Справа № 562/1292/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2018 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Чорного І.А., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрованого між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Шупер; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, на кожну дитину, з моменту звернення нею до суду та до досягнення повноліття дітей.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 05.06.2009 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час перебувають на її утриманні. Відповідач ОСОБА_3 офіційно ніде не працює, має нерегулярний і мінливий дохід, допомоги на дітей не надає у зв'язку із чим існує заборгованість в оплаті за садочок та школу. Також зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, з ведення спільного господарства та вихованні дітей. Примирення, сумісне життя та збереження сім'ї стали неможливими. Після розірвання шлюбу бажає відновити своє дошлюбне прізвище "Шупер".

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилася, подала до суду заяву від 25.06.2018 року, якою позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов та розглянути справу за її відсутності. Також просила не стягувати з відповідача сплачений нею судовий збір.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 25.06.2018 року, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову, просив розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання.

Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.06.2009 року між відповідачем ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюбВідділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районого управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 38, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.11.2012 року.

У свідоцтвах про народження: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За вказаних обставин, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач визнав позов, не заперечував проти розірвання, сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач офіційно не працевлаштований та не має регулярного матеріального доходу.

Діти фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов'язків по утриманню своєї дитини, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату, інших утриманців не має.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Також судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах.

Отже, враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, стан здоров'я та матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які просить стягнути позивач на її користь, є обгрунтованим, визначеним з врахуванням всіх обставин та вимог закону, а тому позов слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, на кожну дитину, з моменту звернення до суду та до досягнення повноліття дітей.

Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд вважає можливим після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище «Шупер».

На підставіст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

На підставі нведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 200, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, відповідно до ст.ст. 105, 110, 112, 113, 180-182, 184, 191 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 05 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районого управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 38, між громадянами України ОСОБА_3та ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за позивачкою прізвище «Шупер».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання дітей: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, на кожну дитину, починаючи стягнення з 20.04.2018 року та до повноліття дітей.

Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3, на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м.Київ/ 22030106, Код за , банк отримувача: ГУ ДКС України у м.Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до Здолбунівсього районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3: 35701, м. Здолбунів, вул. 2 Лютого, 4/38, Рівненської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4: 34100, с. Рудня, вул. Заставна, 21, Дубровицького району, Рівненської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Суддя: І.А.Чорний