Справа № 569/412/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді Рогозіна С.В.,

при секретарі Марченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини, -

в с т а н о в и в:

До Рівненського міського суду Рівненської області звернувся ОСОБА_1 із заявою про розяснення рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 лютого 2015 року, в якій просить суд розяснити рішення суду в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини, зазначивши мінімальний розмір аліментів, який підлягає стягненню з нього.

Сторони в судове засідання не зявилися, тому суд відповідно до положень ч. 3 ст. 271 ЦПК України, вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про розяснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про розяснення рішення. Про розяснення або відмову у розясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 лютого 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 05 липня 2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 786 - розірвано. Після розірвання шлюбу змінено прізвище ОСОБА_2 на дошлюбне прізвище «Ющук». У випадку проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2, після розірвання шлюбу окремо, дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з матірю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки його доходу, щомісячно, починаючи з 14.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, аліменти на її утримання, в твердій грошовій сумі, в розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з 14.01.2015 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за недоведеністю.

Дане рішення суду набрало законної сили 24 лютого 2015 року.

У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року зазначено, що розяснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

В силу зазначеної норми права розяснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Суть розяснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові та невирішені ним вимоги, він лише має розяснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Вищевказане рішення суду було ухвалене на основі повного і всебічного зясування обставин на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які надавалися суду та були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з його тексту, рішення суду є зрозумілим, з конкретним зазначенням встановлених судом обставин та чітким викладом резолютивної частини, з обґрунтуванням висновку суду по суті позовних вимог, а тому заява про розяснення судового рішення задоволенню не підлягає.

Крім того, зі змісту поданої заяви вбачається, що ОСОБА_1 ставить питання, які стосуються лише порядку виконання рішення суду та не можуть бути вирішені в порядку, передбаченому ст. 271 ЦПК України.

Керуючись п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14, ст.ст. 258, 260, 261, 271, 353, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Рогозін