1Справа № 335/1710/18 2/335/1055/2018
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
15 червня 2018 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Лєдової А.С.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
19.02.2018 до суду надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 21.11.2017 року, позивач є власником квартири АДРЕСА_2. Однак у придбаній позивачем квартирі залишилися зареєстрованими колишні власники квартири, відповідачі по справі, які в порушення п. 11 договору купівлі-продажу квартири не знялись з реєстрації.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.
У судове засідання, призначене на 15.06.2018 відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не з'явились, на адресу відповідачів, за якою останні зареєстровані були направлені судові повістки. На адресу суду повернулась поштова кореспонденція з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання». У зв'язку з вищезазначеним, на підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачі належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалити заочне рішення.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них такі правовідносини.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Судом встановлено, 21.11.2017 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 продали ОСОБА_2 у власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Вказана обставина підтверджується договором купівлі-продажу від 21.11.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за №4838; витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.11.2017року №104550565 (а.с.4-6).
Відповідно до п. 11 вищезазначеного договору купівлі-продажу продавці гарантують зняття з реєстраційного обліку усіх зареєстрованих у квартирі осіб до 21.12.2017.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦКУкраїни та ст. 150 ЖКУкраїнської РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Як вбачається з матеріалів справи, в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується листом Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 28.02.2018 року за вих.№01-17/01/1197 (а.с.21).
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 405 ЦК України унормовано, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч. 1). Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2).
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Судом встановлено, що відповідачі порушують вимоги договору купівлі-продажу, не проживають за спірною адресою, постійно проживають за межами України.
З огляду на викладене, враховуючи норми ч. 2 ст. 405 ЦК України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом повністю.
Керуючись ст.ст. 223, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 280, 282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою №45 в будинку №33 по вулиці Леоніда Жаботинського у місті Запоріжжі.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування квартирою №45 в будинку №33 по вулиці Леоніда Жаботинського у місті Запоріжжі.
Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування квартирою №45 в будинку №33 по вулиці Леоніда Жаботинського у місті Запоріжжі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Вступна та резолютивна рішення ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 15.06.2018.
Повне рішення складене 20.06.2018.
Суддя І.П. Соболєва