Постанова

Іменем України

20 червня 2018 року

м. Київ

справа № 362/1182/16-ц

провадження № 61-18441св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Київоблгаз»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Київської області, у складі судді Верланова С. М., від 31 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

14 березня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» (далі - ПАТ «Київоблгаз») про встановлення середньомісячної заробітної плати та стягнення коштів за листками непрацездатності.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що знаходився з відповідачем у трудових відносинах, за час роботи на підприємстві неодноразово хворів, про що свідчать лікарняні листи, однак після передачі їх роботодавцю позивачу так і не було виплачено допомогу по тимчасовій непрацездатності, яка передбачена чинним законодавством. Також позивач послався на те, що відповідачем було підроблено відомості про отримувану ним заробітну плату.

Із урахуванням зазначеного, уточнених позовних вимог, позивач просив позов задовольнити, встановити йому середньомісячну заробітну плату контролера відділу контролю обліку газу в розмірі 8 861,81 грн, а середньоденну - 421,99 грн, із урахуванням даного розміру заробітної плати стягнути на його користь за період з 14 березня 2014 року по 22 березня 2014 року за листком непрацездатності № 066575 - 2 531,94 грн, за період з 18 лютого 2015 року по 27 лютого 2015 року за листком непрацездатності № 248036 - 3 375,92 грн, а всього стягнути - 5 907,86 грн. Також позивач просив постановити окрему ухвалу відносно дій відповідача та направити її Васильківському відділу НП у Київській області.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області, у складі судді Кравченко Л. М., від 21 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Рішення мотивовано тим, що на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2014 року позивача було поновлено на роботі у ПАТ «Київоблгаз» та стягнуто на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу, а також моральну шкоду, тому позовні вимоги визнані необґрунтованими.

Оскарженою ухвалою Апеляційного суду Київської області від 31 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2017 року визнано неподаною та повернуто.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_2 не було виконано вимоги ухвали Апеляційного суду Київської області від 13 березня 2017 року, якою апеляційну скаргу останнього було залишено без руху у зв'язку із несплатою судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення. Апеляційний суд зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_2 не стосуються виплати заборгованості із заробітної плати, а стосуються лише виплат по тимчасовій непрацездатності за листками непрацездатності, які не входять до структури заробітної плати. За таких обставин позивач не звільняється від сплати судового збору з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Крім того, позивач не відноситься до осіб, які звільненні від сплати судового збору з підстав, передбачених пунктами 4 та 15 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

В квітні 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить ухвалу Апеляційного суду Київської області від 31 березня 2017 року скасувати і передати справу для продовження розгляду до суду апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Зокрема, заявник посилається на те, що судом належним чином не вивчено суть заявлених позовних вимог та безпідставно повернуто апеляційну скаргу.

06 червня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у даній справі.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Київоблгаз» про встановлення середньомісячної заробітної плати та стягнення коштів за листками непрацездатності призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 частини першої Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2018 року вказану справу передано до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

На вказане рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яка не була оплачена судовим збором.

Ухвалою судді Апеляційного суду Київської області від 13 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків на протязі п'яти днів з дня отримання ухвали, а саме: сплати судового збору у розмірі 1 212,64 грн.

На виконання вимог вказаної ухвали від ОСОБА_2 до апеляційного суду 30 березня 2017 року надійшла заява, в якій він просив вчинити дії, пов'язані із забезпеченням апеляційного розгляду справи та витребувати від відповідача довідку про доходи. При цьому, ОСОБА_2 зазначив, що він звільнений від сплати судового збору з підстав, передбачених пунктами 4, 15 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (а.с. 140).

Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи в апеляційній інстанції) розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняютьсяпозивачі - у справах щодо спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов'язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».

Згідно з пунктом 15 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються фізичні особи (крім суб'єктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов'язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Враховуючи вищевказані норми процесуального законодавства та фактичні обставини справи, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що наведенні заявником у заяві на усуненні недоліків підстави звільнення від сплати судового збору не знайшли свого підтвердження, оскільки ОСОБА_2 не надав відповідних доказів про віднесення його до категорій осіб, визначених у пунктах 4, 15 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», що могло бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняютьсяпозивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що до структури заробітної плати входять: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з пунктом 3.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, допомога по тимчасовій непрацездатності не належить до фонду оплати праці. При цьому, оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності здійснюється за рахунок коштів підприємства, установи, організації (пункт 3.3 Інструкції).

Спір щодо поновлення позивача на роботі у ПАТ «Київоблгаз» та стягнення на його користь заробітної плати за час вимушеного прогул вирішений судом у справі № 362/2886/14-ц (рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2014 року).

За таких обставин, є також правильним висновок апеляційного суду про те, що позивач не звільнений від сплати судового збору з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 не стосуються виплати заборгованості із заробітної плати, а стосуються виплат у зв'язку ізтимчасовоюнепрацездатністю за листками непрацездатності, що не входять до фонду оплати праці.

Колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду, який із урахуванням положень Закону України «Про судовий збір», заявлених позовних вимог, дійшов висновку про повернення апеляційної скарги заявнику у зв'язку із невиконанням ухвали суду апеляційної інстанції від 13 березня 2017 року про усунення недоліків (сплати судового збору).

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржена ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 31 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді О. В. Білоконь
Б. І. Гулько
Є. В. Синельников
Ю. В. Черняк