Справа № 657/17/17

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.06.2018 Каланчацький районний суд
в складі головуючого судді Скригун В.В.
при секретарі Березницькій Т.І.
за участю представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2
представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Каланчацької державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом виданого на ім»я ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 7,98 га., посвідченого державним нотаріусом Каланчацької державної нотаріальної контори 04.12.2014 року.
Згідно поданої до суду заяви про збільшення позовних вимог, позивач просить також встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5В в частині земельного паю, після смерті матері ОСОБА_7, яка померла 09.03.2008 року та який належав останній на праві прватної власності у відповідності до Державного акту серії ІІІ-ХС № 034488 від 05.12.2002 року. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом виданого на ім»я ОСОБА_6 на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Привілля Каланчацького району Херсонської області по вул. Шкільній, 3, загальною площею 67,2 кв.м. та який належав вже покійній матері ОСОБА_7
Позовні вимоги обрунтовані тим, що 09.03.2008 року померла мати позивача ОСОБА_7 Після її смерті залишилося спадкове майно а саме: земельна ділянка, що розташована на території Привільської сільської ради (Державний акт серії ІІІ-ХС № 034488 від 05.12.2002 року) та житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Привілля Каланчацького району Херсонської області по вул. Шкільній, 3. Коли мати позивача і відповдача ОСОБА_7 померла, між ними була домовленість, що вказаний вище будинок переходить до відповідача ОСОБА_6, а земельна ділянка до позивача ОСОБА_5 Батько сторін, який на той час був живим, від прийняття спадщии відмовився. Рішенням Каланчацького районного суду від 15.04.2010 року ОСОБА_6 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, позовні вимоги були до ОСОБА_5 та покійного нині батька ОСОБА_5 На підставі вказаного рішення відповідач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7, тобто і земельну ділянку і будинок. Однак, позивач ОСОБА_5 не заперечував щодо прийняття спадщини ОСОБА_6 лише на будинок, а не земельної ділянки. Позивач вважає, що свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку видане незаконно, так як він після смерті матері ОСОБА_7 повністю вступив у володіння спадковим майном в частині земельної ділянки, яка належала ОСОБА_7 на праві приватної власності. Це підтверджується тим, що починаючи з 2005 року і по сьогоднішній день він використовує земельну ділянку обробляє та засіює вказану землю. Також представник позивача в обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що нотаріус повинен був вирішити питання про видачу чоловіку померлої ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя а саме на ? частку житлового будинку, чого зроблено не було.
Представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, та пояснив, що дійсно рішенням Каланчацького районного суду від 15.04.2010 року ОСОБА_6 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідачем по справі був ОСОБА_5, тобто Сайчиина не приховувала наміру прийняти спадщину після смерті матері ОСОБА_7 Позивач ОСОБА_5 мав можливість також звернутися до суду з питанням про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщину та в послідуючому прийняти спадщину, однак таким правом не скористався. Для визнання свідоцтв про прийняття спадщини, що видані ОСОБА_6 на спірне майно недійсними, законних підстав немає.
Відповідачем державним нотаріусом Каланчацької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 до суду надіслано відзив на позовну заяву, згідно якого остання позов не визнала та пояснила, що позивач ОСОБА_5 спадщину після смерті матері ОСОБА_7 не прийняв, так як на день смерті останньої проживав окремо від спадкодавця, заяву про прийняття спадщини у встановлений 6-місячний строк до нотаріальної контори не подав. 17.06.2010 року ОСОБА_6 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини згідно рішення Каланчацького районного суду від 15.04.2010 року про визначення їй додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини. Згідно вказаного рішення, відповідачі ОСОБА_5 (позивач) та ОСОБА_5 (чоловік померлої) проти успадкування позивачкою спадкового майна покійної не заперечували. Позивач ОСОБА_5 також мав можливість звернутися до суду з питанням про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Посилання позивача на те, що нотаріус повинен був вирішити питання про видачу чоловіку померлої ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя, а саме на ? частку житлового будинку, є також безпідставними, оскільки вказаний будинок належав нині померлій ОСОБА_7 на підставі договору дарування, а тому був її особистою приватною власністю. Спірна земельна ділянка належала покійній на підставі державного акту на право приватної власності на землю та теж була приватною власністю покійної, так як одержана внаслідок приватизації.
Судом встановлені слідуючі обставини справи та відповідні їм правовідносини.
09.03.2008 року померла мати позивача та відповідача ОСОБА_7, згідно свідоцтва про смерть серії І-КГ № 216044 виданого 17.05.2016 року. Після її смерті залишилося спадкове майно а саме: земельна ділянка, що розташована на території Привільської сільської ради, площею 7,98 га., яка належала покійній на підставі Державного акту серії ІІІ-ХС № 034488 від 05.12.2002 року та житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Привілля Каланчацького району Херсонської області по вул. Шкільній, 3, який належав останній згідно договору дарування від 12.09.1994 року, посвідчений Каланчацькою державною нтаріальною конторою за № 1368.
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно з ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Після смерті ОСОБА_7 спадкоємцями першої черги були діти нині покійної ОСОБА_5, ОСОБА_6 та чоловік померлої ОСОБА_5 Своєчасно останні до нотаріально контори із заявою про прийняття спадщини та про відмову від неї не звернулися.
Згідно рішення Каланчацького районного суду від 15.04.2010 року ОСОБА_6 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом від спадкодавця ОСОБА_7, яка померла 09.03.2008 року. Згідно вказаного рішення ОСОБА_5 (син померлої) та ОСОБА_5 (чоловік померлої) заперечень щодо успадкування ОСОБА_6 майна покійної не мали.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2014 року спадкоємцем земельної ділянки, що знаходяться на території с. Привілля Каланчацького району по вул. Шкільна, 3 після смерті ОСОБА_7 є ОСОБА_6
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.12.2014 року спадкоємцем земельної ділянки розташованої на ериторії Приівльської сільської ради розміром 7,9841га після смерті ОСОБА_7 є ОСОБА_6
Посилання позивача на те, що він повністю вступив у володіння спадковим майном в частині земельної ділянки, яка належала ОСОБА_7 на праві приватної власності, оскільки починаючи з 2005 року і по сьогоднішній день він використовує земельну ділянку, обробляє та засіває вказану землю, суд до уваги не приймає, так як цивільні відносини пов»язнані із спадкуванням регулюються ЦК України 2003 року, який набрав чинності 01.01.2004 року і прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном чинним законодавством не передбачено.
А тому, враховуючи що позивач ОСОБА_5 не подав заяву про прийняття спадщини, то згідно ст. 1270 цього Кодексу, він вважається таким, що не прийняв її. Крім того, не скористався своїм правом на звернення до суду з питанням про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.
Також судом встановлено, що житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Привілля Каланчацького району Херсонської області по вул. Шкільній, 3 належав нині покійній ОСОБА_7 на підставі договору дарування від 12.09.1994 року, посвідчений Каланчацькою державною нотаріальною конторою за № 1368. Земельна ділянка, що розташована на території Привільської сільської ради, площею 7,98 га., яка належала покійній на підставі Державного акту серії ІІІ-ХС № 034488 від 05.12.2002 року, виданого Привільською сільською радою та відповідно до норм Сімейного кодексу України теж була особистою приватною власністю ОСОБА_7, так як одержана внаслідок приватизації земельних ділянок.
Згідно ст. 57 ч. 1 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.
Вказане свідчить, що спірне майно, а саме земельна длянка та будинок були особистою приватною власністю нині покійної ОСОБА_7, а отже не були спільним майном подружжя, тому видача нотаріусом свідоцтв про право на спадщину а саме на житловий будинок та земельну ділянку ОСОБА_6 є правомірною та такою, що відповідає нормам чинного законодавства. Враховуючи викладене суд вважає позов ОСОБА_5 є не обгрунтованим не вмотивоваим та таким, що не підлягає задоволенню
Керуючись ст. 57 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1216, 1261, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 259, 263, 264,265, 268ЦПК України, суд
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Каланчацької державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом відмовити.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Скригун В. В.