Справа №751/2807/17
Провадження №2/751/107/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Косач І. А.

при секретарі Летяга М.О.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів.

19.05.17. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «ФІДОБАНК», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними та зобовязання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги наступним.

30.11.07. між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК», і позивачкою був укладений кредитний договір з фізичною особою № 014/0305/07272 про надання кредиту в сумі 30000,00 доларів США для інвестування в обєкт нерухомого майна - двокімнатна квартиру у м. Чернігові, строком до 29.11.2037 року із сплатою 12 % річних та погашення відповідно до графіку платежів. До кредитного договору в подальшому були укладені додаткові угоди, та в забезпечення кредитного договору були укладені договори поруки.

20.05.16. на підставі рішення НБУ ПАТ «ФІДОБАНК» віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію, а в подальшому розпочато процедуру ліквідації. Вважає, що оскільки договір є діючим, а його несправедливі умови призвели до порушення її прав саме у 2016 році, тому її звернення до суду здійснюється в межах позовної давності, визначеної законом.

Позивачка вважає, що при укладенні кредитного договору банк ввів її в оману, не надавши повної інформації про умови отримання кредиту, а тому вважає, що кредитний договір та договір іпотеки повинні бути визнані недійсними, оскільки:

- банк мав дозвіл нa проведення валютних операцій, однак згідно вимог законодавства, яке діяло на момент укладення спірного договору, у банку була відсутняу індивідуальна ліцензія на видачу валютних кредитів;

- при укладенні іпотечного договору було визначено, що розрахунок за ним буде здійснюватись у гривні, оскільки заставна вартість квартири, як предмету договору, становила суму 190 950,00 гривень, а тому при її зверненні до банку про видачу валютного кредиту, останній повинен був відмовити у його видачі;

- грошовий еквівалент 30000,00 доларів США у національній валюті ні в одному з пунктів договору немає, в жодному з них не визначена така істотна умова договорів, як ціна предмета договору, а в кредитному договорі ціна обєкта кредитування.

Позивачка вказує, що умови кредитного договору є несправедливими, так як всупереч принципу добросовісності, його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду позичальнику - споживача кредитних послуг, а саме в частині надання кредиту в доларах США, що є способом зловживання банком своїми правами.

Таким чином, використання Банком доларів США, як предмету кредитування, є внесенням в кредитний договір пункту, що значно погіршує становище позивача, як споживача порівняно з банком в разі настання певних подій, що дає право для позичальника відповідно до п. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», за своїм вибором вимагати визнання в цілому кредитного договору недійсним.

Окрім вищевказаних підстав, вважає кредитний договір та іпотечний договір недійсними, оскільки хоча позивачкою і було підписано повідомлення позичальника-фізичної особи про умови надання споживчого кредиту, але вона не мала в повній мірі відомостей про детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача та орієнтовної сукупної вартості кредиту, у звязку з чим вона не мала змоги належним чином оцінити всі умови запропонованого договору та всі ризики, які в майбутньому можуть бути понесені, зокрема і через подорожчання валюти, в якій і було взято кредит. Це призвело до того, що банком було введено її в оману не наданням повної інформації про умови отримання кредиту.

Також зазначає, що в оспорюваному договорі передбачено право банку в односторонньому порядку змінювати процентну ставку за кредитом, умови якої є несправедливими для позивача.

Отже, відсутність належної, передбачуваної законодавством, інформованості позивачки про зазначені ризики наданого банком продукту та його фактичну вартість, призвели до укладення кредитного договору з порушенням прав споживачів.

Договір містить несправедливі умови, наслідком яких є дисбаланс прав та обовязків на шкоду споживачу, тому посилаючись на ст. 203 ЦК України, вважає, що вищевказані обставини є достатніми для визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними.

Просила визнати недійсним кредитний договір з фізичною особою №014/0305/2/07272 від 30 листопада 2007 року укладений між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» і ОСОБА_1; визнати недійсним договір іпотеки № 014/0305/2/07272/1 від 30 листопада 2007 року укладений між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» і ОСОБА_1 посвідчений 30.11.2007 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5О та зареєстрований в реєстрі за № 4898 та договір пр внесення змін та доповнень № 1 до договору іпотеки № 014/0305/2/07272/1 посвідченого 30.11.2007 року ОСОБА_5О, приватним нотаріусом Чернігівського місько нотаріального округу, реєстровий номер № 4899, посвідчений 29.02.2008 року приватим нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованиі в реєстрі за № 1769; застосувати до кредитного договору з фізичною особою № 014/0305/2/07272 від 30 листопада 2007 року укладений між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» і ОСОБА_1, договору іпотеки № 014/0305/2/07272/1 укладений між Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_6» і ОСОБА_1 посвідчений 30.11.2007 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5О, зареєстрованого в реєстрі за № 4898 та договору про внесення змін та доповнень № 1 до договору іпотеки № 014/0305/2/07272/1 посвідченого 30.11.2007 року ОСОБА_5, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, реєстровий номер № 4898, посвідчений 29.08.2008 року приватн нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 1769 вимоги недійсності нікчемних правочинів в порядку ч. 2 ст. 215 ЦК України; зобов'язати приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4С виключити запис з реєстру іпотек за № 1769 щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зняти заборону на відчуження даної квартири виключивши запис з реєстру для реєстрації заборон № 382.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві (том 1 а.с.1-7), додаткових поясненнях до позову (том 1 а.с.196-198) та в уточненій позовній заяві (том 1 а.с.238-240).

Представник відповідача позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву ОСОБА_1 (том 1 а.с.48-55), у додаткових поясненнях від 19.01.18. (том 2 а.с.197-199) та у поясненнях по справі № 751/2807/17, провадження № 2/751/107/18 (том 3 а.с.237-241).

Відповідач приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку (том 3 а.с.249), причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань до суду від неї не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідача, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи.

19.07.17. представником відповідача до суду подана заява, згідно якої просить застосувати позовну давність у даній справі та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову у звязку із спливом позовної давності (том 1 а.с.47).

10.08.17. ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова за клопотанням представника позивача, по справі була призначена судово-економічна експертиза (том 1 а.с.215-217).

06.04.18. до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 29 березня 2018 року № 3994-3999/17-24 (том 3 а.с.136-222).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

21.11.07. ОСОБА_1 звернулась до ВАТ «Ерсте Банк» з заявою-анкетою № 192/2401/0027 позичальника-фізичної особи на отримання кредиту (том 1 а.с.56-58). Згідно анкети вбачається, що вона просила надати їй споживчий кредит, з умовами надання та повернення кредиту ознайомлена. В анкеті зазначено, що сума кредиту 30 000,00 доларів США, строк кредиту 360 місяців; відсоткова ставка 12,00 %, власний внесок 21 %, цільове використання придбання нерухомості.

Відповідно до копії Банківської ліцензії № 224, яка зареєстрована Національним банком України 25 січня 2006 року за номером 303, (том 1 а.с.44) та відповідним Дозволом № 224-2 з додатком (том 1 а.с.45,46), вбачається що ВАТ «Ерсте Банк» мав право на здійснення операцій з валютними цінностями.

22.11.07. між ЗАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) уклали Договір № 45/4566 страхування фінансового ризику втрати майнових прав на участь у будівництві обєкта нерухомого майна та права власності на нерухоме майно (том 2 а.с.10-12). Згідно п.п. 1.1. даного договору визначено, що обєктом страхування є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України та повязані з можливістю понести збитки у звязку з втратою чи обмеженням майнових прав на участь у будівництві квартири в житловому будинку за адресою: м. Чернігів, містобудівельний комплекс Масани, 18, у відповідності з Договором № 18-19/22-11 про участь у будівництві обєкта нерухомого майна, укладеного між Страхувальником та ТОВ «Фінансова компанія «Домбуд». П.п. 2. розмір страхового суми за цим Договором складає: 190 950,00 грн.; безумовна франшиза складає: 10 % від страхової суми; страховий тариф складає: 0,4 % від страхової суми; страховий платіж: 763,00 грн.; термін договору страхування з 22.11.2007 р. по 31.03.2008 р.

30.11.07. між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір з фізичною особою № 014/0305/2/07272 (том 1 а.с.6-8).

Відповідно до п.п. 1.1 даного кредитного договору вбачається, що Кредитор, на положеннях та на умовах цього Договору, надає Позичальнику кредит в сумі 30 000,00 доларів США, зі строком користування кредитними коштами (кредитом) до 29 листопада 2037 року (включно), із сплатою 12,0 відсотків річних.

Згідно п. 2 кредитного договору визначено, що кредитні кошти призначені для інвестування в обєкт нерухомого майна, яким є: двокімнатна квартира, загальною площею 57,00 квадратних метрів, відповідно до договору № 18-19/22-11 про участь у фонді фінансування будівництва від 22 листопада 2007 р., укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Домбуд» та Позичальником.

Відповідно до п.п. 6.1. кредитного договору вбачається, що у разі зміни кредитної політики внаслідок рішень законодавчої або виконавчої влади, Національного банку України та Кредитора, а також в разі настання іншої події, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів Кредитора та яка не залежить від волі Сторін, - змінити (збільшити або зменшити) відсоткову ставку за користування кредитом. Про зміну відсоткової ставки з користування кредитом Кредитор письмово повідомляє Позичальника.

Згідно п.п. 6.1.2. кредитного договору, у випадку збільшення відсоткової ставки за користування кредитом зміни до цього Договору вносяться Сторонами шляхом укладення письмової додаткової угоди до цього Договору у десятиденний строк з дня отримання Позичальником повідомлення від кредитора про зміну відсоткової ставки. Якщо в десятиденний строк з дня отримання Позичальником повідомлення від кредитора про зміну відсоткової ставки за користування кредитом Позичальник не звернеться до Кредитора для укладення додаткової угоди до цього Договору або повідомить Кредитора про свою відмову від укладення такої додаткової угоди, Кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, комісій та неустойки.

До кредитного договору надано графік його погашення протягом всього періоду, на який його укладено (а.с.68-73), та який особисто підписано ОСОБА_1

Додатком № 1 до кредитного договору з фізичною особою № 014/0305/2/07272 від 30 листопада 2007 року позичальнику ОСОБА_1 надано повідомлення про умови надання споживчого кредиту (том 1 а.с.66-73).

Відповідно до заяви на видачу готівки № 29103 від 30 листопада 2007 року вбачається, що була проведена операція у ВАТ «Ерсте Банк»: отримувач ОСОБА_1; зміст операції зняття з рахунку коштів зарахованих згідно кредитного договору № 014/0305/07272 від 30.11.2007 р.; загальна сума 30 000,00 доларів США; еквівалент у гривнях 151 500,00 грн. (том 1 а.с.41).

Згідно квитанції № 10004222 про здійснення валютно-обмінних операцій або операції з купівлі продажу банківського металу від 30.11.2007 зазначено, що сума 30 000,00 доларів США еквівалентна 151 500,00 гривень (том 1 а.с.42).

Відповідно до заявки на переказ готівки № 10005802 від 30 листопада 2007 року вбачається, що ОСОБА_1 здійснила проплату за квартиру згідно Договору № 18-19/22-11 від 22.11.2007 року на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «ДомБуд» на суму 151 500,00 грн. (том 1 а.с.43).

30.11.07. між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) був укладений Договір іпотеки № 014/0305/2/07272/1, посвідчений 30 листопада 2007 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5О та зареєстрований в реєстрі за № 4898 (том 1 а.с.9-12).

Згідно п.п. 1.1 Договору іпотеки визначено, що цей договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору з фізичною особою № 014/0305/2/07272 (кредит на інвестування в житлове будівництво шляхом участі в ФФБ) від 30 листопада 2007 року, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому, за умовами якого іпотекодержатель зобовязується перед Іпотекодавцем надати йому кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування, в сумі 30 000 (тридцять тисяч) доларів США 00 центів, а Іпотекодавець, в свою чергу зобовязується повернути цей кредит, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках передбачених кредитним договором, а також інші умови Кредитного договору та відшкодувати Іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов Кредитного договору.

Відповідно до п.п. 1.2. Договору іпотеки передбачено, що предметом іпотеки є майнові права на двокімнатну квартиру, робочий 19 (девятнадцять) на першому поверсі, загальною площею 57,00 метрів квадратних, у будинку № 18 (вісімнадцять) за адресою: місто Чернігів, другий містобудівельний комплекс Масани, будівництво якої не завершене і яка в майбутньому стане власністю Іпотекодавця до оформлення правовстановлюючих документів та належної реєстрації права власності на вищевказану квартиру, яка після оформлення зобовязань Іпотекодавцем за кредитним договором далі «Предмет іпотеки».

