адресою: влу. ОСОБА_7, б. 33 а, кв.37, м. Вінниця та встановити між співвласниками вказаної квартири порядок користування житловим приміщеннями з подальшим відкриттям окремих особових рахунків.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задоволити. Відповідач ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представник адвокат ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали, у задоволенні позову просили відмовити. Представником відповідачів адвокатом ОСОБА_5 подано до суду відзив на позовну заяву, у якому вони зазначають, що відповідачі позовних вимог не визнають та жодних перешкод позивачу у користуванні квартирою не чинять. Позивач добровільно не проживає у квартирі, має іншу дружину та проживає разом з нею. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що являється сусідкою сторін по справі. Позивача зараз бачить за місцем проживання дуже рідко,перешкод йому ніхто не чинить. Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що знає сімю ОСОБА_4 з 1992 р., являється їхнім сусідом. Років 10, як позивач не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 33а у м. Вінниці, він має іншу сімю. Підтвердити, що відповідачі чинили перешкоди у користуванні квартирою не може, йому відомо, що дружина, навпаки, просила повернутися позивача. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що позивача та відповідачів знає давно. Позивач почав зловживати алкоголем, знайшов іншу жінку, перешкод у користуванні квартирою ніхто не чинить. Позивач жодного разу не казав, що йому хтось чинить перешкоди у користуванні квартирою. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомив суду, що йому відому, що позивач не може потрапити до себе в квартиру протягом декількох років. Бачив позивача пізно біля будинку і він сказав, що його не пускають у квартиру. В квартиру він не міг потрапити десь біля трьох років. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Зясувавши позиції сторін, вислухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони по справі: ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками по 1/4 частки квартири за № 37 по вул. Р. Скалецького, б. 33А у м. Вінниці, що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло від 28.12.2000 року. Квартира має житлову площу 57, 1 кв.м, загальну площу 89,1 кв.м., квартира складається з чотирьох ізольованих кімнат - кімната площею 22, 2 кв.м з балконом 1,8 кв.м, кімната площею 11 кв. м, кімната площею 15,8 кв. м, кімната площею 8,1 кв.м. кухня площею 9,4 кв. м, вбиральня площею 1, 0 кв.м, ванна кімната площею 2, 5 кв. коридор площею 17,3 кв.м., що підтверджується технічним паспортом на квартиру № 37 по вул. Р. Скалецького, б. 33а у м. Вінниці. Згідно довідки ЖЕО № 7572 від 25.10.2017 року в кватирі № 37 по вул. Р. Скалецького 33А у м. Вінниці зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, 1949 р. н., ОСОБА_3, 1972 р. н. та ОСОБА_4, 1978 р. н. Особовий рахунок відкрито на імя ОСОБА_1 (а. с. 10). Згідно листа Вінницького відділу поліції від 08.12.2017 р. № Г-2818/200/04/17 вбачається, що заява позивача щодо прийняття мір до колишньої дружини ОСОБА_6, яка забрала та не повертає документи на спільну квартиру ОСОБА_1, зареєстровано в журналі Єдиного обліку заяв та рекомендовано за вирішенням даного спору звернутися до суду (а. с. 13). Судом встановлено, що згідно акту № 15 від 10.01.2018 р., який засвідчений сусідами ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 його колишня дружина та діти в квартиру не впускають, змінили замки і чинять перешкоди у користуванні квартирою. Підписи сусідів засвідчені заступником директора ЖЕО ОСОБА_15 (а. с. 14). З акту від 04.09.2010 року вбачається, що дружина позивача ОСОБА_6 довгий час не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, після приїзду самостійно замінила замок вхідних дверей. Даний акт засвідчений підписами сусідів: ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а. с. 16). Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 Цивільного Кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Пленум Верховного Суду України у пункті 14 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Вирішуючи спір про визначення порядку користування житловим приміщенням, що належить особам на праві спільної часткової власності, суд повинен перевірити, яка частина житлової площі належить кожному із співвласників, встановити ідеальну частку кожного із них, з'ясувати, чи можливо виділити ці частки їм у користування та чи відповідає частка, виділена кожному із співвласників, його частці у спільному майні та чи не порушуються при цьому права співвласників на їхні частки у спільному майні. Судом встановлено, що спірна квартира має житлову площу 57, 1 кв.м, загальну площу 89,1 кв.м. Квартира складається з чотирьох ізольованих кімнат - кімната площею 22, 2 кв.м з балконом 1,8 кв. м, кімната площею 11,0 кв. м, кімната площею 15,8 кв. м, кімната площею 8,1 кв. кухня площею 9,4 кв. м, вбиральня площею 1, 0 кв. м, ванна кімната площею 2, 5 кв.м. коридор площею 17,3 кв. м. На 1/4 долю кожного із 4-х співвласників квартири припадає 14,275 кв.м жилої площі ( з розрахунку: 57,1 кв.м : 4 = 14, 275 кв. м). Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що права ОСОБА_1, як законного співвласника квартири, щодо володіння та користування належною йому частиною квартири, відповідно до його частки у праві спільної часткової власності порушені та підлягають захисту у спосіб, визначений позивачем, а саме шляхом усунення відповідачами перешкод у користуванні квартирою та встановленням порядку користуванням квартирою. Що стосується вимоги позивача щодо зобовязання відповідачів не чинити йому перешкод квартирою в подальшому, то дана вимога задоволенню не підлягає. Позовна заява не містить виклад обставин та доказів, як б свідчили про можливе порушення прав позивача в майбутньому. Жодними доказами ймовірні дії відповідачів не підтверджуються. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. За положеннями ст.ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмір 5 328 грн., що підтверджується договором-квитанцією від 06.02.2018 року та актом про прийом наданих робіт до цивільно-правового договору № 89 від 20.06.2018 року. Отже, на підставі ст. 141 ЦПК України із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 409,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 328 грн. На підставі викладеного та керуючись: Конституціє України, ст. ст. 15, 16, 319, 321, 328, 358, 382, 364 ЦК України, ст.ст. 13, 48,76- 81, 89, 141,258-259, 263-265, ЦПК , Постановою пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково. Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні належною йому та ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності, квартирою №37 в будинку №33А по вул.. Р. Скалецького в м. Вінниці, шляхом вселення ОСОБА_1 в дану квартиру.

Встановити порядок користування квартирою №37, що розташована по вул.. Р. Скалецького,33А, в м. Вінниці між співвласниками даної квартири наступним чином:

- виділити в користування ОСОБА_1 кімнату, площею 15,8 кв.м.;

- залишити у спільному користуванні ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кімнату площею 11,0 кв.м., кімнату площею 22,2 кв.м, з балконом 1,8 кв.м та кімнату площею 8,1 кв.м, а всього жилої площі - 41,3 кв.м.;

- кухню, площею 9,4 кв.м., вбиральню, площею 1,0 кв.м, ванну кімнату, площею 2,5 кв.м., коридор, площею 17,3 кв.м., залишити в суспільному користуванні всіх співвласників квартири, пропорційно до їх долей у праві спільної часткової власності на квартиру ( по ? ідеальній частині кожного із перерахованих приміщень за кожним із 4-х співвласників квартири).

В частині інших позовних вимог відмовити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати понесені ним по сплаті судового збору в розмірі 1409 (одна тисяча чотириста девять) гривень 60 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5328 (пять тисяч триста двадцять вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5;

Відповідач: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5;

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Суддя: