Справа № 686/595/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2018

Хмельницький міськрайонний суд

у складі: головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

до

ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором

та за зустрічним позовом

ОСОБА_2

до

Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

про визнання недійним кредитного договору

встановив:

ОСОБА_3 виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У січні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_2, в обґрунтування якого вказав, що 26.07.2005 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № HMH0GK00006647. Згідно умов договору відповідачу було надано кредит у розмірі 23000,00 доларів США терміном до 25.07.2025 року.

Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що призвело до заборгованості за кредитом. Станом на 17.12.2015 року заборгованість становить 21372,63 доларів США, яка складається з наступного: 17971,26 доларів США заборгованість за кредитом, 2205,77 доларів США заборгованість по процентам, 496,80 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 698,80 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором. Просить стягнути заборгованість в примусовому порядку.

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом, який мотивує тим, що укладений кредитний договір № HMH0GK липня 2005 року не містить дотримання балансу договірних правовідносин, відсутність в кредитному договорі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням договору є порушенням пункту 2 частини 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», і є підставою для визнання недійсним кредитного договору в цілому. Просить визнати його недійсним.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги про стягнення заборгованості за кредитом підтримала, зустрічних позовних вимог не визнала. Суду пояснила, що заборгованість позичальника підтверджується розрахунком заборгованості та матеріалами справи.

Зустрічний позов вважає безпідставним та необґрунтованим. Вважає, що підстав для зменшення розміру пені немає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду справи у передбаченому законом порядку, до суду подала відзив на первісний позов, просить справу слухати без її участі та участі її представника.

Подала відзив на позов, заявлені вимоги про стягнення заборгованості за договором не визнала. Суду пояснила, що вона не була ознайомлений із сукупною вартістю кредиту до його укладення сторонами. Були невірно розраховані відсотки, що підтверджуються після проведення судово-економічної експертизи, з висновку якої вбачається істотне порушення законодавства України, відсутня сукупна вартість кредиту, детальний розпис вартості кредиту за кожний платіжний період, а також в кредитному договорі зазначена занижена відсоткова ставки, тому вважає, що зустрічний позов необхідно задовольнити, а у задоволенні первісного позову відмовити. Подала заяву про врахування при розгляді її майновий стан та просила згідно вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України у стягненні пені відмовити.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 14 січня 2016 року відкрито провадження за первісним позовом.

Ухвалою суду від 23.03.2016 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору, який об»єднано із первісним для спільного розгляду.

Позивачем подані заперечення проти позову.

За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 30.06.2016 року призначено судову економічну експертизу для вирішення питання правильності нарахування заборгованості за кредитним зобов»язанням.

Представник ПАБ КБ «Приватбанк» подав заперечення проти зустрічного позову, в яких посилається на те, що при укладанні кредитного договору контрагента було повідомлено про валютні ризики, проте валюта кредиту обрана саме позичальником. Окрім того, з часу укладання договору до заявленої вимоги пройшло більш як три роки, тому ОСОБА_2 пропущено строк вимоги про визнання кредитного договору недійсним.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом достовірно установлено, що 26.07.2005 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № HMH0GK00006647. Згідно умов договору відповідачу було надано кредит у розмірі 23000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості до 25.07.2025 року.

Відповідно до пункту 1.3 кредитного договору банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № 6753 для подальшого їх використання за цільовим призначенням.

Кредитор виконав умови кредитного договору та надав кошти в сумі 23 000 доларів США. Позичальник частково виконувала зобов»язання за кредитним договором, проте 25.11.2014 року фактично припинила виконувати їх.

Цих обставин сторони не заперечують.

ОСОБА_2, сплачуючи протягом тривалого часу періодичні платежі згідно умов договору до 25.11.2014 року, погоджувалася з умовами кредитного договору, не порушувала питання про його розірвання чи визнання його недійсним через ненадання кредитором своєчасної та достовірної інформації про послугу, а тому суд приходить до висновку, що волевиявлення позичальника, як учасника правочину було вільним і відповідало її внутрішній волі, а правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як убачається із матеріалів справи позичальник належним чином умов укладеного кредитного договору не виконувала, і станом на 17.12.2015 року заборгованість становить 21372,63 доларів США, яка складається з наступного: 17971,26 доларів США заборгованість за кредитом, 2205,77 доларів США заборгованість по процентам, 496,80 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 698,80 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором.

За змістом ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення зустрічного позову, оскільки на час укладення договору сторони досягли домовленості щодо таких істотних умов кредитного договору, як розмір кредитних коштів та вид валюти, розмір процентної ставки, термін повернення кредиту, розмір і порядок внесення щомісячних платежів, які позичальник зобов'язувався сплатити позикодавцю, обов'язковість встановлення яких передбачено ст. 1054 ЦК України.

