Ухвала

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 755/14554/17-ц

провадження № 61-36626ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргуОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на постанову Апеляційного суду міста Києва від 03 квітня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У вересні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 04 жовтня 2013 року № 500418648 у сумі 50 226 грн 47 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 18 грудня 2017 року у складі судді Чех Н. А. у задоволенні позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відмовлено.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 03 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Білич І. М., Болотова Є. В., Поліщук Н. В., рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 грудня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором від 04 жовтня 2013 року № 500418648 в розмірі 50 226 грн 47 коп., із яких: 17 426 грн 23 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 26 650 грн 24 коп. - заборгованість за відсотками та комісією, 6 150 грн - пеня.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, у якій її представник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Крім того, заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що подав касаційну скаргу 21 травня 2018 року у зв'язку з тим, що отримав копію постанови апеляційного суду лише 20 квітня 2018 року.

Враховуючи те, що причини пропуску строку на касаційне оскарження є поважними, відповідно до статті 390 ЦПК України він підлягає поновленню.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (ЛеважПрестасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (100 * 1 762 грн = 176 200 грн).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 50 226 грн 47 коп., що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Враховуючи те, що оскаржуване судове рішення ухвалене у малозначній справі, а випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, статтею 390, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду міста Києва від 03 квітня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою представником ОСОБА_2, на постанову Апеляційного суду міста Києва від 03 квітня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель