Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/142/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.06.2018смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді: Вадовської А.В.,

за участю секретаря: Кравець Л.В.,

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

його представника: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивований тим, що 06 вересня 2017 р. о 14:00 год. ОСОБА_2, не маючи прав керування транспортними засобами, керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак 144-33ХО, рухаючись по польовій дорозі поблизу с.Володимирівка, не обрав безпечної швидкості, не обрав безпечної дистанції, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив зіткнення з з автомобілем Geely СК, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали пошкодження.

У настанні ДТП 07.11.2017 р. винним визнаний та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП ОСОБА_2

Згідно звіту №09-009 від 16 вересня 2017 р. про оцінку вартості збитку, нанесеного в результаті пошкодження автомобіля Geely СК, вартість матеріального збитку, нанесеного внаслідок пошкодження належного позивачеві автомобіля з урахуванням фізичного зносу, становить 7 825,69 грн., при цьому вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 10 014,70 грн.

Витрати на послуги оцінки вартості збитку склали 690 грн., крім цього на поїздки до експерта-оцінювача придбавалося пальне 12.09.2017 р. та 13.09.2017 р. на суми 500,02 грн. та 499,82 грн. відповідно.

Відповідач у добровільному порядку відмовляється відшкодувати спричинені збитки.

Посилаючись на норми ст.ст.22, 1166, 1187, 1192 ЦК України, Постанову пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. №4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 10 014,70 грн. вартість відновлювального ремонту, 7 825,69 грн. вартість матеріального збитку, нанесеного в результаті ДТП, 690 грн. вартість послуг оцінювача, 999,84 грн. витрати на пальне, а всього 19 530,23 грн.

Крім цього, позивач вважає, що у результаті ДТП та невідшкодування шкоди йому завдана моральна шкода, яку він оцінив у 5000 грн., що виразилася у необхідності відшукання грошей для ремонту автомобіля, витрачання коштів, передбачених на інші цілі, на його ремонт, що призвело до пригніченого стану, порушення нічного сну.

Також просив стягнути з відповідача понесені судові витрати на суму 1409,60 грн.

Ухвалою судді від 16.02.2018 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі.

14.03.2018 р. відповідач ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав повністю, 30.03.2018 р. позивач ОСОБА_1 надав відповідь на відзив, в якій підтримав заявлені позовні вимоги, а відповідач ОСОБА_2 заперечення на відповідь на відзив, де заперечував проти задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні встановлено, що між сторонами мають місце правовідносини, пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, що зазначені у позовній заяві. Також суду пояснив, що страхову компанію про настання ДТП за участю його автомобіля він не повідомляв.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнали повністю, посилаючись на недоведеність позовних вимог.

При цьому посилалися на те, що між ДТП та розміром завданої шкоди немає безпосереднього причинного зв'язку. Відсутній акт опису пошкоджень автомобіля, що утворилися безпосередньо в результаті ДТП. При проведенні оцінки вартості матеріальної шкоди відповідач не був запрошений, а тому звіт про вартість спричинених збитків, на думку відповідача та його представника, не може бути допустимим доказом. Ремонтна калькуляція не відповідає тим пошкодженням, що зазначені у протоколі огляду транспортного засобу.

Понесені позивачем витрати на придбання пального не свідчать про його використання з метою захисту його порушеного матеріального права. Крім того, виходячи з технічних характеристик та відстані для проїзду до місця проведення експертизи, є явно завищеними.

Позовна вимога про стягнення моральної шкоди не підтверджена жодним доказом, її розмір не обґрунтований.

Відповідач ОСОБА_2 також пояснив, що про настання ДТП за участю його автомобіля він не повідомляв страхову компанію, в якій застрахований його автомобіль.

Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У ході судового розгляду встановлено, що ні позивач ні відповідач не повідомляли страхові компанії про настання ДТП за їх участю, а тому треті особи до участі у справі не залучалися.

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 вересня 2017 р. о 14:00 год. ОСОБА_2, не маючи прав керування транспортними засобами, керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак 144-33ХО, рухаючись по польовій дорозі поблизу с.Володимирівка, не обрав безпечної швидкості, не обрав безпечної дистанції, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив зіткнення з з автомобілем Geely СК, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали пошкодження.

Постановою Доманівського районного суду Миколаївської області від 07.11.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,та накладено стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту постанови вбачається, що автомобілі зіткнулися лівими передніми частинами.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля Geely СК, державний номерний знак НОМЕР_1, є ОСОБА_1

Як на підставу задоволення своїх вимог позивач посилається на те, що згідно зі звітом №09-009 спеціаліста-автотоварознавця ОСОБА_4 про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого в результаті пошкодження автомобіля від 16.09.2017 р., вартість відновлювального ремонту автомобіля Geely СК, державний номерний знак НОМЕР_1, пошкодженого внаслідок ДТП 06.09.2017 р., склала 10 014,70 грн., а вартість матеріального збитку, спричиненого в результаті пошкодження в ДТП з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, складає 7 825,69 грн.

