Справа № 182/4824/16-ц
Провадження № 2-п/0182/36/2018
У Х В А Л А

Іменем України

14.06.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рунчевої О.В.

при секретарі Нагаєвої Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі заяву представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2017 року по справі № 182/4824/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2017 року ухваленому у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, позовні вимоги позивача були задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 05.09.2016 року та до досягнення дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку, тобто до 11.10.2016 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_2, щомісячно, починаючи з 05 вересня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання судового збору.

24 травня 2018 року представник відповідача ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_3, звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2017 року ухваленому у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що підстав для ухвалення заочного рішення суд не мав, оскільки відповідно до ч. 3, 6, 13 ст. 128, ч. 1. 2 ст. 130 ЦПК України судова повістка, у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

В протиріч цьому справа була розглянута за відсутності відповідача, який не був повідомлений у встановленому законом порядку про час судового засідання.

Також, судом при ухваленні заочного рішення не дотримано вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Зазначає, що про існування вищезазначеного заочного рішення відповідачу стало відомо 11 травня 2018 року, лише тоді, коли вона , як його представник, яка діє на підставі укладеного 20 квітня 2018 року договору, була ознайомлена з матеріалами виконавчого провадження. До того ж, в матеріалах справи, відсутні докази направлення заочного рішення (рекомендованим повідомленням) на адресу відповідача та на її адресу, як представника відповідача.

Крім того, не відповідають дійсності посилання позивачки ОСОБА_2 про те, що відповідачем не надавалася матеріальна допомога на утримання сина ОСОБА_4, оскільки ці обставини спростовуються квитанціями про перерахування ним, в добровільному порядку, грошових сум. На підтвердження зазначених обставин заявником надані відповідні платіжні доручення.

Заявник просить поновити строк для оскарження заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду від 16 січня 2017 року, скасувати зазначене рішення і призначити справу до розгляду справи до суті та зупинити виконавче провадження № 54927665, відкрите на підставі виконавчого листа № 2/0182/1065/2017 від 23 січня 2017 року, виданого на підставі заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду від 16 січня 2017 року.

Представник заявника у судове засідання не з'явилася, що в силу ч.1 ст. 231 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.

ОСОБА_2 в судове засідання не з?явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення без її участі та без фіксації судового процесу технічними засобами. Просить в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відмовити повністю.

Суд розглянувши матеріали справи, заяву про перегляд заочного рішення, вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, справа позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів була призначена до розгляду у судовому засіданні на 16.01.2017 року на 09-00 год.

В зв?язку з тим, що згідно довідки адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 13.10.2016 року, що надійшла на запит суду 20.10.2016 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованим або знятим з реєстрації не значиться, на підставі подання Нікопольського міськрайонного суду, у газеті «Вісті Придніпров?я» від 01 грудня 2016 року № 92(1791) було розміщено оголошення із повідомленням відповідача ОСОБА_3 про дату слухання справи на 16.01.2017 року о 09.00 годину (а.с. 26).

Згідно частин 9 ст. 74 ЦПК України в редакції від 18.03.2004 року (зі змінами) (який діяв на час звернення позивача до суду та до 15.12.2017 року) відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті.

Отже, відповідача ОСОБА_3 повідомлено про розгляд судом вказаної справи у встановленому законом порядку.

Також не можуть бути прийняті до уваги посилання представника відповідача про те, що належне повідомлення про слухання справи здійснюється відповідно до умов ст. 128, 130 ЦПК України шляхом надіслання на офіційну електронну адресу або шляхом надіслання текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, оскільки на час розгляду справи, діяв Цивільний процесуальнйи кодекс України в редакції від 18.03.2004 року (зі змінами), та 15.12.2017 року набув чинності Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року. Відповідно до закону, який діяв на час постановлення заочного рішення віще значені умови передбачені не були.

Відповідно до ст. 227 ЦПК України в редакції від 18.03.2004 року (зі змінами) (який діяв на час звернення позивача до суду та до 15.12.2017 року), відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється рекомендованим листом із повідомленням копія заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Як вбачається з матеріалів справи, до суду копія заочного рішення в передбачений законом строк була надіслана відповідачеві за адресою АДРЕСА_1. Конверт з відміткою «за строком зберігання» повернутий на адресу суду (а.с. 34). До того ж в заяві про перегляд заочного рішення також міститься адреса відповідача - АДРЕСА_1 (а.с. 34, 38).

Посилання представника позивача про неотримання нею копії заочного рішення в передбачений законом строк не сприймаються судом до уваги, оскільки , згідно договору про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_3 та адвокатом ОСОБА_1 строк укладення договору 20 квітня 2018 року, в той час як постановлення судового рішення 16 січня 2017 року (а.с. 30, 44).

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України,суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Доказів, на підтвердження поважності пропуску строку, суду не надано.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п.61, ECHR1999-VII). Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто за для нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

П.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, визначають принцип юридичної визначеності, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою №14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Статтею 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, відповідач не надав суду жодних належних доказів, які б спростували доводи позивача, а також докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Доказ, зокрема платіжні доручення про перерахування певних грошових сум, не може бути належним доказом, оскільки зазначені доручення не містять цільового призначення переказів. Як зазначає представник відповідача, гроші призначені на утримання дитини.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що підстав для перегляду заочного рішення немає, крім того, безпідставне скасування заочного рішення призведе до порушення прав малолітньої дитини, на утримання якої стягуються аліменти.

Тому, заяву представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року по справі № 182/4824/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 288 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2017 року по справі № 182/4824/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Роз'яснити, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_5