АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 686/3232/18
Провадження № 22-ц/792/990/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1 (суддя-доповідач),

ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Дубова М.В.

за участю учасників справи: апелянта ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5, його представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2018 року (суддя Мазурок О.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року ОСОБА_4, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що згідно рішення Волочиського районного суду Хмельницької області вирішено стягнути з ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 до досягнення ним повноліття, про що видано виконавчий лист №2-179/2001 від 12 березня 2001 року.

Відповідно до довідки-розрахунку від 21 грудня 2017 року, з виплати аліментів згідно виконавчого листа Волочиського районного суду про стягнення аліментів з ОСОБА_5, заборгованість по аліментах складає 7449 гривень 09 копійок.

Загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів у період з 1 січня 2010 року по 1 червня 2016 року становить 3634 грн. 40 коп.

У звязку з цим позивач просила суд стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 3634 гривні 40 копійок.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позов.

Вважає, що під час розгляду справи судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, мало місце неправильне застосування норм матеріального права, у звязку з чим рішення має бути скасоване.

Посилається на те, що судом не враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Також, на думку апелянта, судом хибно встановлено, що виконавче провадження відкрито лише 4 січня 2018 року, тоді як воно відкрито 21 лютого 2012 року 2002 року, про що свідчить копія постанови про відкриття виконавчого провадження та відповідь Волочиського районного відділу ДВС №8416 від 5 травня 2018 року.

За доводами апеляційної скарги, не відповідає дійсності твердження суду про не доведення вини відповідача у простроченні сплати аліментів. Так, згідно виконавчого листа №2-179 від 12 березня 2001 року відповідач був зобовязаний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 доходу, однак, сплачував суму аліментів, виходячи з розміру мінімального прожиткового мінімуму дитини, а не фактичного доходу, який отримував у цей період. Також про наявність вини свідчить часткове визнання позову.

Крім того, не може бути підставою для відмови у позові ненадання суду доказів про існування заборгованості на даний час, оскільки ст. 196 СК України не передбачає необхідності існування заборгованості по аліментах на день звернення до суду, а відповідальність настає саме за прострочення зі сплати, яка, в свою чергу, підтверджена виданою відповідно до чинного законодавства довідкою Волочиського РВ ДВС.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що долучена до апеляційної скарги копія відповіді Волочиського РВ ДВС №8416 від 5 травня 2018 року містить посилання на відповідний адвокатський запит від 25 квітня 2018 року, що свідчить про те, що цей запит було складено і направлено вже після ухвалення судового рішення судом першої інстанції. Доводи апелянта щодо несвоєчасності отримання доказів є безпідставними. Відповідач зазначає, що згідно судового рішення та виконавчого листа аліменти повністю сплачені.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Пунктом 22 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 березня 2011 року вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів (щомісячно) на утримання сина ОСОБА_7, на підставі чого видано виконавчий лист від 12 березня 2001 року (а. с. 9).

4 січня 2018 року старшим державним виконавцем Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання сина (а. с. 7).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позовні вимоги про стягнення неустойки та заборгованості по сплаті аліментів є безпідставними та задоволенню не підлягають.

З таким висновком Апеляційний суд Хмельницької області не погоджується.

В апеляційному суді встановлено, що 21 лютого 2002 року на підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а. с. 44).

Відповідно до довідки розрахунку від 21 грудня 2017 року виданої Волочиським районним відділом ДВС у ОСОБА_5 на зазначену дату наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 7449 грн. 09 коп. (а.с. 10).

За розрахунком, наданим позивачем, пеня на зазначену заборгованість складає 3634 грн.

Матеріали справи не містять доказів, що заборгованість ОСОБА_5 утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції є необґрунтованим і рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 3634 грн.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції, якщо встановить невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд Хмельницької області

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2018 року скасувати та постановити нове.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вул. К. Маркса, 32, смт. Наркевичі, Волочиський р-н, Хмельницька обл., РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, вул. Костюшка, 11, м. Хмельницький, РНОКПП НОМЕР_2 - 3634 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 27 червня 2018 року.

Судді: /підписи/ ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_1

___________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8 Категорія: 48

Доповідач - Купельський А.В.