26.06.2018 Справа №607/3237/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Лобач І.В.

з участю представника позивача -

адвоката ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі по 3500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що між нею та відповідачем 13 вересня 2014 року зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народились дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Діти часто хворіють та потребують постійного догляду та лікування. Донька ОСОБА_5 відвідує дитячий садок, що потребує додаткових затрат. Відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо утримання дітей. Вона не працює, доходів не отримує, оскільки здійснює догляд за сином ОСОБА_6, 2017 року народження, а тому самостійно не змозі забезпечити дітей. ОСОБА_2 проживає та працює в державі Ізраїль, отримує значний дохід та має можливість надавати матеріальну допомогу дітям. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити.

27 квітня 2018 року ОСОБА_2 подав відзив на позов. Вказав, що на даний час перебуває в Україні, не працює, доходів не отримує, а тому сплачувати аліменти в розмірі 7000 грн. в місяць не має можливості. Крім того, постійно цікавиться дітьми, приїжджає до них та надає кошти на потреби дітей. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов частково, стягнувши аліменти в розмірі по 900 грн. на кожну дитину.

14 травня 2018 року ОСОБА_4 подала відповідь на відзив. Вказала, що відповідач немає на утриманні непрацездатних батьків чи інших родичів, не здійснює за будь-ким інший догляд, тобто має можливість утримувати своїх дітей та виконувати свій батьківський обов'язок.

У судовому засідання представник позивача - адвокат ОСОБА_1 позов підтримав, зіславшись на доводи викладені у ньому.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково в частині сплати аліментів по 900 грн. на кожну дитину.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2014 року, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1624 від 13 вересня 2014 року.

Від даного шлюбу у сторін народились: дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 02 березня 2017 року, виданим Посольством України в Державі Ізраїль, про що зроблено актовий запис за №6 та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 11 січня 2018 року, виданим Посольством України в Державі Ізраїль, про що зроблено актовий запис за №2.

Згідно довідки Дибищенської сільської ради за №78/3-13 від 27.03.2018 року встановлено, що ОСОБА_2, 1988 року народження зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1, на даний час не працює.

Відповідно до довідки Козівського районного центру зайнятості від 27 березня 2018 року, ОСОБА_2 не перебуває на обліку в Козівському районному центрі зайнятості як безробітний і допомоги по безробіттю не отримує.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.05.2018 року сформованого Центром надання адміністративних послуг Козівської районної державної адміністрації вбачається, що будь-якого майна у власності ОСОБА_2 не має.

Позивач ОСОБА_4 не працює, перебуває у відпустці по догляду за сином ОСОБА_6, 2017 року народження.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу вимог ч. 1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Встановлено, що відповідач не працює, доходів не утримує.

Позивачем не надано суду буду-яких інших доказів, які б підтверджували протилежне.

Враховуючи вищезазначене та приймаючи до уваги інтереси дітей, забезпечення їх гармонійного розвитку, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 слід визначити в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, вік та потреби дітей, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що позивачка не працює, доходів не отримує, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Позивачем не доведено, а судом не здобуто жодних доказів, які б підтверджували факт отримання відповідачем доходів, у розмірі, які б дозволяли стягувати аліменти у розмірі по 3500 грн. на кожну дитину.

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Суд не приймає до уваги як належні та достовірні докази на підтвердження матеріального стану відповідача, зокрема витяг з державного реєстру ФОП, про реєстрацію ОСОБА_2 як суб'єкта підприємницької діяльності та витяг з державного реєстру речових прав від 15.05.2018 року, згідно якого за ОСОБА_2 зареєстроване приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3» в с.Смиківці, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який є суб'єктом підприємницької діяльності та власником приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3» в с. Смиківці є відмінним від відповідача ОСОБА_2, ідентифікаційний номер -НОМЕР_2.

Вказаний факт також підтверджується копією договору купівлі-продажу приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3» укладеного між ОСОБА_9 та покупцем ОСОБА_2, ІПН -НОМЕР_1.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_2) на користь ОСОБА_4 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3) аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 1500грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26 лютого 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн.80 коп.

Рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуюча