Справа № 462/5781/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/783/7075/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1О.
У Х В А Л А

судового засідання

27 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Жукровської Х.І.

з участю: ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 листопада 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_8 державна нотаріальна контора, про визнання недійсним заповіту, складеного ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4, посвідченого 02.02.2012 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7

Оскаржуваним рішенням позовну заяву ОСОБА_2 задоволено, визнано недійсним заповіт ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4, посвідчений 02.02.2012 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7

Рішення судув апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_4А ОСОБА_6,вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Представник позивачки ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 через канцелярію суду подав клопотання, підтримане ним в судовому засіданні, про призначення повторної судової психіатричної експертизи, яке обгрунтовує тим, що у зазначеному висновку містяться розбіжності з матеріалами, які були обєктом експертизи, експертом не досліджено можливість ремісії та інші, значущі для встановлення дійсних обставин справи, факти.

Позивачка, її представник ОСОБА_3 заперечили щодо задоволення клопотання, вважають висновок судово психіатричної експертизи обґрунтованим, таким, що не суперечить іншим матеріалам справи, не викликає сумнівів в його правильності, що виключає призначення та проведення повторної експертизи.

Заслухавши пояснення учасників справи, їх представників, колегія суддів вважає, що клопотання представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_9, в момент вчинення заповіту на користь ОСОБА_4, який 02.02.2012 року посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, страждав стійким хронічним психічним захворюванням у формі органічного маячного розляду, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що відповідно до ч.1 ст. 225 ЦК України є підставою для визнання правочину недійсним.

Такий висновок суду обґрунтовано висновком судово-психіатричного експерта № 445 від 01.08.2016 року, згідно з п. 23 якого, на момент укладення заповіту 02.02.12 ОСОБА_9 страждав стійким хронічним психічним захворюванням у формі органічного маячного розладу, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Обгрунтовуючи висновок про такий психічний стан особи, експерти виходили з медичної документації, яка міститься в матеріалах справи, з якої вбачається, що у ОСОБА_9 було діагностовано арахноїдит, який є запаленням павутинної оболонки головного (церебральний арахноїдит) або спинного (спінальний арахноїдит) мозку. Ознаки церебрального арахноїдиту локальний та дифузний головний біль, нудота, судомні припадки, паралічі, порушення чутливості, мови, знижується гострота зору (ураження основи мозку). Останні обстеження ОСОБА_9 лікарем (19.11.2007 року та 24.03.2008 року) показали, що його стан нормальний, скарг не висловлено. Експертами у висновку зазначено, що обєктивних медичних даних щодо подальшого перебігу та лікування виявлених психічних розладів у ОСОБА_9 в наданій медичній документації у період з 2008 року немає, в той же час експерти дійшли висновку про те, що хворобливий стан ОСОБА_9 маніфестував у хронічний маячний розлад особистості і на момент складання заповіту 02.02.2012 року у зв»язку з таким психічним захворюванням не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними.

На думку колегії суддів, такий висновок експертів ними не обґрунтовано, оскільки у висновку не зазначено, з яких міркувань експерти дійшли саме до такого висновку, зважаючи на те, що в медичній документації, наданій експертам для дослідження, відсутня інформація про проходження обстеження чи його лікування у психіатричному закладі після 2008 року.

Крім цього, у висновку судово психіатричної експертизи експертами не проаналізовано можливості коливання тимчасових періодів покращення та погіршення психічного стану ОСОБА_9, можливості входження його у стан ремісії та її вплив на можливість ОСОБА_9 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У висновку судово психіатричної експертизи не надано оцінки можливостей ОСОБА_9 у стані, коли він на момент складання заповіту 02.02.2012 року страждав стійким хронічним психічним захворюванням у формі органічного маячного розладу, у зв»язку з чим не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому, що до смерті ОСОБА_9 працював, за місцем праці характеризувався позитивно, жодних зауважень чи застережень щодо його психічного стану та поведінки в роботодавця не виникало, тому, що ОСОБА_9 вів активний суспільний спосіб життя, проводив заняття у секціях з боксу, брав участь у судових засіданнях та у проведенні виконавчих дій.

У висновку судово психіатричної експертизи також не надано оцінки тим обставинам, що ОСОБА_9 у стані, коли він на момент складання заповіту 02.02.2012 року страждав стійким хронічним психічним захворюванням у формі органічного маячного розладу, у зв»язку з чим не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, неодноразово видавалися нотаріально посвідчені доручення, під час посвідчення яких нотаріусами перевірялася його дієздатність.

Крім цього, з пояснень судового експерта ОСОБА_10 в суді першої інстанції вбачається, що дійсно обєктивних медичних даних щодо перебігу хвороби ОСОБА_9 починаючи із 2008 року в матеріалах справи немає. Останні два медичних огляди ОСОБА_9, які констатували покращення стану здоров'я, експертами до уваги не бралися, оскільки вони були проведені не фахівцем. Експерт зазначив, що за умови належного лікування ОСОБА_9 міг увійти в стан ремісії, що дозволяє усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, однак в матеріалах справи немає даних про проведення лікування. Експерт зазначив, що йому здаються дивними деякі обставини, зокрема наявність документів про те, що ОСОБА_9 після 2009 року працював, укладав договори, видавав довіреності тощо.

Будучи допитаним судом першої інстанції в судовому засіданні 03.07.2017 року експерт ОСОБА_11 пояснив, що з таким діагнозом, який згідно з висновком унеможливлює здатність ОСОБА_9 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, останній не міг працювати охоронцем. Експерт не пояснив невідповідність його тверджень матеріалам справи, з яких вбачається, що ОСОБА_9 працював у ТзОВ «Маркет-Крим», з ним був укладений договір про матеріальну відповідальність, він проводив активне життя, вчиняв правочини.

Будучи допитаним судом першої інстанції в судовому засіданні 15.09.2017 року експерт ОСОБА_12 пояснив, що дійсно в матеріалах справи відсутні обєктивні медичні дані про стан ОСОБА_9 починаючи з 2008 року, однак на думку експертів, його хвороба розвивалася по наростаючій. Сам експерт зазначив, що він не може стверджувати, яким ОСОБА_9 був станом на 2012 рік, чи в його стані вже була дименція. Експерт ОСОБА_12 заперечив твердження експерта ОСОБА_10 щодо можливої ремісії ОСОБА_9 за умови належного лікування, а також вказав, що при такому діагнозі ОСОБА_9 не міг працювати.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів доходить висновку, що висновок судово-психіатричного експерта № 445 від 01.08.2016 року містить суперечності, зазначені у ньому висновки суперечать іншим матеріалами справи, що відповідно до ч.2 ст. 113 ЦПК України є підставою для призначення повторної експертизи.

На основі наведеного та керуючись ст. ст. 102-113 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

призначити у справі № 462/5781/14-ц повторну судову - психіатричну експертизу.

Проведення повторної судово психіатричної експертизи доручити експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоров'я України (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 103).

На вирішення експертів поставити запитання:

- Чи страждав ОСОБА_9, будь-яким психічним розладом на момент укладення ним заповіту, посвідченого 02.02.2012 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7?

- Якщо так, чи міг ОСОБА_9 за своїм психічним станом, в силу психічного захворювання, на які він страждав, усвідомлювати значення своїх дій та/або міг керувати ними та правильно сприймати обставини та наслідки підписання ним заповіту від 02.02.2012 року?

- Чи підтвердженою є абсолютна неспроможність ОСОБА_9 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент складання ним заповіту, посвідченого 02.02.2012 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7?

В розпорядження експерта направити матеріали цивільної справи.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

ОСОБА_13