РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та додаткових витрат на утримання дітей,-

встановив:

23 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та остаточно уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) в розмірі 9609,60 грн. (3% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення за період з 20.03.2017 року по 20.01.2018 року) та понесені додаткові витрати на утримання дітей в розмірі 1980 грн. Зазначає, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 03.06.2004 року по 12.04.2016 року. Від цього шлюбу у них народились діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 01.12.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про сплату аліментів, відповідно до якого відповідач на користь позивача сплачує аліменти на утримання дітей в сумі 2000 грн. щомісячно. Проте, позивач вказує, що з квітня 2017 року виплати по аліментах надходили не в повному обсязі. У звязку із цим, матеріальне становище позивача значно погіршилось і вона немає змоги самостійно утримати та забезпечувати належний матеріальний стан сімї, тому просить стягнути з відповідача неустойку. Окрім того, зазначає, що її дочка ОСОБА_3 додатково займається приватними уроками англійської мови, і оскільки за 2016-2017 роки вона понесла додаткові витрати на дитину, тому просить відшкодувати половину здійснених витрат на дитину та в подальшому фінансувати додаткові витрати, а саме: з вересня 2017 року по січень 2018 року 800 грн. Також, позивач понесла додаткові витрати на сина ОСОБА_4, який відвідує приватні уроки англійської мови та займається боротьбою, а тому просить стягнути половину цих витрат за період з вересня 2017 року по січень 2018 року в розмірі: 380 грн. уроки англійської мови, 800 грн. тренування, та в подальшому фінансувати додаткові витрати.

В судове засідання позивач не зявилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, вимогу щодо стягнення заборгованості по сплаті аліментів не розглядати, а в іншій частині заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні 02.02.2018 року вказав, що заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.06.2004 року, який розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.04.2016 року (рішення набрало законної сили 25.04.2016 року).

Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серія 1-БВ № 059178) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серія 1-БВ № 093789).

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстровані та проживають разом із матірю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією довідки від 16.11.2017 року № 3545.

01.12.2015 року позивач та відповідач уклали договір про сплату аліментів на дітей, який посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_6

Згідно п. 2 умов даного договору, батько (ОСОБА_2А.) сплачує на утримання дітей аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно не пізніше 20 числа кожного поточного місяця за наступний місяць шляхом перерахування суми аліментів на відкритий на імя матері ( ОСОБА_1М.) картковий рахунок № 4149 4978 2925 7619 в Хмельницькій філії ПАТ «КБ «Приватбанк». Сплата аліментів почалась з моменту отримання рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно п. 8 договору у разі невиконання, неналежного або несвоєчасного виконання батьком умов даного договору та виникнення заборгованості з вини батька, він зобовязаний сплатити неустойку (пеню) розмірі 3 % від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дітей за кожний день прострочення зобовязання.

Позивач працює у Хмельницькому дошкільному навчальному закладі № 1 «Капітошка» і загальна сума доходу за період з 01.05.2017 року по 31.10.2017 року без урахування аліментів становила 34617,14 грн. (копія довідки про доходи від 15.11.2017 року № 14).

Із виписки по надходженням по картці/рахунку 346622 і додатковим рахункам договору за період 01.01.2017-15.11.2017 вбачається, що ОСОБА_2 здійснив поповнення на картку готівкою: 09.10.2017 року, 02.10.2017 року, 03.09.2017 року, 30.08.2017 року по 500 грн., 08.09.17 р. 600 грн., 15.09.17 р. 700 грн., 18.08.2017 року 700 грн., 25.07.2017 року 1600 грн., 19.0.7.2017 року 300 грн., 20.06.2017 року 1100 грн., 09.06.2017 року 500 грн., 02.06.2017 року 300 грн., 22.05.2017 року 1000 грн., 17.05.2017 року 500 грн., 04.05.2017 року 500 грн., 21.04.2017 року 1000 грн.

ОСОБА_2 сплатив аліменти на утримання дітей у розмірі: 1100 грн. ( чек від 19.01.2018 року), 1495 грн. (чек від 22.01.2018 року), 502,51 грн., 395 грн. та 1205 грн. (дублікати чеків від 02.02.2018 року), 400 грн. ( чек від 16.01.2018 року), 1110 грн. (чек від 11.12.2017 року), 400 грн. ( чек від 18.12.2017 року).

Відповідач зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, разом із ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (довідка вих. № 5566 видана УМК «Південо-Західна»).

Як вбачається із довідки від 07.12.2017 року вих. № 2445, ОСОБА_2 за даними Єдиної інформаційної автоматизованої системи Державної служби зайнятості станом на 07.12.2017 року у пошуках роботи не звертався.

А відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 08.12.2017 року № 10451, станом на 07.12.2017 року в період з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року отримав доходи з Хмельницького міського центру зайнятості в розмірі 2502,88 грн.

Відповідно до ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За положеннями ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 16.01.2018 року у справі №204/2577/15-ц, вказано, що правило про стягнення неустойки в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов'язань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів(за кожен місяць).

