Ухвала

Іменем України

12 червня 2018 року

м. Київ

справа № 127/20943/17

провадження № 61-27960 ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» напостанову Апеляційного суду Вінницької області, у складі колегії суддів: Медяного В. М., Матківської М. В., Сопруна В. В., від 28 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 третя особа - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2018 року позовну заяву ОСОБА_5 залишено без розгляду.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 28 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2018 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У травні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на постанову Апеляційного суду Вінницької області від 28 березня 2018 року, у якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до вимог частин п'ятої, шостої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Наслідки, визначені частинами третьою - п'ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання.

Задовольняючи апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу районного суду,апеляційнийсуд вірно виходив із того, що суд першої інстанції залишаючи позовну заяву без розгляду на підставі частини шостої статті 223 ЦПК України не врахував вимоги передбачені частинами третьою - п'ятою цієї статті, оскільки у випадку залишення представником позивача зали судового засідання суд має право як розглянути справу за відсутності такого представника так і залишити позов без розгляду.

Судом встановлено, що 15 січня 2018 року представник позивача залишив залу судового засідання не з власної волі, а на вимогу секретаря судового засідання після виходу суду до нарадчої кімнати для вирішення клопотання. При цьому, суд у порушення вимог частини першої статті 244 ЦПК України не оголосив орієнтовний час проголошення судового рішення, тому відсутні підстави вважати, що учасник справи залишив залу судового засідання з власної волі.

Отже, суд першої інстанції безпідставно залишив позовну заяву ОСОБА_5 без розгляду у зв'язку з залишенням представником позивача зали судового засідання, чим порушив гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право ОСОБА_5 на розгляд його справи судом.

Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції взагалі не надав належної оцінки щодо неявки представника позивача без поважних причин у судове засідання призначене на 04 грудня 2017 року, не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки апеляційним судом встановлено, що підставою для залишення позову без розгляду суд першої інстанції вважав залишення зали судового засідання представником позивача 15 січня 2018 року, однак це відбулось не з волі представника позивача.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «РайффайзенБанк Аваль» на постанову Апеляційного суду Вінницької області від 28 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про поділ спільного майна подружжя.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта