Провадження № 22-ц/780/1471/18 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 18 20.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Голуб С.А.

суддів Приходька К.П., Таргоній Д.О.

за участю секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2017 року у справі за позовом Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до ОСОБА_2 про визнання укладеним договору про пайову участь,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року Крюківщинська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області пред'явила в суді названий позов посилаючись на те, що ОСОБА_2 здійснено на території Крюківщинської сільської ради будівництво індивідуального гаража в с. Крюківщина, вул. Дружби, декларація про готовність зареєстрована 26.05.2016 року реєстраційний номер - №КС 589 загальна площа об'єкта будівництва 20.3 м2. ...

На виконання рішення сільської ради ОСОБА_2 направлено на адресу відповідача проект договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури с. Крюківщина. Але відповідач відповідь не надав, договір не підписав.

Позивач зазначав, що приписами статті 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено обов'язок замовника будівництва прийняти пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який реалізується шляхом укладення відповідного договору в порядку, визначеному цим Законом та деталізованому актом органу місцевого самоврядування.

Такий договір має бути укладеним в обов'язковому порядку, в межах строку, встановленого ч. 9 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності. Неукладення договору свідчить про недотримання вимог законодавства і має наслідком порушення прав та інтересів позивача.

Позивач просив суд визнати договір №8 ДФІ про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Крюківщина між виконавчим комітетом Крюківщинської сільської ради та ОСОБА_2 укладеним, у запропонованій редакції.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Крюківщинська сільська рада просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відмовляючи в позові, суд безпідставно послався на приписи ЦК України щодо свободи договору. При цьому суд не звернув уваги на те, що законодавством встановлено обов'язок замовника будівництва прийняти пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, а запропонована позивачем редакція договору відповідає встановленим нормам.

Відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшло.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну залишити без задоволення, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №11 від 16 вересня 2011 року затверджено Порядок визначення розміру пайової участі (внеску) замовників будівництва, його залучення та використання на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Крюківщина; затверджено Типовий договір про пайову участь (внесок) замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Крюківщина; встановлені розміри пайової участі замовника.

Рішенням Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №10 від 07 липня 2016 року затверджено норматив для одиниці створеної потужності об'єктів будівництва с. Крюківщина в розмірі 4500 грн. в рахунку на 1 кв.м загальної площі будівництва.

26.05.2016 року зареєстрована Декларація про готовність об'єкта до експлуатації (реєстраційний номер - №КС 589 загальна площа об'єкта будівництва 20.3 м2. .... ), відповідно до якої ОСОБА_2 на території Крюківщинської сільської ради здійснив будівництво індивідуального гаража, в с. Крюківщина, вул. Дружби, загальна площа об'єкта будівництва 20.3 м2..

На виконання листа Державної фінансової інспекції в Київській області щодо усунення виявлених порушень, рішення виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради «Про залучення ОСОБА_2 до пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Крюківщина» №2/1 від 27 липня 2017 року, ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 641 Цивільного кодексу України позивач направив відповідачеві оферту від 02 серпня 2017 року, а саме проект договору № 8 ДФІ (2 примірники) про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Крюківщина. У листі також було зазначено, що договір необхідно підписати і повернути на адресу позивача протягом трьох робочих днів.

Позивачем також надано суду проект Договору № 8 ДФІ про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Крюківщина, в розділі 1 якого вказано, що розрахунок розміру пайового внеску здійснюється відповідно до додатку 1 до Договору. Площа об'єкта будівництва становить 20.3 м2. Відсоток, передбачений п.З Розділу II Порядку визначення розміру пайової участі (внеску) замовників будівництва, його залучення та використання на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Крюківщина від 16.09.2011 року - 4. Опосередкована вартість спорудження житла згідно рішення сесії Крюківщинської сільської ради «Про затвердження нормативів для одиниці створеної потужності об'єктів будівництва с. Крюківщина Києво- Святошинського району Київської області» від 07.07.2016 № 10 становить 4500 грн. Таким чином розмір пайової участі на соціальну інфраструктуру та інженерно - транспортну інфраструктуру села складає 9135 грн.

З пояснень представника позивача суд першої інстанції встановив, що відповідь на дану пропозицію відповідач не надав, договір не підписав.

Ухвалюючи рішення про відмову задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належними і допустимими доказами ухилення відповідача від укладення договору. Доказів отримання відповідачем проекту договору позивач суду не надав.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Виниклі правовідносини регулюються статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» відповідно до якої порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати:

1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд;

2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Істотними умовами договору є:

1) розмір пайової участі;

2) строк (графік) сплати пайової участі;

3) відповідальність сторін.

Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Інформація щодо договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та його виконання зазначається у декларації про готовність об'єкта до експлуатації або в акті готовності об'єкта до експлуатації.

Таким чином наведеною нормою передбачено, що договір про пайову участь укадається до прийняття об'єкта в експлуатацію, про його укладення і виконання зазначається в декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Як зазначено п.22 Декларації про готовність об'єкта до експлуатацію, яку надав суду позивач, кошти пайової участі у розвику інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту відповідно до договору, укладеного 31.03.2016 року з Крюківщинською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області сплачено в повному обсязі квитанція № від 14.04.2016 р. (а.с.13-15)

Судова колегія вважає, що наданий позивачем доказ підтверджує виконання відповідачем вимог закону щодо укладення договору про пайову участь і його виконання. Посилання представника позивача на те, що декларацію заповнював безпосередньо відповідач, а тому зазначена в ньому інформація не відповідає дійсності, є необгрунтованими виходячи з того, що законодавством передбачено, що реєстрація декларації про готовність об'єкта до експлуатації є підтвердженням того, що всі зазначені в ній відомості є достовірними.

При цьому судова колегія керується Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461(у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015 р. № 750),відповідно до якого прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I-III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація).

Надання (реєстрація), повернення (відмова у видачі) чи скасування реєстрації документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" .

Датою прийняття в експлуатацію об'єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації чи акті готовності об'єкта до експлуатації, за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації:

щодо об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку;

щодо об'єктів, які належать до I-III категорії складності, за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку;

щодо самочинно збудованого об'єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, за формою, наведеною у додатку 5 до цього Порядку.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

У разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Після усунення недоліків, що спричинили повернення декларації, замовник (уповноважена ним особа) може повторно звернутися до органу державного архітектурно-будівельного контролю для реєстрації декларації.

Рішення про реєстрацію або повернення декларації може бути розглянуто у порядку нагляду (без права реєстрації декларації) Держархбудінспекцією або оскаржено до суду.

У разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" , орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовнику (його уповноваженій особі) протягом одного робочого дня з дня такого виявлення.

Замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня самостійного виявлення технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної помилки) в зареєстрованій декларації або отримання відомостей про виявлення недостовірних даних подати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення їх органом державного архітектурно-будівельного контролю до реєстру шляхом подання особисто або надсилання відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю рекомендованим листом з описом вкладення заяви за формою згідно з додатком 6 до цього Порядку, декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, в одному примірнику та декларації, в якій враховано зміни, у двох примірниках за формою згідно з додатками 2, 3, 4, 5 до цього Порядку.

Відомості щодо внесення даних, зазначених у декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, підлягають виключенню з реєстру в установленому порядку.

Виходячи із того, що уповноважений орган перевірив декларацію щодо достовірності зазначених в ній даних і зареєстрував, вважається, що всі зазначені в ній дані є достовірними, в тому числі і щодо укладення договору пайової участі.

Крюківщинська сільська рада не оскаржувала Декларацію ні в порядку нагляду до Держархбудінспекції, ні до суду, а тому її твердження про її недостовірність зазначених в ній даних є голослівними.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову виходячи із його недоведеності належними і допустимими доказами., а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області залишити без задоволення.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2017 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено не пізніше 22 червня 2018 року.

Головуючий: Голуб С.А.

Судді: Приходько К.П.

Таргоній Д.О.