Ухвала

21 червня 2018 року

м. Київ

справа № 487/6650/17-ц

провадження № 61-35353ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 26 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 29 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив стягнути зі свого сина ОСОБА_2 аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, посилаючись на похилий вік, наявність тяжких хронічних захворювань та потреби у матеріальному утриманні.

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 26 січня 2018 року у складі судді Гаврасієнка В. О., залишеним без змін постановою апеляційного суду Миколаївської області від 29 березня 2018 року у складі колегії суддів: Прокопчук Л. М., Самчишиної Н. В., Царюк Л. М., позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/20 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дня подання позову довічно. В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, у якій він, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його позову у повному обсязі.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (ЛеважПрестасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Пунктом 1 частини другої статті 19 ЦПК України передбачено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (100 * 1 762 грн = 176 200 грн).

Ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців (пункт 3 частини першої статті 176 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Предметом позову у даній справі є стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача (дохід за шість місяців становить 249 179 грн 61 коп.; дохід за місяць - 41 529 грн 94 коп.; ? частина доходу за місяць (ціна цього позову) - 10 382 грн 48 коп.), що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Враховуючи те, що оскаржувані судові рішення ухвалені у малозначній справі, а випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 26 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 29 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель