Справа № 135/1682/16-ц
Провадження № 22-ц/772/1175/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 рокуСправа № 135/1682/16-цм. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі: головуючого Сала Т.Б., суддів: Войтко Ю.Б., Марчук В.С., секретар Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2018 року, постановлену за матеріалами клопотання представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову та зустрічного позову, ухвалену під головуванням судді Бондар О.В. у м. Гайсині о 12 год.33 хв., повний текст складено 12 квітня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на майно та зняття з нього арешту, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання права на стягнення боргу,

встановив:

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2018 року скасовано ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.11.2016 року про забезпечення позову ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на майно та зняття з нього арешту, та ухвалу Гайсинського районного суду від 15.02.2018 року про застосування заходів зустрічного забезпечення позову у цій справі.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Гайсинського районного суду від 12.04.2018 року у частині скасування ухвали Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.11.2016 року про забезпечення позову у справі № 135/1682/16-ц та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким залишити ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.11.2016 про забезпечення позову у справі № 135/1682/16-ц без змін. В іншій частині залишити ухвалу суду від 12.04.2018 без змін.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема, зустрічне зобов'язання не виконано ОСОБА_3, так як нею оскаржено ухвалу про застосування зустрічного забезпечення; при забезпеченні судом позову була відсутня норма ЦПК України щодо зустрічного забезпечення, а відтак відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення; не було підстав для застосування зустрічного забезпечення, а саме, не доведено, що позивачу можуть бути спричинені збитки, як того вимагає ч. 3 ст. 154 ЦПК України; відсутні підстави для застосування рішення англійського суду на яке послався суд; судом не взято до уваги, що на даний час не розглянуто по суті клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову; не вірно встановлено розмір зустрічного забезпечення; клопотання ОСОБА_4 підписано неуповноваженою особою.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Скасовуючи ухвалу суду про забезпечення позову та ухвалу суду про зустрічне забезпечення позову у вказаній справі, суд першої інстанції виходив з того, що в 10-денний строк ухвала про зустрічне забезпечення ОСОБА_3 невиконана, а тому дана обставина є підставою скасування забезпечення позову і зустрічного забезпечення.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Згідно положень глави 10 ЦПК України «Забезпечення позову» зустрічне забезпечення - по суті це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків.

Частиною 6 ст. 154 ЦПК України визначено, що питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Колегія суддів приходить до висновку, що зустрічне забезпечення нерозривно пов'язане із забезпеченням позову і не може існувати без забезпечення позову.

Встановлено, що ухвалою Ладижинського міського суду від 22.11.2016 року забезпечено позов ОСОБА_3 шляхом зупинення продажу арештованого майна.

Ухвалою Гайсинського районного суду від 15.02.2018 року застосовано заходи зустрічного забезпечення позову ОСОБА_3 шляхом внесення нею на депозитний рахунок суду кошти у сумі 660 537,02 грн.

Отже, у даному випадку були всі законні підстави для застосування судом зустрічного забезпечення.

Суд першої інстанції на підставі ч.8 ст. 154 ЦПК України надав ОСОБА_3 10-денний строк для виконання зустрічного забезпечення та надання суду документів, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Однак ОСОБА_3 не було надано суду таких доказів.

Відповідно до ч. 10 ст. 154 ЦПК України якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

На думку колегії суддів судом першої інстанції правомірно скасовано заходи забезпечення позову та зустрічне забезпечення на підставі ч. 10 ст. 154 ЦПК України.

Твердження ОСОБА_3 про те, що зустрічне забезпечення не було виконано у зв'язку з оскарженням ухвали про зустрічне забезпечення, колегія суддів не бере до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.10 ст. 153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Відповідно до ч. 11 ст. 154 ЦПК України ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо.

Беручи до уваги аналіз вказаних норм та те, що зустрічне забезпечення нерозривно пов'язане із самим забезпеченням позову, колегія суддів приходить до висновку, що оскарження ухвали про зустрічне забезпечення, так як і оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а отже ОСОБА_3 зобов'язана була виконати вимоги ухвали про зустрічне забезпечення.

Інші доводи апеляційної скарги (про безпідставність застосування зустрічного забезпечення, так як не надано суду доказів про майновий стан позивача, не вірно встановлено розмір зустрічного забезпечення, а клопотання про зустрічне забезпечення підписано неуповноваженою особою) є безпідставними, оскільки ці доводи стосуються суті ухвали про зустрічне забезпечення і не можуть бути предметом перегляду в апеляційному порядку при розгляді питання законності ухвали суду, якою скасовано ухвалу про застосування зустрічного забезпечення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Сало Т.Б.

Судді: Войтко Ю.Б.

ОСОБА_8

Повний текст складено 27 червня 2018 року.

Згідно з оригіналом:

Суддя: Сало Т.Б.