Зазначений звіт виконаний на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 з подальшими змінами та доповненнями (надалі Методика).

Вказаний звіт відповідач та його представник вважали недопустимим доказом, оскільки звіт виконаний без участі відповідача, спричинені внаслідок ДТП пошкодження не були зафіксовані при складанні протоколу відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, а тому не можуть свідчити про утворення їх саме внаслідок ДТП.

Суд з такими доводами погодитися не може, оскільки як у постанові Доманівського районного суду від 07.11.2017 р. про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст.124 КУпАП, так і в судовому засіданні з пояснень позивача та відповідача встановлено, що автомобіль Geely СК, державний номерний знак НОМЕР_1, зазнав пошкоджень внаслідок ДТП саме передньої лівої частини.

У протоколі огляду транспортного засобу №09-009 від 12.09.2017 р. до звіту зафіксовані пошкодження саме лівої передньої частини автомобіля, за такого звіт та протокол огляду транспортного засобу до нього узгоджується з постановою суду від 07.11.2017 р. та поясненнями сторін.

Щодо заперечень відповідача та його представника про допустимість як доказу звіту №09-009 спеціаліста-автотоварознавця ОСОБА_4 від 16.09.2017 р., суд виходить з наступного.

Звіт оцінювача, проведений на замовлення ОСОБА_1 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, відповідно до вищезазначеної Методики, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача станом на 16 вересня 2017 р. становить 10 014,70 грн. (враховуючи 638,43 грн. ПДВ на запчастини).

Крім того, у вказаному звіті зазначено, що матеріальні збитки з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, складають 7 825,69 грн.

Заперечуючи проти зазначених у звіті сум, відповідач та його представник посилалися на те, що позивач не довів понесення фактичних витрат на зазначені суми та необхідність їх понесення, зважаючи на те, що при ДТП не були зафіксовані пошкодження, а тому вони не можуть бути стягнуті.

З такими доводами погодитися не можна з огляду на наступне.

До звіту долучений протокол огляду транспортного засобу з фототаблицями, на яких зафіксовані пошкодження транспортного засобу. Виходячи з зазначеного, експертом розраховувалася вартість необхідних ремонтних робіт та вартість запасних частин, що необхідні для їх виконання.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, виходячи з вимог ст.89 ЦПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Заперечуючи проти вказаного звіту, відповідач та його представник не спростували визначений у ньому розмір матеріальних збитків та вартість відновлювального ремонту.

Клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи сторонами не заявлене.

З урахуванням положень п.1 ч.2 ст.22, ст.1166, 1187, 1192 ЦК України, відповідач ОСОБА_2 зобов'язаний відшкодувати позивачеві вартість необхідних запчастин та відновлювального ремонту для відновлення пошкодженого автомобіля.

Також відшкодуванню відповідачем підлягають витрати на суму 690 грн., понесені позивачем на оплату послуг оцінювача згідно рахунку №09-009 від 12.09.2017 р.

Щодо відшкодування витрат на пальне для поїздки до експерта на загальну суму 999,84 грн., суд підстав для їх стягнення не вбачає через недоведеність їх придбання саме на зазначені цілі.

Так, з фіскальних чеків вбачається, що пальне придбане у с.Петрівка та смт.Березівка Одеської області, тоді як позивач посилається на те, що він їхав з смт.Миколаївка до м.Одеси, що ставить під сумнів необхідність придбання пального саме на вищевказані цілі.

Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., суд вважає зазначену позовну вимогу такою, що підлягає частковому задоволенню на суму 2000 грн., саме такий розмір, виходячи з того, що ОСОБА_1 є потерпілим внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2, суд вважає доведеним.

Згідно ст.141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача судові витрати пропорційно до задоволених вимог на загальну суму 950,64 грн., в тому числі 281,92 грн. за вимогою про стягнення моральної шкоди, та 668,72 грн. за вимогою про стягнення матеріальної шкоди.

Керуючись ст.ст.6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_2), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІІН НОМЕР_3):

18 530 (вісімнадцять тисяч п'ятсот тридцять), 39 грн. в рахунок відшкодування завданих збитків, з них 10 014,70 грн. - вартість відновлювального ремонту, 7 825,69 грн. - вартість матеріального збитку, 690 грн. - кошти на оплату послуг оцінювача;

2 000 (дві тисячі) грн. моральної шкоди;

950 (дев'ятсот п'ятдесят) грн. 64 коп. в рахунок відшкодування понесених витрат на сплату судового збору.

Рішення набирає законної сили через 30 днів, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У відповідності до п.15.5 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України у новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до апеляційного суду Миколаївської області або через Доманівський районний суд Миколаївської області.

Суддя : ОСОБА_5