У п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Так, відповідач не довів в судовому порядку належними та допустимими доказами те, що заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей утворилась не з його вини.

Зокрема, відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог оскільки на його утриманні перебуває мати пенсійного віку, здійснював поховання свого діда, хворіє та витрачав кошти на лікування.

На підтвердження вказаних фактів, відповідач долучив до матеріалів справи копію довідки, виданої виконкомом Радовецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, відповідно до якої вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, дійсно проводив похорон свого діда, який помер 06.01.2017 року.

Окрім того, долучив копію довідки, що його мати ОСОБА_7 являється інвалідом 2-ї групи, та відомості про проходження ним діагностичного обстеження (копії актів про надані медичні послуги для пацієнта) та долучив копії фіскальних чеків та чеки про придбання ліків.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач мав можливість сплачувати аліменти відповідно до договору щомісячно у визначному розмірі, як і сплатити заборгованість по аліментам, однак таких дій не вчинив.

При цьому, суд відхиляє посилання відповідача про те, що у нього на утриманні перебуває мати, що вплинуло на утворення заборгованості по аліментах, оскільки доказів перебування на утриманні відповідача його матері суду не надано.

Що стосується придбання відповідачем ліків на лікування, то до суду не надано висновку лікарів щодо діагнозу хвороби відповідача та рекомендацій щодо лікування.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання від відповідача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен місяць прострочення, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Так, всього сума неустойки (пені) з 20.03.2017 року по 20.01.2018 року складає з розрахунку 1% від суми несплачених аліментів 6 113 грн., проте, враховуючи, що розмір неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків заборгованості, а відповідачем сплачувались аліменти на утримання дітей не у встановлені договором строки і розмір заборгованості по аліментам станом на листопад 2017 р. становив 2900 грн., а тому дану суму слід стягнути з відповідача в якості пені.

Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дітей, то необхідно зазначити наступне.

Так, згідно довідки від 24.11.2017 року вих. № 01-37/276, ОСОБА_1 мати учня ІНФОРМАЦІЯ_7, починаючи з вересня 2017 року щомісячно оплачує його відвідування курсу за вибором з англійської мови «Happy English» у сумі 190 грн. за місяць.

Відповідно до довідки від 22.01.2018 року позивач, починаючи з вересня 2017 року щомісячно сплачує добровільні внески в розмірі 400 грн. за місяць, за відвідування ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, секції бойових мистецтв при ХОФБМ та ОС.

Як вбачається із відомостей Департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради від 27.03.208 вих. № 01-23/877, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, учень 3-В класу дійсно відвідував додаткову освітню послугу «Happy English» у 2016-2017 н.р. та продовжує відвідувати у 2017-2018 н.р. і додаткову освітню послугу було організовано відповідно до заяви матері учня ІНФОРМАЦІЯ_9, яка щомісячно здійснює оплату за зазначену додаткову освітню послугу. Сума сплачених коштів за 2016-2017 н.р. становить 1050 грн. (за жовтень, листопад, грудень 2016 року по 140 грн., за січень 2017 року 70 грн., за лютий, березень, квітень, травень 2017 року по 140 грн.), а за 2017-2018 н.р. 1045 грн. ( за вересень 2017 року 95 грн., за жовтень-грудень 2017 року по 190 грн, за січень 2018 року 95 грн., за лютий 2018 року 190 грн., за березень 2018 року 95 грн.), а загальна сума сплачених коштів становить 2095 грн. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, учениця 7-В класу, жодних курсів з англійської мови (платних чи безоплатних) в навчальному закладі не відвідує.

У відповідності до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягненні аліментів відповідно до ст.ст. 181, 182 СК України. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Так, позивач просить стягнути із відповідача на її корить додаткові витрати в сумі 380 грн., які вона понесла на оплату за навчання сина з англійської мови та 800 грн. на оплату тренування сина з боротьби, а також 800 грн. за приватні уроки англійської мови дочки.

Проте дана вимога підлягає до часткового задоволення, а саме слід стягнути із відповідача на користь позивача в рахунок додаткових витрат на дитину ОСОБА_4 за період з вересня 2017 року по січень 2018 року (за який просить позивач) 760 грн./ 2 = 380 грн., оскільки такі підтверджені належними доказами.

Щодо стягнення додаткових витрат в частині 800 грн. на оплату тренування сина з боротьби, а також 800 грн. за приватні уроки англійської мови дочки, то в цій частині слід відмовити, оскільки суду не надано доказів на підтвердження понесення таких. Також і не надано підтвердження того, що такі витрати позивач буде нести в майбутньому, до того ж не зазначено в якому саме розмірі.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 150, 157, 180, 181, 182, 184, 185, 192 , 196 СК України, ст.ст. 4, 12, 76 - 81, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, РНОКПП НОМЕР_2, пеню за прострочення сплати аліментів за період з 20.03.2017 року по 20.01.2018 року в розмірі 2 900 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, РНОКПП НОМЕР_2, додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_12, в розмірі 380 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції - Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 08.06.2018 року.

Суддя: