Справа № 591/421/18
Провадження № 2/591/1047/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

секретаря судового засідання Кальченко М.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми цивільну справу № 591/1047/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про припинення договору довічного утримання та повернення частини квартири,-

В С Т А Н О В И В :

25.01.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 23.09.2014 року між нею та ОСОБА_3 був укладений договір довічного утримання. Відповідно до договору, позивач передала у власність відповідачу 1/2 частки належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 зобовязалась довічно утримувати позивача на умовах цього договору. Позивач вважає, що відповідач не виконує взяті на себе обовязки: не надає матеріальне забезпечення, не забезпечує триразове щоденне харчування, не надає побутові послуг (прання постільної білизни 1 раз на 14 днів), не забезпечує необхідним одягом та взуттям, не надає побутових послуг та поточних ремонтних робіт, не надає коштів на придбання для позивачки лікарських засобів; не забезпечує позивача лікарською допомогою вдома. Фактично відповідач самоусунулась від виконання договору, та мешкає в іншому місті Охтирка. Позивач вказує, що вона потребує щоденної допомоги, їй проблемно пересуватися, і тому вона вимушена постійно звертатися до сторонніх осіб за допомогою. Посилаючись на ст. 744-757 ЦК України, позивач просить припинити договір довічного утримання та застосувати односторонню реституцію щодо повернення їй частини квартири.

В судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали позовні вимоги. Позивач зазначила, що з вересня 2017 року відповідачка взагалі перестала надавати їй будь-яку допомогу.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надала письмові пояснення та заяву про розгляд справи без її участі (а.с.35, 50). Відповідач пояснила, що позивач гнітить її морально, що вона виконувала домовленість в повному обсязі до вересня 2017 року, а у жовтні 2017 року перестала їздити до позивачки з причини того, що позивачка не пускала її в квартиру. Відповідач пояснила, що гроші вона виплачувала повністю, два або три рази в місяць приїздила і займалась всіма справами. Здійснювала навіть поховання чоловіка позивачки, а за необхідності забирала позивачку до себе в Охтирку. Відповідач повідомила, що з рішення суду вона згодна (а.с.35).

Допитана в суді свідок ОСОБА_5, яка є сусідкою та подругою позивачки, пояснила, що знає, що хоронити чоловіка позивачки приїздила ОСОБА_3. Після того ОСОБА_3 приїздила рідко, і тому саме свідок допомагала позивачці все робити: закуповувати продукти, зайти у погріб, зїздити на кладовище. Свідок пояснила, що ОСОБА_3 дуже рідко привозила гроші, десь раз на 2 місяці по 200 грн. Один раз ОСОБА_3 приїздила, коли позивачка лежала хвора. Потім після похорон чоловіка позивачки ОСОБА_3 не їздила і допомоги не надавала.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, показання свідка, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку щодо позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.09.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір довічного утримання (а.с.6-7).

Відповідно до п. 1 Договору, позивач передала у власність відповідачу 1/2 частки належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 зобовязалась довічно утримувати позивача на умовах цього договору, щомісячно сплачувати позивачу утримання в розмірі 300 грн. (п. 7 Договору), та надавати утримання (догляд) у вигляді (п. 8 Договору):

забезпечення відчужувача житлом шляхом довічного проживання у квартирі;

забезпечення триразового щоденного харчування;

надання побутових послуг (прання постільної білизни 1 раз на 14 днів);

забезпечення необхідним одягом та взуттям;

надання побутових послуг (лагодження одягу та взуття, ремонт побутової техніки, комунікацій, надання перукарських послуг, вологе прибирання квартири 1 раз на тиждень), виконання різних видів ремонтних робіт, поточний ремонт квартири,

витрати на придбання для відчужувача лікарських засобів на підставі виданих лікарських рецептів на його лікування;

забезпечення надання відчужувачу медичної допомоги удома лікарями загального профілю, а також лікарями-спеціалістами(діагностичне обстеження, процедури, маніпуляції) (а.с.6 зворот).

Судом встановлено, що позивачка знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні № 1 СМКЛ № 4 з 10 вересня 2013 року по 02 жовтня 2013 року (а.с.13-14), проходила стаціонарне лікування в хірургічному відділенні КУ СМКЛ № 5 з 10 вересня по 23 вересня 2014 року, проведена операція (а.с.9-10), проходила стаціонарне лікування у неврологічному відділенні з 19 травня 2017 року по 09 червня 2017 року (а.с.11-12); проходила стаціонарне лікування у хірургічному відділенні КЗСОР «Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни» з 16.03.2018 року по 03.04.2018 року (а.с.39).

Як вбачається з виписного епікризу, виписок з медичних карт (а.с.9-14), позивачці призначалось лікування, в звязку з чим позивач придбавала ліки.

Як вбачається з наданих позивачкою пояснень, ліки придбавались нею за власні кошти, що підтверджується чеками з аптек (а.с. 38).

Позивач просить припинити договір довічного утримання з тих підстав, що відповідач не виконує взятих на себе за цим договором обовязків.

Відповідно до ч. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувала або третьої особи, на користь якої він укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_3 (а.с.35), відповідачка сама визнає ту обставину, що вона перестала виконувати домовленість з жовтня 2017 року.

Будь-яких доказів того, що вона належним чином до жовтня 2017 року виконувала свої обовязки за договором, відповідач суду не надала.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним позов задовольнити, та розірвати договір довічного утримання від 23.09.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

На підставі вказаного, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 у власність ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в звязку із задоволенням позову, та в звязку з тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору згідно п. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1089, 52 грн., що становить 1% від вартості предмету договору (а.с.6).

На підставі ст.ст. 755, 756 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (Перемоги), 88), третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (місце знаходження: м. Суми, вул. Петропавлівська, 64), про припинення договору довічного утримання та повернення частини квартири задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання від 23.09.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом СМНО ОСОБА_4, за яким ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_3 ? частку квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Повернути ОСОБА_1 у власність ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1089, 52 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Повне рішення суду складено 21 червня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова