АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року м. Чернівці

справа № 725/5721/17

Апеляційний суд Чернівецької області у складі

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Перепелюк І.Б., Литвинюк І.М.

секретар Андрушків С.П.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12 березня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Федіної А.В.,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину.

Позовну заяву мотивовано тим, що з січня 1999 року по листопад 2000 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3

За рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2000 року відповідач сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття.

Вказувала, що їхній син досяг повноліття і на даний час навчається на першому курсі у Чернівецькому національному університеті ім. Ю. Федьковича денного, контрактного відділення та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має змогу надавати.

Просила суд стягувати з ОСОБА_2 аліменти на свою користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 від усіх доходів щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову до суду і на період навчання чи до досягнення двадцяти трьох років.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12 березня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18 грудня 2017 року та до закінчення навчання у Чернівецькому національному університеті ім.. Ю.Федьковича, але не довше ніж досягнення ним двадцяти трьох років.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 640 грн. судового збору в дохід держави.

На рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Зокрема посилається на те, що судом не враховано обставини за яких він не може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, а саме: у нього на утриманні знаходиться повнолітній син дружини, який також є студентом; його батьки пенсійного віку, яким він допомагає матеріально; його середня заробітна плата за квітень-вересень 2017 року склала 5739 грн 95 коп., з яких він повинен сплатити комунальні послуги та утримувати свою сім'ю.

Крім того вказує, що суд повноцінно не дослідив матеріальне становище позивачки, яка є приватним підприємцем та являється власницею кількох магазинів весільного одягу.

Зазначає, що, дійсно у позивачки на утриманні є ще двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, але у вихованні та утриманні як його сина, так і інших дітей приймає участь її теперішній чоловік, який має приватний бізнес і матеріально забезпечений.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом установлено, що з січня 1999 року по листопад 2000 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Під час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3, який після розірвання шлюбу проживає з матір'ю.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2000 року відповідач сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття.

З вересня 2017 року ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання у Чернівецькому національному університеті ім. Ю. Федьковича, термін його навчання 4 роки, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 60000 грн., розмір плати за один семестр становить 7500 грн (а.с.8).

За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, та спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Відповідно до статей 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Заперечуючи проти задоволення позову апелянт вказував, що у нього відсутня можливість надання своєму повнолітньому сину матеріальної допомоги.

Проте такі доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами.

Зокрема судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є працездатним, працює на посаді юриста в КЖРЕП -14 з вересня 2010 року. За квітень - вересень 2017 року його сукупний дохід склав 34 439 грн 71 коп. (а.с.12). Інші особи на його утриманні не перебувають.

При цьому суд виходить з того, що батьки відповідача є пенсіонерами та одержують пенсію, яка забезпечує їм відповідний прожитковий мінімум, а тому вони не можуть відноситися до утриманців відповідача. Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що вони потребують матеріальної допомоги.

Та обставина, що у відповідача на утриманні знаходиться повнолітній син дружини, який також є студентом, та те що в утриманні його сина ОСОБА_3 приймає участь теперішній чоловік позивачки, який має приватний бізнес і матеріально забезпечений, не може бути взято судом до уваги, оскільки обов'язок з утримання дітей несуть тільки батьки або особи, які їх законно заміняють, а надання матеріальної допомоги з боку чоловіка позивачки, який не являється батьком її сина, є його правом а не обов'язком.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та надані сторонами докази, підстави для скасування рішення відсутні, а наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 03 липня 2018 року

Головуючий /підпис/ Н.К. Височанська

Судді: /підпис/ І.Б. Перепелюк

/підпис/ І.М. Литвинюк