У Х В А Л А

18 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 488/6211/14-ц

Провадження № 14-235 цс 18

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача - Гудими Д. А.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

ознайомилася з матеріалами справи за позовом прокурора Корабельного району м. Миколаєва (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації (далі також - ОДА), Державного підприємства (далі також - ДП) «Миколаївське лісове господарство» до Миколаївської міської ради, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання незаконними та скасування окремих пунктів рішень Миколаївської міської ради, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки з незаконного володіння

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2016 року та рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 8 грудня 2016 року і

в с т а н о в и л а:

27 листопада 2014 року прокурор звернувся з вказаним позовом і просив:

поновити позовну давність, пропущену з поважних причин;

визнати незаконним і скасувати пункт 1.3 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради № 2/24 від 30 червня 2006 року, за яким ОСОБА_3 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 945 кв. м, за рахунок земель лісового господарства, для будівництва й обслуговування житлового будинку та господарських споруд, з наданням адреси: вул. Гагаріна, 2/8, м. Миколаїв;

визнати незаконними та скасувати пункти 15, 15.2 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради № 17/46 від 9 листопада 2007 року, якими затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 945 кв. м за рахунок земель ДП «Миколаївське лісове господарство» з віднесенням її до земель житлової забудови - для будівництва й обслуговування житлового будинку та господарських будівель (далі - оскаржені рішення);

визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 932944 від 22 вересня 2008 року, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 56 (далі - державний акт);

витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 земельну ділянку площею 945 кв. м, кадастровий номер НОМЕР_1 (далі - земельна ділянка) у власність держави в особі Миколаївської ОДА та у користування ДП «Миколаївське лісове господарство».

Позовна заява мотивована тим, що оскаржені рішення прийняті, а державний акт виданий з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки земельна ділянка належить до земель державного лісового фонду, передання яких у приватну власність заборонено; земельна ділянка розташована на території зелених насаджень, будівництво житлових будинків в межах якої заборонено; обов'язкова державна експертиза проекту землеустрою земельної ділянки не проводилася; позовна давність не пропущена, оскільки порушення законодавства щодо відчуження земельної ділянки виявлені прокуратурою лише у серпні 2014 року.

18 травня 2016 року Корабельний районний суд м. Миколаєва ухвалив рішення, яким визнав поважними причини пропуску позовної давності, оскільки факт порушення вимог законодавства щодо відчуження земельної ділянки виявлений прокуратурою лише у серпні 2014 року, та задовольнив позов прокурора.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки земельна ділянка розташована у кварталі 43 урочища Миколаївського лісництва, то вона належала до земель лісового фонду і перебувала у постійному користуванні ДП «Миколаївське лісове господарство». Суд вказав, що земельна ділянка у ДП «Миколаївське лісове господарство» у встановленому порядку повноважним органом не вилучалась, а зміна її цільового призначення не здійснювалась. Відтак, на думку суду першої інстанції, оскаржені рішення в частині передання земельної ділянки у власність ОСОБА_3 прийняті міською радою всупереч законодавству та з перевищенням повноважень.

8 грудня 2016 року Апеляційний суд Миколаївської області ухвалив рішення, яким змінив рішення суду першої інстанції: виключив з резолютивної та мотивувальної частин рішення висновок суду про визнання поважними причин пропуску прокурором позовної давності та поновлення строку для звернення до суду з позовом, а в іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що факт незаконного передання земельної ділянки став відомим лише під час перевірки, проведеної на підставі завдання прокуратури м. Миколаєва у період липня-серпня 2014 року. Суд вказав, що у матеріалах справи немає будь-яких відомостей про те, що Миколаївська ОДА як розпорядник земель державної власності дізналася про порушення вимог земельного законодавства раніше. Відтак, суд апеляційної інстанції вказав, що прокурор звернувся з позовом за захистом порушених прав держави у межах позовної давності.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в іншій частині, апеляційний суд вважав, що суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права. Суд апеляційної інстанції, зокрема, вказав, що земельна ділянка, яка вибула з користування ДП «Миколаївське лісове господарство» та виключена зі складу земель лісового фонду протиправно через прийняття Миколаївською міською радою оскаржених рішень поза межами її повноважень, належить до земель лісового фонду, на час прийняття рішення про її відчуження перебувала у державній власності та вибула з володіння власника поза його волею.

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою. Просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Скаржиться на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що прокурор дізнався про порушення законодавства безпосередньо під час прийняття оскаржених рішень у 2006-2007 роках, а відтак позовна давність спливла на момент його звернення до суду з цим позовом. ОСОБА_3 вважає, що для витребування земельної ділянки на користь Миколаївської ОДА остання має надати докази як належності їй цієї земельної ділянки, так і докази її незаконного вибуття. Зазначає, що Миколаївська міська рада мала необхідний обсяг повноважень для передання земельної ділянки у власність. Вказує, що цей спір стосується визначення наявності у суб'єктів владних повноважень компетенції щодо прийняття рішень про передання земельної ділянки у власність, а тому він мав розглядатися за правилами адміністративно судочинства.

15 березня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрив провадження у справі.

У квітні 2017 року Миколаївська ОДА подала заперечення на касаційну скаргу, просить залишити її без задоволення. Мотивує, що земельна ділянка перебувала у державній власності в особі Миколаївської ОДА та вибула з користування ДП «Миколаївське лісове господарство» поза волею власника. Вказує, що про порушення свого права власності дізналася лише після пред'явлення позову прокурора у цій справі.

У квітні 2017 року перший заступник прокурора Миколаївської області також подав заперечення на касаційну скаргу, за змістом якої просить відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити рішення судів попередніх інстанцій без змін. Зазначає, що факт незаконного передання земельної ділянки став відомим лише під час перевірки, проведеної на підставі завдання прокуратури м. Миколаєва у період липня-серпня 2014 року. Вважає, що Миколаївська міська рада незаконно вилучила земельну ділянку з постійного користування ДП «Миколаївське лісове господарство», чим порушила права її власника та користувача. Стверджує, що досліджені судами матеріали лісовпорядкування є доказом права постійного користування ДП «Миколаївське лісове господарство» земельною ділянкою, ОСОБА_3 набула право власності на земельну ділянку незаконно, а тому суди обґрунтовано дійшли висновку про її витребування.

17 липня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ призначив справу до судового розгляду.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс (далі - ЦПК) України викладений у новій редакції.

23 травня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

З огляду на те, що ОСОБА_3 оскаржує рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2016 року та рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 8 грудня 2016 року, зокрема, з підстав порушення правил предметної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду приймає справу до розгляду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Отже, справа розглядатиметься Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402, частиною шостою статті 403 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

у х в а л и л а :

1. Прийняти до розгляду справу за позовом прокурора Корабельного району м. Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації, Державного підприємства «Миколаївське лісове господарство» до Миколаївської міської ради, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання незаконними та скасування окремих пунктів рішень Миколаївської міської ради, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки з незаконного володіння за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2016 року та рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 8 грудня 2016 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами на 4 липня 2018 року у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Д. А. Гудима
Судді:Н. О. АнтонюкН. П. Лященко
С. В. БакулінаО. Б. Прокопенко
В. В. БританчукЛ. І. Рогач
В. І. ДанішевськаІ. В. Саприкіна
О. С. ЗолотніковО. М. Ситнік
О. Р. КібенкоО. С. Ткачук
В. С. КнязєвВ. Ю. Уркевич
Л. М. ЛобойкоО. Г. Яновська