Постанова

Іменем України

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 741/475/17

провадження № 61-32497св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

представник відповідача - ОСОБА_7,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2017 року в складі судді Дикого В. М. та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 10 серпня 2017 року в складі колегії суддів: Вінгаль В. М., Лакізи Г. П., Харечко Л. К.,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_4звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року відкрилася спадщина після ОСОБА_8 Спадкоємцями першої черги за законом є він та ОСОБА_6 Проте, він пропустив шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач посилався на те, що вказаний строк пропущено ним з поважних причин, а саме: у зв'язку із його хворобою. 19 лютого 2008 року він отримав травму - перелом обох кісток лівої гомілки та знаходився на стаціонарному лікуванні в Ніжинській міській лікарні Чернігівської області з 19 лютого 2008 року по 14 березня 2008 року. Крім того, з 15 липня 2008 року по 18 липня 2008 року він також перебував на стаціонарному лікуванні. Пересуватися міг тільки за допомогою милиць. Він регулярно проходив лікування в Носівській центральній районній лікарні Чернігівської області, був на стаціонарному лікуванні з 20 березня 2009 року по 08 квітня 2009 року. У зв'язку із отриманими травмами 12 червня 2009 року його було комісовано за другою групою інвалідності. На час звернення до суду із заявою він є інвалідом третьої групи.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_4просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 06 липня

2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 10 серпня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, мотивовано тим, що зазначені позивачем причини не пов'язані з об'єктивними та істотними труднощами, які унеможливили б звернення спадкоємця до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому позивачем не доведено факт поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини.

У серпні 2017 рокупредставник ОСОБА_4 - ОСОБА_5,подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неправильно було встановлено обставини, які мають значення для справи внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів.

У листопаді 2018 року ОСОБА_6. подала відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законним і обґрунтованим.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

30 травня 2018 року до Верховного Суду надійшла вказана справа.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 85 років померла ОСОБА_8

Після її смерті відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку АДРЕСА_1

Сторони у справі є спадкоємцями померлої першої черги за законом як діти.

Згідно із копією спадкової справи до майна померлої ОСОБА_8 № 198/2009 ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті матері, подавши заяву про прийняття спадщини у визначений законодавством шестимісячний строк. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 та на грошові заощадження.

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого вказаною статтею, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Саме з такого розуміння норм матеріального права виходили суди першої та апеляційної інстанцій ухвалюючи рішення.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 10, 60, 212 ЦПК України 2004 року, встановивши, що зазначені позивачем причини, а саме: перебування з 20 березня 2009 року по 08 квітня 2009 року на стаціонарному лікуванні в Носівській центральній районній лікарні, черги у нотаріальній конторі, відсутність коштів на подання заяви про прийняття спадщини, не пов'язані з об'єктивними та істотними труднощами, які унеможливили б звернення спадкоємця до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено факт поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 10 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П.Курило

М. Є.Червинська