АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи: 662/59/18 Головуючий в І інстанції: Тимченко О.В.
Номер провадження: №22-ц/791/892/18 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

ОСОБА_1,

секретар Цвєткова І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами Фермерського господарства "Нико" та ОСОБА_2 на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 13 квітня 2018 року, у складі судді Тимченка О.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства "Нико" про витребування та передачу земельних ділянок та за зустрічним позовом Фермерського господарства "Нико" до ОСОБА_2 про визнання договорів оренди землі поновленими

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив витребувати у ФГ "Нико" та передати йому земельні ділянки:

--- площею 5,74 га з кадастровим номером: :03:017:0004;

--- площею 5,83 га з кадастровим номером: :03:017:0005.

Свій позов він, посилаючись на ст.41 Конституції України та ст.387 ЦК України, обґрунтував наступним. Він має на праві приватної власності земельні ділянки, загальною площею 11,57 га, які розташовані на території Подовської сільської ради Новотроїцького району. З 2011 року на підставі договорів оренди земельної ділянки і по теперішній час його земельні ділянки використовує відповідач. У зв'язку із тим, що в травні 2017 року завершувався строк договору оренди, він звернувся до голови господарства з проханням не обробляти його земельну ділянку, оскільки він має намір надалі обробляти земельну ділянку самостійно, проте голова відповів, що землю не віддасть. Зважаючи на те, що відповідач порушує його право власності і не приймає заходів по відновленню його прав, просив задовольнити позов.

05 березня 2018 року голова ФГ "Нико" звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати поновленими з ОСОБА_2 на той самий строк і на тих самих умовах договори оренди землі, укладені 15 грудня 2011 року з ФГ "Нико" стосовно земельних ділянок:

--- площею 5,74 га з кадастровим номером: :03:017:0004;

--- площею 5,83 га з кадастровим номером: :03:017:0005.

Зустрічний позов обґрунтував наступним. Відповідно до двох договорів оренди землі від 15.12.2011 року, які зареєстровані 11.05.2012 року, ФГ "Нико" з 11.05.2012 року є орендарем двох земельних ділянок позивача строком на 5 років, а, згідно п.8 договорів та ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", договори були поновлені з 11.05.2017 року на той самий строк. Вважає, що ФГ "Нико" добросовісно виконує свої зобов'язання та зазначив, що на його адресу не надійшло жодного заперечення від ОСОБА_2 про небажання продовжувати строк оренди ні за 180 днів до закінчення строку дії договорів, тобто до 13.11.2016 року, ні протягом 1 місяця після закінчення цього строку, тобто до 11.06.2017 року.

Оскаржуваним рішенням від 13 квітня 2018 року в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено та стягнуто з ФГ "Нико" судовий збір в сумі 3521грн в дохід держави.

В апеляційній скарзі голова ФГ "Нико" просить скасувати зазначене рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову й ухвалити нове, яким задовольнити зустрічний позов у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне зясування обставин справи. Зокрема вважає, що судом не враховано, що строк дії спірних договорів закінчився 15 грудня 2016 року і, на підставі ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", вони були поновлені до 15 грудня 2021 року. Також зазначив, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ОСОБА_2 не було надіслано жодного листа-повідомлення про заперечення щодо поновлення договорів оренди, а також на те, що ФГ "Нико" продовжує користуватись спірними земельними ділянками та платити орендну плату первісному позивачу, зокрема сплачено таку за 2016 і 2017 роки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначене рішення в частині відмови в задоволенні первісного позову й ухвалити нове, яким задовольнити цей позов у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне зясування обставин справи. Зокрема вважає, що судом не було враховано, що на час подання позову вказані договори припинили дію. Також вказав, що суд, всупереч ст.5 ЦПК України, не визначив у своєму рішенні інший спосіб захисту, який не суперечить закону.

Таким чином, рішення суду першої інстанції оскаржується в повному обсязі.

Відповідно до п.6 Розділу XV "Перехідні положення" Конституції України до впровадження нового адміністративно-територіального устрою України відповідно до змін до Конституції України щодо децентралізації влади, але не довше ніж до 31 грудня 2017 року, утворення, реорганізацію та ліквідацію судів здійснює Президент України на підставі та у порядку, що визначені законом.

Указом Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" було постановлено ліквідувати Апеляційний суд Херсонської області та утворити Херсонський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Херсонську область, з місцезнаходженням у м.Херсоні.

Однак, згідно з п.3 Розділу XІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів", що набрав чинності з 30.09.2016 року, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Також, відповідно до п.8 ст.1 Розділу XІІІ "Перехідні положення" ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Враховуючи наведене, оскільки Херсонський апеляційний суд як новоутворений суд свою роботу ще не розпочав, то до утворення останнього його повноваження продовжує здійснювати Апеляційний суд Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга ФГ "Нико" не підлягає задоволенню, скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до державного акта про право приватної власності на землю серії ІІ-ХС №026434 від 26 грудня 2002 року ОСОБА_2 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 8,11 га, яка складається з 5,83 га ріллі та 2,28 кормових угідь (а.с.9).

Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 серпня 2016 року вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_3, 1934р.н., яка померла 02 вересня 2015 року, є її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з земельної ділянки, розташованої на території Подівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, площею 5,7444 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належного померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землі серії ІІ-ХС №026435, виданого Подівською сільською радою 26.12.2002 року, кадастровий номер земельної ділянки: :03:017:0005 (а.с.10).

Згідно договору оренди землі від 15 грудня 2011 року ОСОБА_3 (орендодавець) надала, а ФГ "Нико" (орендар) прийняв в строкове платне користування земельну ділянку № 280, яка знаходиться на контурі № 17, загальною площею 5,74 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського призначення, яке знаходиться на території Подільської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС №026435.

За умовами договору:

--- строк дії договору 5 років;

--- після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди без письмового заперечення орендодавця в 180 денний строк він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах. Письмове заперечення на продовження строку оренди здійснюється орендодавцем за 180 днів до закінчення строку дії договору поштовим листом з повідомленням (п.8);

--- орендна плата вноситься орендарем у грошовій або натуральній формі в сумі 2500 грн (п.9);

--- договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Договір зареєстровано 11 травня 2012 року (п.43) (а.с.11).

Відповідно до договору оренди землі від 15 грудня 2011 року, укладеного між сторонами, ОСОБА_2 (орендодавець) надав, а ФГ "Нико" (орендар) прийняв в строкове платне користування земельну ділянку № 279, яка знаходиться на контурі № 17, загальною площею 5,83 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського призначення, яке знаходиться на території Подільської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС №026434.

За умовами договору:

--- строк дії договору 5 років;

--- після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди без письмового заперечення орендодавця в 180 денний строк він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах. Письмове заперечення на продовження строку оренди здійснюється орендодавцем за 180 днів до закінчення строку дії договору поштовим листом з повідомленням (п.8);

--- орендна плата вноситься орендарем у грошовій або натуральній формі в сумі 2500 грн (п.9);

--- договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Договір зареєстровано 11 травня 2012 року (п.43) (а.с.12).

Актами прийому-передачі від 11 травня 2012 року підтверджено передачу від ОСОБА_2А та ОСОБА_3 вказаних належних їм земельним ділянок до ФГ "Нико" (а.с.51,52).

Із актів розрахунку від 23.10.2012р., 29.10.2013р., 01.09.2014р., 21.08.2015р., 04.08.2016р. вбачається, що ФГ "Нико" протягом 2012-2016 рр. здійснювали орендну плату орендарям за спірними договорами (а.с.53, 54, 55, 56, 57).

Із опису поштового відправлення вбачається, що голові ФГ "Нико" надіслано 31.01.2017 року повідомлення з описом вкладення до листа про відмову в укладанні нового договору оренди землі. Із копій квитанцій поштового відправлення вбачається, що голові ФГ "Нико" надіслано рекомендоване повідомлення 19.08.2016 року та 31.01.2017 року (а.с.13). У рекомендованому повідомленню про вручення поштового відправлення вбачається, що громадянин ОСОБА_4 отримав особисто 25.08.2016 року та 08.02.2017 року поштове відправлення від ОСОБА_2 (а.с.13 зворотній бік).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ФГ "Нико" не надсилав лист-повідомлення про намір скористуватися переважним правом на укладення договорів оренди землі на новий строк до орендодавця ОСОБА_2, відповідно і не надсилав екземпляри відповідних додаткових угод.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції, аналізуючи ст.ст.387 і 388 ЦК України, виходив з наявності між сторонами договірних правовідносин, що унеможливлює застосування ст.ст.387, 388 ЦК України, з того, що матеріали справи не містять доказів безпідставного заволодіння земельною ділянкою та встановив, що позивач добровільно передав земельну ділянку відповідачу за письмовим договором оренди земельної ділянки, укладеним між ними, зареєстрованим, а недійсним його не визнано. З огляду на це, суд першої інстанції вважав, що відсутні підстави для задоволення вимог з предметом спору про витребування майна з чужого незаконного володіння. Суд вважав, що ОСОБА_2 обрав невірний спосіб захисту свого порушеного права, своєчасно заяв, клопотань про зміну предмету позову, не заявляв.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що первісний позивач ОСОБА_2 зверненням до суду довів, що не бажає переукладення договору на новий строк, не бажає знову надавати її в оренду, має намір власними силами обробляти свої земельні ділянки, тобто сторони не прийшли до згоди на переукладення договору оренди на новий термін. Таким чином, суд виходив з того, що наявні заперечення наймодавця щодо подальшої оренди земельної ділянки, а тому посилання ФГ "Нико" на обґрунтування позову щодо визнання договору поновленими є безпідставним.

Проте з таким висновком суду в частині відмови в задоволенні первісного позову колегія суддів погодитися не може, оскільки до нього суд дійшов при порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У статті 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено переважне право орендаря, який належно виконував обовязки відповідно до умов договору, на його поновлення після закінчення строку, на який було укладено договір. Переважне право орендарів на поновлення договору оренди поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду.

Так, частинами 1-5 ст.33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування ч.1 ст.33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів:

---орендар належно виконує свої обовязки за договором;

---орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк;

--- до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди;

--- орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Разом з тим, ч.6 ст.33 цього Закону передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст.33 вказаного Закону, необхідна наявність таких юридичних фактів:

--- орендар належно виконує свої обовязки за договором оренди;

--- до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк;

--- до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою;

--- орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Частинами 8, 9 ст.33 вказаного Закону передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди може бути оскаржена в суді.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до ст.3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 23.03.2018 року у справі № 6-146цс16.

Таким чином, встановлено, що сторони, а саме фермерське господарство, не дотримались процедури ст.33 Закону України "Про оренду землі" щодо поновлення спірних договорів, оскільки орендар у встановлений законом строк не надіслав орендодавцю повідомлення про свій намір скористатися переважним правом щодо укладення договору на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди. До того ж, ОСОБА_2 повідомляв ФГ "Нико" про свої наміри у майбутньому обробляти власноруч свої землі, тобто небажання передавати в оренду спірні земельні ділянки будь-кому, що виключає реалізацію переважного права орендаря. Крім того, як передбачено ст.33 вказаного Закону, обов'язковою умовою у двох випадках поновлення договору оренди є обов'язок орендаря повідомити орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк. Лише після такого повідомлення орендодавець у встановлені законом строки розглядає надісланий лист-повідомлення та може: прийняти рішення про поновлення, повідомивши про це орендаря, узгодивши умови та уклавши додаткову угоду; відхилити пропозицію, у разі неузгодження істотних умов договору; прийняти рішення про поновлення, проте не надсилати будь-яких листів потенційному орендарю. Отже, ФГ "Нико" мало б право користуватись земельними ділянками після закінчення строку договорів оренди лише у разі попереднього надсилання ОСОБА_2 листа із повідомленням про намір поновлення дії договорів. І, якщо б, у строки, передбачені ст.33 вказаного Закону, ОСОБА_2 не відповів на лист, або надіслав у відповідь лист із прийняттям рішення про поновлення, то договори, укладені 15.12.2011 року, вважались би поновленими на той самий строк та на тих самих умовах.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в орендаря переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк через заперечення власника землі, а продовження ФГ "Нико" користуватися орендованою земельною ділянкою та його намір поновити договори оренди поза межами строку їх дії за наявності заперечень орендодавця не є підставою для задоволення зустрічного позову.