29.02.08. між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) був укладений Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору іпотеки № 014/0305/2/07272/1, посвідченого 30.11.2007 року ОСОБА_5О приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, реєстровий № 4898, який посвідчений 29 лютого 2008 року ОСОБА_4, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, та який зареєстровано в реєстрі за № 1769 (том 1 а.с.13).

Пунктом 1 даного Договору визначено, що пункт 1.2. розділу 1 «ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ» Договору іпотеки від 30.11.2007 року змінити та викласти в наступній редакції: «1.2. Предметом іпотеки є: - квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Квартира, що має загальну площу 56,9 кв.м., складається з двох кімнат житловою площею 30,0 кв.м, яка належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 25.01.2008 року Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 344 від 29.12.2007 року. Право власності Іпотекодавця на Предмет іпотеки зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 26.01.2008 року за реєстраційним № 21893067, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17510970, виданого 26.01.2008 року Комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, номер запису 19423.

27.02.09. між страховиком ТдОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», страхувальником ОСОБА_1 та вигодонабувачем ПАТ «Ерсте Банк» було укладено Договір добровільного страхування майна фізичних осіб, що є предметом застави № 003907 (том 2 а.с.38-39). Згідно п.п. 1.2 договору вбачається, що майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; п.п. 2.1 договору визначено, що вартість майна, згідно заставної вартості, становить: 190 950,00 грн.

15.01.10. між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 була укладена Додаткова угода № 1 до Кредитного договору з фізичною особою № 014/0305/2/07272 від 30.11.2007 р., згідно якого уточнили умови договору та графік погашення кредиту позичальником (том 2 а.с.108-110,111-118). Графік особисто підписано ОСОБА_1

27.04.10. між страховиком ТдОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», страхувальником ОСОБА_1 та вигодонабувачем ПАТ «Ерсте Банк» було укладено Договір добровільного страхування від нещасних випадків позичальника № 004280 (том 2 а.с.9). Згідно п.п. 1.2. Договору визначено, що предметом страхування є майнові інтереси Страхувальника (Застрахованої особи), що не суперечать закону, повязані з життям, здоровям та працездатністю Страхувальника (Застрахованої особи). Крім того п.п. 1.3. визначено, що вигодонабувач надав Страхувальнику у користування кредитні ресурси за кредитним договором № 014/0305/07272 від 30 листопада 2007 року. П.п. 1.4. АТ «Ерсте Банк» є єдиним Вигодонабувачем за даним договором. Страхувальник не має права змінювати особу Вигодонабувача. Згідно п. 2 даного договору визначено, що страхова сума згідно Кредитного договору, зазначеного в п. 1.3. складає: 230 972,42 грн.; страховий тариф становить 0,3 % від страхової суми; страховий платіж складає: 692 грн. 92 коп.; сплата страхового платежу здійснюється одноразово у розмірі 100 % у термін до 27 квітня 2010 р.

13.05.10. між страховиком ТдОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», страхувальником ОСОБА_1 та вигодонабувачем ПАТ «Ерсте Банк» було укладено Договір добровільного страхування майна фізичних осіб, що є предметом застави № 004005 (том 2 а.с.8). Згідно п. 5 договору вбачається, що майно вважається застрахованим на території вказаній в Договорі як місце страхування, а саме: АДРЕСА_2; п. 7 визначена страхова сума 190 950 грн. 00 коп.

13.05.11. між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 була укладена Додаткова угода № 2 до Кредитного договору з фізичною особою № 014/0305/2/07272 від 30.11.2007 року (про реструктуризацію кредитної заборгованості), згідно якого уточнили умови договору та графік погашення кредиту позичальником (том 2 а.с.119,120-127).

24.01.14. між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 була укладена Додаткова угода № 3 до Кредитного договору з фізичною особою (кредит) № 014/0305/2/07272 від 30.11.2007 року, згідно якого уточнили умови договору та графік погашення кредиту позичальником (том 2 а.с.128-130,131-136).

В матеріалах справи містяться квитанції, згідно яких вбачається факт внесення ОСОБА_1 платежів, передбачених кредитним договором та договорами, укладених на його виконання (том 1 а.с.81-168; том 2 а.с.49-77); виписка по позичковому рахунку ОСОБА_1 № 223332203 у АТ «Ерсте Банк» за період з 30.11.2007 по 01.01.2010 (том 1 а.с.182-186); виписки по рахункам ОСОБА_1 (том 2 а.с.31-33,34-37,40-48, том 3 а.с.32-45,46-113,114-117), рух коштів по рахунку (том 3 а.с.118-130)

В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором № 014/0305/2/07272 від 30 листопада 2007 року станом на 19 травня 2017 року (включно) становить 1979,80 доларів США (том 2 а.с.9-31).

Висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 29 березня 2018 року № 3994-3999/17-24 було встановлено наступне: документально та нормативно не підтверджується абсолютне значення подорожчання кредиту, на момент укладення кредитного договору з фізичною особою № 014/0305/2/07272 від 30 листопада 2007 року відповідно до базових умов, викладених в даному договорі; - розмір ануїтеного платежу (без урахування комісії та інших платежів за надання кредиту), визначений в графіку погашення від 13.05.2011 року період звіту 13.05.2011 року - 27.11.2037 року, графіку погашення від 01.01.2010 року період звіту 01.01.2006 року - 01.01.2040 року, відповідає базовим умовам, викладених в Кредитному договорі № 014/0305/2/07272 та додатковим угодам до нього; в межах матеріалів справи, наданої на дослідження, не видається за можливе дослідити операції з надання кредиту за кредитним договором із фізичною особою № 014/0305/2/07272 від 30 листопада 2007 року; - в межах матеріалів справи, наданої на дослідження, документально підтвердити чи спростувати розмір та валюту наданих кредитних коштів за кредитним договором з фізичною особою № 014/0305/2/07272 від 30 листопада 2007 року не видається за можливе; при умові прийняття судом, що рахунок №262055800, код валюти 840 був відкритий для ОСОБА_1, підтверджується розмір та валюта наданих кредитних коштів за кредитним договором з фізичною особою № 014/0305/2/07272 від 30 листопада 2007 року; при умові прийняття судом, що рахунок № 262055800, код валюти 840 був відкритий для ОСОБА_1, виконання банком п. 3.4 кредитного договору з фізичною особою № 014/0305/2/07272 від 30 листопада 2007 року надання ОСОБА_1 кредиту «з позичкового рахунку позичальника через його поточний рахунок, відкритий у кредитора, шляхом видачі готівки через касу кредитора» у сумі 30 000,00 (тридцять тисяч) доларів США документально підтверджується заявою на видачу готівки № 29103 від 30.11.2007 з призначенням платежу «Зняття з рахунку коштів зарахованих згідно кредитного договору № 014/0305/2/07272 30.11.2007», оформленою відповідно вимог нормативно-правових актів Національного банку України; - в межах матеріалів справи, наданої на дослідження, документально підтвердити або спростувати видачу кредиту за кредитним договором № 014/0305/2/07272 від 30 листопада 2007 року, враховуючи вимоги Постанови НБУ «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання та закриття рахунків в національній та іноземних валютах» № 492 від 12.11.2003 p., не видається за можливе; в межах матеріалів справи, наданої на дослідження, визначити чи відповідає перелік документів, наданих банку для відкриття поточного рахунку відповідно до вимог, встановлених Національним банком України не видається за можливе; при умові прийняття судом, що рахунок № 262055800, код валюти 840 був відкритий для ОСОБА_1, підтверджується видача кредиту за кредитним договором № 014/0305/2/07272 від 30 листопада 2007 року; - в межах матеріалів справи, наданої на дослідження, розрахувати реальну процентну ставку та абсолютне значення подорожчання кредиту на момент укладення кредитного договору з фізичною особою № 014/0305/2/07272 від 30 листопада 2007 року відповідно до базових умов, викладених в даному договорі не видається за можливе внаслідок суперечності вихідних даних; - в межах наданих на дослідження документів станом на дату подачі позову до суду, а саме на 19 травня 2017 року: - визначити який розмір грошових коштів фактично виплачений по даному кредитному договору (тіло кредиту, проценти, пеня, тощо) документально підтверджений сторонами договору не видається за можливе; - документально підтвердити суму заборгованості за кредитним договором з фізичною особою 014/0305/2/07272 (тіло кредиту, проценти, пеня, тощо) від 30 листопада 2007 року не видається за можливе. В межах наданих на дослідження документів, за кредитним договором з фізичною особою 014/0305/2/07272 від 30 листопада 2007 року на дату подачі позову до суду, а саме на 19 травня 2017 року, враховуючи дані бухгалтерського обліку банку: - розмір грошових коштів, виплачений по даному кредитному договору, становить 32 859,57 дол. США, в тому числі за тілом кредиту 10 202,20 дол. США, відсотки 22 657,37 дол. США, - сума залишку по тілу кредиту становить 19 797,80 дол. США, - сума заборгованості за кредитним договором №014/0305/2/07272 становить 26 102,82 дол. США, в тому числі: по тілу кредиту 19 797,80 дол. США, за відсотками 6 305,02 дол. США. В обсязі наданих на дослідження документів, встановити розмір та провести розрахунок пені за кредитним договором з фізичною особою 014/0305/2/07272 від 30 листопада 2007 року не видається за можливе (том 3 а.с.136-222).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 визначає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 7, 8 постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 № 9, правочин може бути визнано недійсним лише з підстав, визначених законом.

За правилами ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника процесу має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчинюється батьками не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частинами 1 та 3 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3, 5,6 ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу, ліцензії, може бути визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 230 ЦК України визначено, що якщо одна зі сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий право чин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до ч. 2 ст. 192 та ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, в тому числі при здійснені розрахунків на території України за зобовязаннями, допускається у випадках, в порядку та на умовах, встановлених законом. Законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю, є Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року.

Згідно ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» кошти, це гроші у національній або іноземній валюті. Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.

Відповідно до статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року із наступними змінами та доповненнями, операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Вимога щодо необхідності отримання індивідуальної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями встановлена п. «в» ч. 4 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», якщо терміни і суми кредитів перевищують встановлені законодавством межі. На час видачі кредиту терміни та суми кредитів в іноземній валюті законодавством не визначені.

За відсутності нормативних умов для застосування індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитів в іноземній валюті згідно зі ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» є наявність у банку дозволу, тобто генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому порядку.

Таким чином, посилання позивача на відсутність у відповідача індивідуальної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями є необґрунтованими, ВАТ «Ерсте Банк», отримавши в установленому порядку банківську ліцензію № 224, яка зареєстрована Національним банком України 25 січня 2006 року за номером 303 (том 1 а.с.44) та відповідний письмовий дозвіл з додатком на здійснення операцій з валютними цінностями (а.с.45-46), який є генеральною ліцензією на валютні операції, мав право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті, в тому числі і надання кредиту ОСОБА_7.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про всі кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на валюто-обмінні операції, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом, яка може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках; 6) інші умови, визначені законодавством.

Згідно п. 3 і п. 4 ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема, положення, згідно з якими: передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки.

Згідно ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими; умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Згідно п. 3 і п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про: встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; установлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Згідно п.п. 3.1. п. 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту від 10.05.2017 № 168 визначено, що банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, зазначивши таке: - значення процентної ставки та порядок обчислення процентних доходів відповідно до вибраного банком методу згідно з вимогами нормативно-правових актів Національного банку; - перелік, розмір і базу розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що пов'язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення тощо; - перелік і розмір інших фінансових зобов'язань споживача, які виникають на користь третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами кредитного договору (страхові платежі під час страхування предмета застави, життя та працездатності споживача, розмір зборів до Пенсійного фонду України, комісії під час купівлі-продажу іноземної валюти для погашення кредиту та процентів за користування ним, біржові збори, послуги реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

З досліджених матеріалів справи, суд приходить до висновку, що посилання позивача про те, що при укладенні кредитного договору відповідач не надав їй в повному обсязі інформації про умови кредитування, відомостей про детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача та орієнтовної сукупної вартості кредиту, є безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 підтвердила факт того, що вона ознайомлена з умовами договору, зокрема з його вартістю, терміном, розписом сукупної вартості та з умовами кредитування, особисто підписавши кредитний договір № 014/0305/2/07272 від 30.11.2007 року (том 1 а.с.9-12) та анкету-заяву від 21.11.2007 року (том 1 а.с.56-59), що дає підстави вважати, що позивачка отримала повну інформацію щодо умов кредитування, була повністю з нею обізнана та погодилась з запропонованими умовами, оскільки позивачка їх виконувала шляхом сплати періодичних платежів, тому суд вважає, що ВАТ «Ерсте Банк» надало ОСОБА_1 всю необхідну інформацію та жодним чином не порушило її права як споживача. Щодо посилання позивача на те, що відповідач повинен був надати їй інформацію про орієнтовну сукупну вартість кредиту при укладенні кредитного договору та договору іпотеки, то судом встановлено, що п.п. 1.1. кредитного договору № 014/0305/2/07272 від 30.11.2007 року чітко визначена загальна сума кредиту у розмірі 30 000,00 доларів США (том 1 а.с.9-12), надано повідомлення про умови надання споживчого кредиту (том 1 а.с.66-67) та встановлено графік для погашення заборгованості за кредитним договором (том 1 а.с.68-73), що складається із заборгованості по кредиту та відсоткам, що не суперечить вимогам Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами, а статтею 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

