Справа № 752/9917/18
Провадження № 2/752/4563/18
РІШЕННЯ

Іменем України

25.06.2018 року Голосіївський суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Конельської А.С.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Голосіївського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, Голосіївського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою в житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що вона є законним власником квартири № 1 у вказаному житловому будинку. В ньому зареєстрований відповідач - чоловік її старшої доньки, який в будинку з 2014 року не проживає. Вона має намір продати свою власність, однак, відповідач зареєстрований в будинку, що перешкоджає їй здійснити продаж будинку у встановленому законом порядку. Крім того, зазначила, що вона змушена сплачувати комунальні платежі за відповідача, який вже тривалий час не мешкає в будинку.

Позивач в судове засідання не з»явилась. Падала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та позов задовольнити в поновму обсязі з викладених в ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився. Подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував.

Відповідач - Голосіївський районний відділ Державної міграційної служби України в м. Києві явку свого представника для розгляду справи не забезпечив. Судом про розгляд справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З клопотанням про розгляд справи до суду не звертався.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в підготовчому судовому засіданні, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 15.07.2004 року, виданих державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори Литвиненко Л.В. є власником квартири АДРЕСА_1 Право власності позивача зареєстроване у встановленому законом порядку в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна (а.с.13-14).

На даний час в спірному житловому приміщенні зареєстрований відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України (а.с.9-11).

Однак, відповідач ОСОБА_2 фактично в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, - не мешкає, що підтверджується відповідним актом про відсутність зареєстрованої особи за місцем реєстрації від 11.05.20018 року (а.с.25).

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своєю власністю.

Статтею 47 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

До цих правовідносин належить застосовувати ч. 2 ст. 405 ЦК України, якою передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З перелічених норм закону вбачається, що саме власнику квартири належить право користування та розпорядження своєю квартирою, а також поряд з ним мають право користування цією квартирою і члени його сім'ї. Право члена сім'ї власника квартири на користування квартирою існує лише до тих пір поки право власності на квартиру не припинене, а при втраті права власності членом сім'ї на квартиру, при відсутності відповідного договору з новим власником припиняється й право членів колишнього власника на користування цією квартирою.

Враховуючи викладене, а також те, що на даний час позивач є законним власником квартири АДРЕСА_1, а зареєстрований в цій квартирі відповідач фактично в ній не проживає, а також приймаючи до уваги те, що відповідач подав суду письмову заяву, в якій визнав позов повністю та не заперечував проти зняття його з реєстрації, суд вважає, що позов є обґрунтованим та законним, в зв»язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 317, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Голосіївського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Шахтарськ Сахалінської області, громадянина України, - таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та зняти ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційцного суду м. Києва, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення через Голосіївський районний суд м. Києва. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Н.П. Чередніченко