Окрім того, колегія суддів вважає, що у зв'язку із тим, що спірні договори, які укладені 15 грудня 2011 року та зареєстровані 11 травня 2012 року строком на 5 років, не можуть бути визнані поновленими на той самий строк, то обраний ОСОБА_2 спосіб захисту його порушеного права як повернення від ФГ "Нико" вказаних земельних ділянок та є таким, що не суперечить закону в розумінні ч.2 ст.5 ЦПК України.

Відповідно до положень ст.34 Закону України "Про оренду землі":

--- у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця (ч.1);

--- у разі невиконання орендарем обовязку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобовязаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки (ч.2).

Позивач ОСОБА_2 обґрунтував свій позов тим, що після закінчення строку дії договорів оренди ФГ "Нико" не повертає йому земельні ділянки, тобто фактично він посилається на ст.34 Закону України "Про оренду землі", хоча буквально вказану норму закону не зазначає.

А тому вказана вимога ОСОБА_2 підлягає задоволенню, відповідно позовні вимоги ФГ "Нико" задоволенню не підлягають.

Таким чином, відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.374, ст.375, п.п.1 і 4 ч.1 ст.376 ЦПК України апеляційну скаргу ФГ "Нико" слід залишити без задоволення, а скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні первісного позову слід скасувати й ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити, витребувавши з відповідача та передати позивачу земельні ділянки: площею 5,74 га з кадастровим номером: :03:017:0004 та площею 5,83 га з кадастровим номером: :03:017:0005. В решті це ж рішення залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги ФГ "Нико" не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і є такі, що висновків суду не спростовують. Зокрема не приймається до уваги посилання скаржника на неврахування судом поновлення на підставі ст.33 Закону "Про оренду землі" спірних договорів до 15 грудня 2021 року, оскільки скаржник невірно тлумачить положення вказаної норми закону, не враховує того, що надсилання листа орендаря до орендодавця із пропозицією є обов'язковим юридичним фактом у випадку бажання поновлення договорів на новий строк. Також не може бути прийняте до уваги посилання на відсутність жодного листа-повідомлення від ОСОБА_2 про заперечення щодо поновлення договорів та продовження користування ФГ "Нико" спірними земельними ділянками, оскільки, з одного боку, надіслання листів-повідомлення від ОСОБА_2 на адресу ФГ "Нико" доведено матеріалами справи, ФГ "Нико", заперечуючи проти цього, не надав іншу кореспонденцію, яка була отримана ним вказаними поштовими відправленнями, тобто встановлено надсилання ОСОБА_2 листів про небажання продовжувати дію договорів оренди, а, з іншого боку, вказане (відсутність листів-заперечень проти поновлення договору та користування до цього часу орендарем спірними земельними ділянками) не є беззаперечними умовами обов'язкового поновлення договорів оренди на новий строк, а є лише частиною процедури, що самі по собі не мають ніяких наслідків без дотримання інших умов, а саме тих, які передбачені ч.ч.1-5 ст.33 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України:

--- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1);

--- інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову на відповідача;

2) у разі відмови в позові на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2)

Первісні позовні вимоги задоволено на 100%.

При поданні позову ОСОБА_2 сплачено 704,80грн судового збору (а.с1,2), а при поданні апеляційної скарги ним сплачено судовий збір в розмірі 1057,20 грн (а.с.97), а всього 1762 грн.

Таким чином, з урахуванням задоволення позову, з ФГ "Нико" на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути судові витрати в сумі 1762 грн.

Керуючись ст.ст.33 і 34 Закону України "Про оренду землі", ст.ст.141, 367, п..п.1, 2 ч.1 ст.374, ст.375, п.п.1 і 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Нико" залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 13 квітня 2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Фермерського господарства "Нико" про витребування та передачу земельних ділянокскасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині.

Зобов'язати Фермерське господарство "Нико" повернути ОСОБА_2 земельну ділянку площею 5,74 га з кадастровим номером: :03:017:0004 та земельну ділянку площею 5,83 га з кадастровим номером: :03:017:0005.

В решті це ж рішення залишити без змін.

Стягнути з Фермерського господарства "Нико" на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання безпосередньо до Верховного Суду касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 27 червня 2018 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_5

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_6

_ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_1