КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-2870/2009
Провадження № 4-с/552/21/18
У Х В А Л А

22.06.2018 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

за участю секретаря Павленко Л.М.

представника особи, що подала скаргу ОСОБА_1, представника ВДВС ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 щодо визнання дій начальника Чутівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області протиправними, скасування постанов, зобовязання провести перерахунок ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії начальника Чутівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ( далі Чутівського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області) посилаючись на те, що на виконанні ВДВС знаходиться виконавчий лист № 2-2870 виданий 20.11.2009 року Київським районним судом м. Полтави про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімуму, щомісячно, починаючи з 24 лютого 2009 року до досягнення дитиною повноліття. Начальником Чутівського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області при проведенні примусового виконання виконавчого листа визначена сума заборгованості по аліментам, яка не відповідає дійсності та прийнято постанови про тимчасове обмеження заявника у праві керування транспортними засобами, у праві виїзду за межі країни, у праві користування зброєю, у праві полювання до погашення заборгованості по аліментам. Накладено арешт на все майно боржника. Дані дії є протиправними, а тому просив скасувати зазначені постанови, зобовязати держвиконавця провести перерахунок заборгованості.

Судове засідання проведено в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 скаргу підтримала та пояснила, що ОСОБА_3 не ухиляється від сплати аліментів, ним сплачувалися аліменти у мінімальному розмірі, що визначений законодавством. Стягувач не повідомляла державного виконавця про отримані суми та зверталась щодо призначення допомоги , тому на даний час до ОСОБА_3 предявлена вимога щодо повернення 4 515, 60 грн. державної допомоги. Мали місце поодинокі випадки, коли ОСОБА_3 працював, але з його заробітної плати не утримувались аліменти у розмірі визначеному рішенням суду, проте він самостійно сплачував встановлений законодавством мінімум. На даний час ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, але працює за домовленостями та для роботи використовує автомобіль. Також він є військовослужбовцем запасу та у разі настання воєнних дій не зможе користуватися зброєю. Просила задовольнити скаргу.

Начальник Чутівського районного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_2 скаргу не визнала та пояснила, що всі дії вчинені у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження». Боржник не зявлявся до ВДВС, не повідомляв про своє місце проживання чи перебування, отримані доходи, не надавав квитанції про сплату аліментів. 25 квітня 2018 року ОСОБА_3 надав декларацію про доходи, копії квитанцій про перерахування аліментів. Нею з урахуванням наданих квитанцій зменшено розмір заборгованості. Сплата боржником встановленого законодавством мінімального розміру аліментів не є належним виконанням рішення суду, оскільки рішенням встановлений розмір у частці від заробітку . Просила відмовити у задоволенні скарги.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Чутівського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області перебував виконавчий лист № 2-2870 виданий Київським районним судом м. Полтави від 20.11.2009 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 24.02.2009 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

26 квітня 2018 року в межах виконавчого провадження начальником Чутівського районного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області прийнято постанови:

1) про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-2870/09 року, виданого 20.11.2009 року Київським районним судом м. Полтави;

2) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-2870/09 року, виданого 20.11.2009 року Київським районним судом м. Полтави;

3) про тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними властивостями метальними снарядами, несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-2870/09 року, виданого 20.11.2009 року Київським районним судом м. Полтави;

4) про тимчасове обмеження у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-2870/09 року, виданого 20.11.2009 року Київським районним судом м. Полтави;

5) накладено арешт на майно боржника: все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику.

Згідно розрахунку, заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів станом на 26 квітня 2018 року складає 59 077 грн. 12 коп.

Судом не можуть бути прийняті до уваги посилання ОСОБА_3 щодо відсутності заборгованості по аліментним зобовязанням у сумі обрахованій держвиконавцем виходячи з наступного.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення , що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України , - і за її межами.

Рішенням суду, яке набрало законної сили та звернуто до примусового виконання стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судовому засіданні представник скаржника не заперечувала та підтвердила, що мали місце факт отримання боржником заробітної плати з якої не відраховувались аліменти встановленні рішення суду, та як наслідок не повідомлення державного виконавця про працевлаштування. Сплата боржником у даний період 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не може вважатися належним виконанням судового рішення.

Також у судовому засіданні знайшло підтвердження, що боржник ОСОБА_3 не повідомляв державного виконавця щодо перерахування ним на користь стягувача коштів в рахунок аліментів, не надавав ксерокопій квитанцій, взагалі жодним чином не ставив до відома щодо сплати будь-яких коштів на виконання рішення суду.

26 квітня 2018 року державний виконавець з врахування наданих стягувачем пояснень та квитанцій здійснила перерахунок заборгованості по аліментам.

Що стосується заперечень представника скаржника щодо неправомірності нарахування державним виконавцем розміру аліментів, та як наслідок заборгованості по аліментам, виходячи із середньомісячної заробітної плати для Чутівського району, то вказані дії державного виконавця відповідають вимогам ч.3 ст. 195 СК України, статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»

Частиною 4 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обовязкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Частиною 8 даного закону визначено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Боржник ОСОБА_3 не повідомляв державного виконавця щодо перерахування ним певних коштів в рахунок сплати аліментів, хоча мав розуміти , що такі дії призведуть до утворення заборгованості по аліментам.

Що стосується повідомлення представника скаржника ОСОБА_1 про дії стягувача ОСОБА_4 , яка не ставила до відома державного виконавця про отримання коштів від боржника в рахунок сплати аліментів, отримувала довідки про неотримання аліментів та в цей період отримувала тимчасову допомогу, то вказані обставини не можуть бути предметом розгляду в рамках даної скарги.

Якщо ОСОБА_3 вважає, що таким діями стягувача порушені його права чи інтереси, то він не обмежений в праві на звернення до суду з приводу захисту своїх порушених прав чи інтересів у спосіб установлений законом.

Також в судовому засіданні встановлено, що постановою державного виконавця від 07 червня 2018 року виконавчий лист № 3-2870 виданий 20 листопада 2009 року Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 лютого 2009 року і до досягнення дитиною повноліття передано до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Відмовляючи у задоволенні скарги, судом враховується наявна на час прийняття оскаржуваних постанов заборгованість по аліментам, відсутність доказів, що ОСОБА_3 є працевлаштований чи є приватним підприємцем та його робота безпосередньо повязана з керуванням транспортними засобами.

Та обставина, що зі слів представника скаржника ОСОБА_1 скаржник ОСОБА_3 працює за договорами та використовує транспортний засіб , не може бути прийнято судом, оскільки як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 не є приватним підприємцем.

Також не може бути підставою для скасування постанови щодо тимчасового обмеження та є безпідставним той факт, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем запасу та при загрозі військових дій він не зможе використовувати зброю.

У судовому засіданні встановлено, що оскаржувані дії начальника Чутівського районного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_2 вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», в межах повноважень її повноважень, право заявника не порушено, а тому скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо визнання дій начальника Чутівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області протиправними, скасування постанов, зобовязання провести перерахунок відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд міста Полтави протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Ж.В.Кузіна