Справа №333/2386/18
Пр. № 2-о/333/209/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піх Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Бобко О.В., за участю заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Шевченківське об'єднань управління Пенсійного фонду України про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свою вимогу тим, що вона після досягнення пенсійного віку вона звернулася до Пенсійного фонду України з заявою про призначення їй пенсії за віком. Рішенням № 17 від 05.05.2018 року Шевченківське об'єднань управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З тих підстав, що у трудовій книжці, яку надала заявниця запис про зміну прізвища з «Дружиніної» на «Скрябіну» зроблено неналежним чином, а саме запис про документ на підставі якого зроблено виправлення, не завірений печаткою закладу та підписом відповідальної особи, що суперечить вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Деркомпраці СРСР № 162 від 20.07.1974 року. Документ, який підтверджує зміну прізвища не було надано.

На підставі викладеного заявниця просила встановити факт належності трудової книжки РТ-1 № 0799533, виданої 01.10.1977 року на ім'я «Лимонченко Марини Генриховны».

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала.

Представник заінтересованої особи до судового засідання не з'явилася, про час та місце була повідомлена своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомила.

Вислухавши пояснення заявника, суд дійшов до наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову (заяви) є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом (заяви), права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених чи невизнаних прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст заявленої вимоги, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що заявник народилася 29 жовтня 1959 року, що підтверджується даними паспорта заявниці. В 2018 році заявниця звернулася до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Запоріжжя для призначення пенсії за віком.

Після перевірки поданих заявницею документів рішенням №17 від 05.05.2018 року Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного Фонду заявнику відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку з тим, що в трудовій книжці запис про зміну прізвища заявника зроблено неналежним чином, а саме запис про документ на підставі якого зроблено виправлення, не завірений печаткою закладу та підписом відповідальної особи, що суперечить вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Деркомпраці СРСР № 162 від 20.07.1974 року. Документ, який підтверджує зміну прізвища не було надано.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті

Факт належності зазначеної вище трудової книжки підтверджується записами в самій трудовій книжці, згідно яких ім'я, по батькові та рік народження повність співпадають з цими ж даними заявниці, вказаними в паспорті.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії ІІ- ДБ № 270346 виданого 04.03.1987 року міським відділом РАЦС м.Керки, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, після розірвання шлюбу прізвище дружини залишено «Дружиніна».

Згідно свідоцтва про шлюб вбачається що гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зареєстрували шлюб 10.04.1998 року та після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Лимонченко». Даний факт також свідчить про належність заявниці трудової книжки, яка раніше мала прізвище «Дружиніна».

Оцінюючи надані суду докази, а також враховуючи той факт, що дана трудова книжка знаходиться саме у заявниці, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги та встановити факт належності заявниці трудової книжки РТ-1 № 0799533 виданої 01.10.1977 року на ім'я «Лимонченко Марини Генриховны».

Встановлення факту належності вищезазначеної трудової книжки потрібно заявниці для призначення пенсії, тобто має наслідком виникнення правовідносин, повязаних з призначенням пенсії.

В іншому порядку встановити факт належності даної трудової книжки заявниця не має можливості.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не передбачене законом.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 293-294, 315-316 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Шевченківське об'єднань управління Пенсійного фонду України про встановлення факту належності правовстановлюючого документу- задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_6, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованій за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, трудової книжки РТ-1 № 0799533, виданої 01.10.1977 року на ім'я «Лимонченко Марини Генриховны».

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю.Р.Піх