Провадження № 2/201/525/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 червня 2018р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Карнаух І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, усунення перешкод у користуванні шляхом зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2017р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 (третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, шляхом зняття з реєстрації (а.с. № 2а-5).

20.12.2017р. стороною позивачів були уточнені позовні вимоги та змінені підстави предявлення позову з ст.ст. 71, 72 ЖК України на ст. 405 ЦК України(а.с. № 33-35).

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень від 20.12.2017р., представник позивачів в позовній заяві посилався на те, що відповідачка є колишньою дружиною сина позивачів ОСОБА_4, та зареєстрована у належному позивачам домоволодінні за адресою м. Дніпро вул. М. Гнатюка (Ласточкіна) № 80, проте з 15.01.2017р. не мешкає у вказаному домоволодінні, не бере участь у витратах з його утримання та ремонту, оплаті комунальних послуг. Крім того, після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 відповідачка не є власником або членом сімї власника зазначеного домоволодіння, проте залишається зареєстрованою за вказаною адресою, не користуючись зазначеним житлом. У звязку з цим представник позивачів просив усунути позивачам перешкоди у користуванні майном шляхом зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за адресою:м. Дніпро вул. ОСОБА_5 (раніше м. Дніпропетровськ, Ласточкіна) № 80. Визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 80, розташованою за адресою: м. Дніпро вул. М. Гнатюка (раніше м. Дніпропетровськ, вул. Ласточкіна).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов, проти винесення заочного рішення по справі не заперечували.

Відповідачка ОСОБА_3 в підготовче та судове засідання, які призначалися на 28.03.2018р., 16.05.2018р. та 18.06.2018р. неодноразово не зявилась, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, з клопотанням про відкладення розряду справи до суду не звернулась, а також не скористалась правом надання заперечень проти позову. Про дату, час та місце розгляду справи кожного разу повідомлялась шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем реєстрації, конверти були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 38-39, 43-44, 50-51), а судові повістки на 28.03.2018р., на 16.05.2018р. та на 18.06.2018р. ,які були направлені за адресою проживання її матері у м. Нікополь Дніпропетровської області отримані відповідачкою згідно поштових повідомлень (а.с.№ 59, 63, 72).

Представник третьої особи - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради ОСОБА_6 (діє на підставі довіреності від 11.01.2017р. а.с. № 26) в судове засідання 18.06.2018р. не зявилася (а.с. № 70, 73). 03.10.2017р. до суду надійшло клопотання представника третьої особи, в якому представник просила розглянути справу без участі представника департаменту (а.с. № 24).

За таких обставин суд розглянув справу 18.06.2018р. за відсутності представника третьої особи.

За ч.4 ст. 223 та ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У звязку з чим суд, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, передбачених ст.210 ЦПК України, з урахуванням згоди позивачів, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів у порядку, передбаченому главою 11 розділу ІІІ ЦПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.247 ЦПК України під час судового розгляду справи судом здійснене повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Пунктом 9 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Підготовче засідання у справі відповідно до положень ст. 197 ЦПК України проведено 16.05.2018р.(а.с. № 68).

Суд, вислухав позивачів, допитавши свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, яким відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається на власний розсуд.

Судом встановлено, що позивачі є власниками домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. М. Гнатюка (раніше м. Дніпропетровськ, вул. Ласточкіна) № 80 по ? частині (а.с. № 9, 74, 75).

Відповідачка є колишньою дружиною сина позивачів ОСОБА_4, та зареєстрована у належному позивачам домоволодінні за адресою: м. Дніпро, вул. М. Гнатюка (раніше м. Дніпропетровськ, вул. Ласточкіна) № 80 (а.с. №11-16).

Судом при розгляді цієї справи встановлено, що ОСОБА_3 в домоволодінні за адресою: м. Дніпро, вул. М. Гнатюка (раніше м. Дніпропетровськ, вул. Ласточкіна) № 80 не проживає без поважних причин з січня 2018р.

В матеріали справи надано акт квартального комітету №3 за № 227 від 26.05.2017р., згідно якого ОСОБА_3 з січня 2017р. не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та відсутні її речі (а.с.№10).

Також обставини тривалої відсутності відповідачки без поважних причин за місцем реєстрації були підтверджені в судовому засіданні 18.06.2018р. поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. № 84, 87), які підтвердили, що відповідачку за адресою: м. Дніпро, вул. М. Гнатюка (Ласточкіна) № 80 не бачили з 15.01.2017р., вона вивезла машиною свої речі взимку 2017р., їй в цьому допомагав рідний брат, виїхала проживати з дитиною до своєї матері у м. Нікополь Дніпропетровської області. Протягом 1,5 років, які минули, вона не поверталася, відповідачці перешкод у користуванні будинком ніхто не чинив.

Обидва свідка є сусідками позивачів протягом тривалого часу (40 та 20 років відповідно), також свідки підтвердили те, що вони підписували акт від 26.05.2017р. про непроживання відповідачки у зазначеному домоволодіння (а.с. № 10).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2017р. у справі №201/2275/17 (рішення набрало законної сили 18.04.2017р.) шлюб, зареєстрований 29.10.2011р. у Відділі ДРАЦС по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 720 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які мають малолітню доньку ОСОБА_9, 28.03.2013р. народження - розірвано (а.с. № 17).

Цим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2017р. встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 припинили шлюбні відносини з січня 2017р., отже ці обставини в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню (а.с. № 83).

Варто зазначити, що цивільна справа про розірвання шлюбу № 201/2275/17 розглядалась з викликом відповідачки, яка 05.04.2017р. надала суду особисту заяву, в якій визнала позов та зазначила, що погоджується з тим, що шлюбні відносини між подружжям припинені в січні 2017р.

Відповідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що відповідачка ОСОБА_3 понад 1 рік, а саме з 15.01.2017р., не мешкає за адресою реєстрації: м. Дніпро, вул. М. Гнатюка (раніше м. Дніпропетровськ, вул. Ласточкіна) № 80, самостійно з реєстраційного обліку не знімається, суд вважає за можливе задовольнити вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, усунення перешкод у користуванні шляхом зняття з реєстрації.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України з урахуванням задоволення позову суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивачки ОСОБА_1 (оскільки саме вона сплачувала судовий збір) суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. №2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 128-131, 141, ч.4 ст.223, ст.ст. 259, 263-265, ч. 1 ст. 280, п. 9 ч. 1 Розділу XI «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017р.), суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, усунення перешкод у користуванні шляхом зняття з реєстрації - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 80, розташованим за адресою: м. Дніпро, вул. М. Гнатюка (раніше назва м. Дніпропетровськ, вул. Ласточкіна).

Усунути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкоди у користуванні будинком № 80, розташованим за адресою: м. Дніпро, вул. М. Гнатюка (раніше назва м. Дніпропетровськ, вул. Ласточкіна), шляхом зняття ОСОБА_3, 02.08.1985р. народження з реєстраційного обліку за адресою: м. Дніпро, вул. М. Гнатюка (раніше м. Дніпропетровськ, вул. Ласточкіна), буд. № 80.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: Ткаченко Н.В.