Ухвала

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 159/4434/17-ц

провадження № 61-36914ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргупублічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову апеляційного суду Волинської області від 26 квітня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У листопаді 2017 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулося до суду з вищезазначеним позовом, у якому просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за договором про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки від 13 жовтня 2014 року № 412714 у сумі 6 139 грн 14 коп.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 січня 2018 року у складі судді Наваляного Т. Д. позов ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки від 13 жовтня 2014 року № 412714 в сумі 4 686 грн 93 коп.

Постановою апеляційного суду Волинської області від 26 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Бовчалюк З. А., Здрилюк О. І., Карпук А. К., рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 січня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ПАТ «Державний ощадний банк України» у задоволенні позову.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПАТ «Державний ощадний банк України», у якій його представник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (ЛеважПрестасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (100 * 1 762 грн = 176 200 грн).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості у сумі 6 139 грн 34 коп., що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Враховуючи те, що оскаржуване судове рішення ухвалене у малозначній справі, а випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову апеляційного суду Волинської області від 26 квітня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель