Справа № 283/288/18
Провадження №2/283/255/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2018 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Даниленко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Малині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в Малинський районний суд з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягувати з відповідача аліменти на свою користь в розмірі ? частки всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона є непрацездатною та потребує матеріальної допомоги, а відповідач є її дочкою і повинна надавати допомогу на її утримання.

В судове засідання позивач не з?явилась. Подала заяву про підтримання позову та розгляд справи без її участі.

Відповідач також подала заяву про розгляд справи без її участі та відзив на позовну заяву. У відзиві вказала, що позивач отримує пенсію більшу ніж прожитковий мінімум, а тому вона не потребує матеріальної допомоги.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані, утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їй утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги.

Судом встановлено, що позивач є матірю відповідача (а.с. 2, 5). Позивач є непрацездатною, оскільки досягла пенсійного віку (а.с. 3). Відповідно до довідки Коростенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 276 від 08.02.2018 року позивач отримує пенсію за віком в розмірі 2102 гривні 24 копійки (а.с. 4). Даний розмір пенсії є значно більшим ніж розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

За таких обставин суд вважає, що позивач не потребує матеріальної допомоги, а тому відмовляє в задоволенні позову за безпідставністю.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору. З відповідача суд не стягує судовий збір, оскільки відмовлено в задоволенні до нього позову.

Керуючись ст. ст. 217-273 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. 202 Сімейного кодексу України,-

вирішив:

В задоволенні позову відмовити повністю за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя: ОСОБА_3