В позові ОСОБА_1 вказує про те, що нею понесені валютні ризики та додаткові витрати, повязані з конвертацією валюти. Однак, позивачка зобовязана виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства, оскільки при укладенні кредитного договору в іноземній валюті та беручи на себе певні зобовязання, вона повинна були чітко усвідомлювати, що курс національної валюти по відношенню до долару США не є незмінним та враховувати підвищений валютний ризик за таким кредитом. Ризик підвищення курсу долару США до гривні несе саме позичальник, тому її права при укладенні кредитного договору порушені не були.

Відповідно до п.п. 6.1.2. кредитного договору, у випадку збільшення відсоткової ставки за користування кредитом зміни до цього Договору вносяться Сторонами шляхом укладення письмової додаткової угоди до цього Договору у десятиденний строк з дня отримання Позичальником повідомлення від кредитора про зміну відсоткової ставки. Якщо в десятиденний строк з дня отримання Позичальником повідомлення від кредитора про зміну відсоткової ставки за користування кредитом Позичальник не звернеться до Кредитора для укладення додаткової угоди до цього Договору або повідомить Кредитора про свою відмову від укладення такої додаткової угоди, Кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, комісій та неустойки.

Як вбачається з матеріалів справи, зміна відсоткової ставки оформлювалась Додатковими угодами з графіками погашення кредиту, які особисто підписані позивачкою, з чого вбачається, що вона погоджувалась зі змінами умов договору, а тому посилання на несправедливість вказаної умови кредитного договору безпідставне та необґрунтоване.

З досліджених матеріалів справи та зокрема кредитного договору вбачається, що при його укладенні були дотримані всі істотні умови договору, під час розгляду справи встановлено, що волевиявлення сторін в момент його укладення було вільним, з урахуванням внутрішньої волі позивача, зміст кредитного договору не суперечить ЦК України та іншім актам цивільного законодавства, видача кредиту в валюті здійснена без порушення вимог закону, а тому суд вважає необґрунтованим та недоведеним посилання позивача на відсутність усіх істотних умов необхідних для його укладення, та як наслідок його недійсність.

Крім того слід зазначити, що правочин визнається вчиненим під впливом обману (ст. 230 ЦК України) у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка укладаючи кредитний договір та в подальшому підписуючи угоди та договори на його основі, жодних зауважень та змін до них не вносила, чим погодилася з їх змістом та взяла на себе обовязок їх виконувати. Позивачка не довела наявності умислу з боку відповідача на введення її в оману, обставини, щодо яких її нібито введено в оману та істотність їх значення, в судовому засіданні належним чином не обґрунтовані, крім того факт самого обману жодним чином не підтверджений та не доведений, а тому посилання ОСОБА_7 про введення її в оману при укладенні кредитного договору є безпідставним.

Крім того, представником відповідача було зазначено, що позивачка пропустила строк позовної давності для звернення до суду з позовом, однак щодо цього слід вказати наступне.

Відповідно до змісту ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність (ст. 258 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України).

Частинами 4, 5 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Така ж позиція викладена у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до якого, установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не доведено обґрунтованість заявлених вимог, позов задоволенню не підлягає з підстав зазначених вище, а тому клопотання представника відповідача про застосування позовної давності до вимог ОСОБА_1 є безпідставним.

Перевіривши та зясувавши всі необхідні обставини справи, оцінюючи наявні у ній докази, досліджені в судовому засіданні в їх сукупності, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позивачем не зазначено законних підстав та не доведено обставини на обґрунтування своїх позовних вимог, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними та зобовязання вчинити дії, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12-13, 76-82, 89, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. ст.ст. 203, 215, 216, 629, 1054 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними та зобовязання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя І. А. Косач

Повний текст рішення складено 25.06.18.