ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року

м.Суми

Справа №591/408/18

Номер провадження 22-ц/788/1112/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Біляєвої О. М. , Кононенко О. Ю.

сторони:

позивач - Сумська митниця Державної фіскальної служби України,

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

треті особи: Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, Служба у справах дітей Сумської міської ради,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Сумської митниці Державної фіскальної служби України

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2018 року в складі судді Шелєхової Г.В., постановлену у м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

24 січня 2018 року Сумська митниця Державної фіскальної служби України звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, Служба у справах дітей Сумської міської ради, в якому просила виселити зі службового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 відповідачів без надання іншого жилого приміщення та визнати такими, що втратили право користуванням службовим жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та зняти з реєстрації відповідачів.

Позовна заява Сумської митниці Державної фіскальної служби України мотивована тим, що службове житло було надано відповідачу ОСОБА_1 на період виконання ним службових обовязків на посаді заступника начальника Сумської митниці. Наказом № 110-0 ОСОБА_1 звільнено з зазначеної посади.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2018 року зупинено провадження у справі за позовом Сумської митниці Державної фіскальної служби України до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - Сумська міська рада, Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми», Служба у справах дітей Сумської міської ради про виселення зі службового жилого приміщення до набрання законної сили судового рішення по адміністративній справі № 818/1180/15 за позовом ОСОБА_1 до ДФС України про скасування наказу № 110-0, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В апеляційній скарзі Сумська митниця Державної фіскальної служби України, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2018 року і направити справу № 591/408/18 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим судом не враховано та не прийнято до уваги докази, надані до суду, що відповідно до витягу про державну реєстрацію прав № 28664191 від 13 січня 2011 року ОСОБА_3 має на праві власності трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 55,2 кв. м, а тому відповідачі після виселення з житлового службового приміщення мають житло для проживання та задоволення своїх суспільних потреб.

Сторони відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі не подали.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України так інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

За ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені у пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, місцевий суд виходив з того, що оскільки позовна заява про виселення відповідача мотивована саме звільненням позивача з посади заступника начальника Сумської митниці, а питання законності звільнення відповідача у справі є предметом судового розгляду і провадження в справі не завершено, тому вирішити питання виселення ОСОБА_1 та його родини зі службового житла неможливо до прийняття рішення у справі за позовом ОСОБА_1 про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати, тобто до остаточного вирішення питання законності його звільнення з займаної посади.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Сумського окружного адміністративного суду знаходиться справа № 818/1180/15 за позовом ОСОБА_1 до ДФС України про скасування наказу № 110-0, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року провадження по вказаній справі зупинене до набрання законної сили судовим рішенням у конституційному провадженні, відкритому 18 березня 2015 року Конституційним Судом України за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України положень ч. 3, 6 ст. 1, ч. 1, 2, 3, 4, 8 ст. 3, п. 2 ч. 5 ст. 5, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади», 12 лютого 2015 року за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України положень п. 6 ч. 1, п. 2, 13 ч. 2, ч. 3 ст. 3 Закону України «Про очищення влади», 31 березня 2015 року за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України положень ч. 3 ст. 1, п. 7, 8, 9 ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 3, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади», обєднаних в одне конституційне провадження 1 квітня 2015 року.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Держава гарантує забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами (стаття 12 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей»).

Згідно статті 124 ЖК України робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зупинення провадження у справі, оскільки питання законності звільнення відповідача у справі є предметом судового розгляду і провадження в справі не завершено, тому вирішити питання виселення ОСОБА_1 та його родини зі службового житла неможливо до прийняття рішення у справі за позовом ОСОБА_1 про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати, тобто до остаточного вирішення законності його звільнення з займаної посади.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

З огляду на положення ст. 389 ЦПК України постанова апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 374, 375, 381, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Сумської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді - О.М. Біляєва

ОСОБА_5