Справа № 603/21/18
Провадження №2/603/88/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2018 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: Іванчука В. М.

при секретарі: Сандалюку О.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки і піклування при Монастириській районній державній адміністрації про визнання свого батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати його батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м.Вроцлав, Республіка Польща, актовий запис про яку здійснено Відділом реєстрації актів цивільного стану у м.Вроцлаві, Республіка Польща.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що у 2002 році він почав зустрічався із ОСОБА_5. В той час, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6. У звязку з тим, що між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не було тісних сімейних відносин і вона не розказувала про свого попереднього чоловіка, до 2017 року позивач вважав, що її шлюб із ОСОБА_6 було розірвано.

У 2014 році позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у ОСОБА_7 та 11.03.2004 року у них народилась дочка ОСОБА_8. На час реєстрації народження дитини позивач не перебував у шлюбі із ОСОБА_5 Тривалий час позивач вважав, що прізвище ОСОБА_4 було записано як у матері ОСОБА_5, а відомості про батька відсутні. До 2011 року позивач спільно із дитиною ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали у ІНФОРМАЦІЯ_2. Після 2011 року вони припинили спільне проживання. 05.12.2016 року позивач ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_9, а 11.12.2017 року померла мати ОСОБА_8 - ОСОБА_5 Після її смерті, ОСОБА_4 переїхала проживати до позивача у с.Красіїв Монастириського району. Згодом, зі свідоцтва про народження ОСОБА_4 позивач дізнався, що батьком дитини записано ОСОБА_3, який помер 16.05.2012 року.

На даний час позивач вирішив узаконити своє батьківство щодо дитини ОСОБА_4, у звязку з чим звернувся до суду з даним позовом про визнання батьківства.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_10 не зявились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання. Від представника позивача ОСОБА_10 yадійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повіністю.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце його проведення. Від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшли заяви про визнання позову, просять справу розглядати без їх участі.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування при Монастириській районній державній адміністрації в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує.

Беручи до уваги те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд відповідно до ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали однією сімєю без державної реєстрації шлюбу.

11.03.2004 року у сторін народилася дочка ОСОБА_4.

Згідно актового запису про народження від 05.04.2004 року №1952/2004, вчиненому Відділом реєстрації актів громадянського стану в м. Вроцлав Республіки Польща, відомості про дитину зазначено: прізвище: «Артюшенко», імя: «Кароліна»; дата народження: одинадцятого березня дві тисячі четвертого року (11.03.2004) року, місце народження: м. Вроцлав. Відомості про батька: ОСОБА_3. Відомості про матір: ОСОБА_11.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ИД №339163 від 18.10.1980 року, актовий запис №15, встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_12 зареєстрували шлюб 18.10.1980 року. Після державної реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_13 було змінено на «Артюшенко».

Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно із ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Судом встановлено, що мати ОСОБА_4 ОСОБА_5 на момент народження дитини була громадянкою України та померла 11.12.2017 року, що підтверджується свідоцтвом пр смерть серії І-ИД №231038 від 12.12.2017 року.

Як вбачається зі змісту довідки виданої виконавчим комітетом Красіївської сільської ради Монастириського району №24 від 11.01.2018 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає спільно із позивачем ОСОБА_1 у житловому будинку за адресою с.Красіїв Монастириського району Тернопільської області.

Згідно довідки №2 від 05.01.2018 року, виданої Монастириською ОСОБА_14 ступенів, ОСОБА_4 навчається у 8 класі філії Монастириської ОСОБА_14 ст. «Комарівська ЗОШ І-ІІ ступенів».

Відповідно до ст. 129 Сімейного кодексу України (далі - CK України) особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.137 СК України, якщо той, хто записаний батьком дитини, помер до народження дитини, оспорити його батьківство мають право його спадкоємці, за умови подання ним за життя до нотаріуса заяви про невизнання свого батьківства. Якщо той, хто записаний батьком дитини, помер після пред'явлення ним позову про виключення свого імені як батька з актового запису про народження дитини, позовну заяву можуть підтримати в суді його спадкоємці.

До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

У позовній заяві зазначено, що відомості про те, що батьком дитини ОСОБА_4 записаний ОСОБА_6, позивач ОСОБА_1 дізнався у 2017 році з свідоцтва про народження доньки.

Судом також встановлено, що особа, яка записана батьком дитини згідно актового запису про народження від 05.04.2004 року №1952/2004 ОСОБА_6 ОСОБА_15 помер 10.05.2012 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-ТП №189854 виданого Владівською сільською радою Малинського району Житомирської області.

Відповідачами у даній справі є спадкоємці ОСОБА_6 діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які звернулись до суду із заявами про визнання позову.

Як вбачається з висновку експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №10/332 від 11.05.2018 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, може бути біологічним батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. Ймовірність даної події становить 99,96 %.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, а також те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у повному обсязі визнали позов ОСОБА_1 про визнання батьківства, визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 224, 226 ЦПК України, 125, 126, 128, 135 СК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки і піклування при Монастириській районній державній адміністрації про визнання свого батьківства - задоволити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: м.Вроцлав, Республіка Польща, актовий запис про яку здійснено Відділом реєстрації актів цивільного стану у м.Вроцлаві, Республіка Польща, свідоцтво про народження №1952/2004.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя ОСОБА_16