23.06.2018 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №533/533/18
Провадження № 2-о/553/27/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2018року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Науменко Н.Д.,

за участі секретаря судового засідання Кругловецькому Ю.В.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Козельщина цивільну справу за заявою ОСОБА_1, що проживає за адресою 39132, вул. Степова, буд, 29, село Лутовинівка Козельщинського району Полтавської області, заінтересована особа Кременчуцьке об»єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, що знаходиться за адресою: 39630, вул. Велика Набережна, м. Кременчук Полтавської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій прохала встановлення факту її звільнення з роботи з ВАТ «Лутовинівський маслосирзавод» з 05.02.2002 року. При цьому зазначала, що вона, перебуваючи в Пенсійному фонді на обліку як пенсіонер за віком, отримує пенсію за віком. Пенсійний фонд виплачує пенсію не в повному розмірі, утримуючи податки з виплат, так як вважає її працюючим пенсіонером, який рахується не звільненим з підприємства. На звернення в КОПФУ з письмовою заявою вона отримала відмову у припиненні утримань із нарахованої пенсії з посиланням на те, що має статус працюючого пенсіонера, і тому отримує неповну пенсію. Також пенсійний орган посилається на те, що вона після звільнення з ВАТ «Лутовинівський маслосирзавод» отримувала заробітну плату у серпні - листопаді 2002 року та не звільнена по цей час, а в трудовій книжці відсутній запис про звільнення.

Зазначене стало причиною звернення до суду з вимогою про встановлення факту припинення роботи, так як це підприємство припинило свою діяльність та є не діючими, в архівні установи документи не були передані у повному обсязі. Вона намагався відшукати їх місце знаходження та усунути порушення своїх прав, але безрезультатно.

11.05.2018 року відкрито окреме провадження у справі та справа призначена до розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимогу підтримувала та пояснила, що вона з 21.06.2002 року була прийнята на роботу на посаду диспетчера ВАТ «Лутовинівській маслосирзавод», яке на даний час ліквідоване, що підтверджує витягом із витягом із Єдиного Реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань України. За наказом від 05.08.2002 року вона була звільнена на переводом в Фірму «Сільгосптехніка», розташовану в селі Лутовинівка Козельщиського району Полтавської області, але на прохання керівництва продовжувала працювати на ВАТ «Лутовинівській маслосирзавод» за сумісництвом доки не була прийнята на посаду диспетчера інша особа і її нараховувалась заробітна плата до 12 листопада 2002 року, але з прийняттям на роботу на посаду диспетчера ВАТ «Лутовинівській маслосирзавод» ОСОБА_2 12.11.2002 року, вона припинила роботу за сумісництвом, та не була звільнена остаточно з підприємства. Звільнення не було внесене до трудової книжки та вплинуло на нарахування на призначену пенсію податків відповідачем та відмову у виплаті повної пенсії без внесення змін до трудової книжки або встановлення дати звільнення з підприємства після фактичного припинення трудових відносин.

Заінтересована особа в судове засідання представника не направила, прохала справу розглядати без представника, не заперечувала проти задоволення вимоги ОСОБА_1

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Кременчуцькому об»єднаному управлінні Пенсійного фонду Українита отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

За матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 значиться працюючим пенсіонером, так як в даних персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов»язкового державного пенсійного страхування відсутня інформація про звільнення позивача з ВАТ «Лутовинівський маслосирзавод», в якому вона працювала за сумісництвом, що дає право УПФУ утримувати податки з пенсії позивача.

Відповідно до запису в трудовій книжці ОСОБА_1 вона звільнена з посади диспетчера автогаражу 05.08.2002 року ( аркуш -7 ).

Архівною довідкою № 91-07/105 від 12.04.2002 року підтверджено виплату заявниці заробітної плати ВАТ «Лутовинвський маслосирзавод» з червня по листопад 2002 року ( аркуш - 12).

В індивідуальних відомостях на застраховану особу підтверджено виплату заявниці заробітної плати підприємством за серпень - листопад 2002 року, що відповідає даним, зазначеним у довідці архіву.

Відповідно до архівної копії наказу № 57 від 21.06.2002 року по ВАТ «Лутовинівський маслосирзавод» ОСОБА_1 прийнята на роботу диспетчером авто гаража з 23.06.20002 року .

Архівною довідкою № 01-07/136 від 14.05.2018 року та копією трудової книжки ОСОБА_2 підтверджено прийом на посаду диспетчера авто гаражу ВАТ «Лутовинівський маслосирзавод» строком на три місяці.

Факт спільної роботи на ліквідованому підприємстві підтвердив свідок ОСОБА_3, який працював на підприємстві з 01.1.2001 року та знає ОСОБА_1по спільній робюоті.

Отримавши відмову пенсійного органу, ОСОБА_1 звернутись до суду з вимогою про встановлення факту звільнення з ВАТ «Лутовинівській маслосирзавод», так як підприємство фактично не існує, дані про нього в Єдиному Реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань України відсутні, а іншим чином встановити дату звільнення не має можливості.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суду надано достатньо доказів для підтвердження, що позивач ОСОБА_1 з 12 листопада 2002 року не перебувала у трудових відносинах з ВАТ «Лутовинівський маслосирзавод».

Враховуючи, що в позасудовому порядку вона позбавлена можливості встановити зазначену обставину, а встановлення необхідно для поновлення у праві на отримання пенсії без утримання податків, суд приходить до висновку про задоволення її вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 10-13, 315, 354-356 ЦПК України,п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд -

ухвалив:

Встановити факт звільнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, з посади диспетчера ВАТ «Лутовинівський маслосирзавод» з «12» листопада 2002 року.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Козельщинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Д. Науменко