Тому із цих підстав зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржники зобовязані виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед банком.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно умов кредитного договору та вимог закону банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій та інших платежів згідно умов договору та закону.

За наведених обставин підлягає стягненню з позичальника ОСОБА_2 сума заборгованості за кредитом 17971,26 доларів США, 2205,77 доларів США заборгованість по процентам, 496,80 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом та 18 227,0 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязання за договором.

Доказом наявності заборгованості за кредитом є розрахунок заборгованості, який в ході судового розгляду не спростовано.

Суд не приймає до уваги позицію позичальника щодо зменшення розміру нарахованої пені у зв»язку із тим, що на теперішній час вона не працює, не має чоловіка і має не стабільного доходу, позаяк згідно положень статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, позивачем розмір пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором визначений у валюті кредиту в сумі 698,8 доларів США розрахований у доларах США.

Відповідно до статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина третя статті 533 ЦК України).

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний з розміром облікової ставки Національного банку України, а оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, то пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише в національній валюті України - гривні.

Тому, в цій частині стягнення пені має бути розраховано у національній валюті, та підлягає стягненню з відповідача 18 227,0 грн. (698,8 х 26.0836 (курс НБУ) = 18 227,0 грн.

4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

За клопотанням позивача в якості доказу розміру належних до стягнення сум було призначено судову економічну експертизу № 2368 від 14.11.2017 року, висновок якої міститься у матеріалах справи.

Проте зазначений доказ суд відхиляє з наступних мотивів.

Отримання кредиту у сумі 23 000 доларів не заперечується самим позичальником, лише вона посилається на те, що при укладанні цього договору порушені її права як споживача. У зазначеному висновку експерт ОСОБА_4 дійшов висновку про невідповідність розрахунку ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 26.07.2005 року умовам договору та розрахунковим документам щодо видачі кредитних коштів, проте означена обставина не оспорюється позичальником та таке питання на вирішення експерту судом на вирішення не ставилось.

Експерт прийшов до висновку про невідповідність розрахунку заборгованості, однак разом із тим, посилається на відсутність документального підтвердження касових операцій та знову ж таки посилається на відсутність документального обгрунтування заборгованості на рахунках відповідно вимог нормативно-правових актів НБУ.

Такий висновок є неясним, тому суд його до уваги не бере.

Суд відхиляє і заяву ОСОБА_2 щодо застосування ч. 3 ст. 551 ЦК стосовно пені в розмірі 698,8 доларів США, що еквівалентно 16 428, 78 грн. на момент подачі позову та звільнення від сплати пені, оскільки будь-яких доказів перебування на обліку в центрі зайнятості в пошуках роботи та підтвердження інших обставин, викладених у заяві позивач за зустрічним позовом не надала, а суд таких не встановив. Крім того, дана норма закону не передбачає звільнення від сплати пені, у ній йдеться лише про зменшення її розміру. Розмір пені взагалі розміру збитків не перевищує.

5. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав.

В якості основної підстави для задоволення позову позивач за первісним позовом зазначає наявність у відповідача перед ним невиконаних зобовязань за кредитним договором за прострочення сплати яких має наставати відповідальність, передбачена ст. 527 ЦК України.

Права банку суд вважає порушеними, оскільки кредитні зобов»язання, передбачені договором є невиконаними.

Водночас, і права ОСОБА_2 є не порушеними, оскільки вона зобов»язувалась вносити щомісячний платіж в сумі 281,84 доларів США на погашення заборгованості за кредитом, що складалася із заборгованості за кредитом, відсотками, комісіє, відповідно до пунктів 2.2, 9.4.3 умов кредитного договору. Цих умов договору не дотримувалась, допустила прострочення виконання зобов»язань, що підтверджується розрахунком заборгованості.

6. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржники зобовязані виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед банком.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно положень частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням),то в разі прострочення повернення чергової частини позивкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

8. Судові витрати.

Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду (7 537,06 грн., а.с. 19 том 1). Позивач ОСОБА_2 за зустрічним позовом судового збору не сплачувала відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»

Оскільки первісний позов задоволено повністю, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір» в сумі 7 537,06 грн.

Судовий збір за зустрічним позовом слід віднести на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13,76-81,89,265 ЦПК України статей 16,526,527,530,536,551,553,554,616,1049,1050 Цивільного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором HMH0GK00006647 від 26.07.2005 в сумі 20 673,89 (Двадцять тисяч шістсот сімдесят три долара США 89 центів), з них 17971,26 доларів США заборгованість за кредитом, 2205,77 доларів США заборгованість по процентам, 496,80 доларів США заборгованість з комісії за користування кредитом, пені 18 227,0 грн. за несвоєчасне виконання зобовязання за договором та судовий збір в сумі 7537,06 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Позивач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний код облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання та реєстрації 29016, АДРЕСА_1.

Суддя: