н/п 2/490/1098/2018 Справа № 490/9305/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2018 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Гуденко О.А.
при секретарі Кваші С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради про визнання права власності,-
У жовтні 2017 року позивачі звернулися до суду до відповідача з позовом про визнання за ними право власності на
Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив,заперечення проти позову не надав.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
17 червня 1977 року ОСОБА_4 купив цілий жилий будинок з усіма пристройками, жилою площею 14,10 кв.м., що знаходиться в м. Миколаєві, Варварівка, вул. Водная, №2.
Рішенням Центрального народного суду м. Миколаєва від 8 лютого 1988 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Проведено поділ спільного майна між сторонами, виділивши ОСОБА_5 на праві особистої власності 2/3 частини домоволодіння за адресою: м. Миколаїв, с. Варварівка, вул. Водна-2. Виділено ОСОБА_4 на праві особистої власності 1/3 частини домоволодіння за адресою: м. Миколаїв, с. Варварівка, вул. Водна-2.

Від шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають доньок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (прізвище після реєстрації шлюбу "Бурлака").

6 травня 1988 року ОСОБА_4 купив у ОСОБА_5 2/3 частини жилого будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруджень, що знаходиться в м. Миколаєві-35, по вул. Водній,2.

01 жовтня 1993 року помер ОСОБА_8

Після його смерті відкрилася спадщина.

Спадкоємцями після його смерті є: батько ОСОБА_9, донька ОСОБА_7, ОСОБА_5, яка діяла від імені своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_6, оскільки звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №216/93.

Постановою Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори від 30.11.2016 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 01 жовтня 1993 року ОСОБА_8 на нерухоме майно у відповідній частці, у зв'язку з відсутністю складу спадкового майна.

30 листопада 2015 року померла ОСОБА_10

Після її смерті відкрилася спадщина.

Постановою приватного нотаріуса ММНО ОСОБА_11 від 12 грудня 2016 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №2 по вул. Водній у м. Миколаєві, який належав ОСОБА_8, який помер 01.10.1993 р., спадщину після якого прийняла дочка - ОСОБА_10, яка померла 30.11.2015 р. та не оформила своїх спадкових прав.

Спадкоємцями після її смерті є: її син ОСОБА_3 та мати ОСОБА_2, оскільки звернулися з заявою про прийняття спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи №06/2016.

Згідно повідомленням КП ММБТІ від 19.09.2016 р., станом на 20.05.2016 р. встановлено, що на земельній ділянці по вул. Водна,2 знаходиться житловий будинок літ. Л-2, недобудований, готовність - 68 %., з господарськими будівлями та спорудами. Об'єкти самочинного будівництва: житловий будинок літ. Л-2, підвал літ. Лпд, сіни літ.л-2. Житловий будинок літ.А-1, житлова площа 14,1 кв.м., загальна площа 22,8 кв.м.-знесено, вбиральня літ. У(1992 р.), тамбур до літньої кухні літ.б (1978р.), сарай літ. Р (1985 р.), тамбур до літньої кухні літ.б-1 (1978 р.), сарай літ. Ф (до августа 1992 р.), баня літ. Я (до августа 1992 р.) - не належить до самочинного будівництва , згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затверджено наказом Держбуду України від 24.05.2001 р. №127, та зареєстровано і Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 р. за №582/5773 зі змінами та доповненнями. Вбиральня літ.З, сарай Б, сарай літ.б, навіс літ. Р-знесено.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами ст.376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)" визначено, що право власності у порядку передбаченому ч.3 ст.376 ЦК України, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв"язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом.

Враховуючи те, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 фактично прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_4, який не вжив заходів щодо прийняття вказаного будинку до експлуатації, а після смерті ОСОБА_10 (дошлюбне прізвище "Гіюк") спадщину фактично прийняли її син ОСОБА_3 та мати ОСОБА_2, суд приходить до висновку, що позивачі мають право на спадкування за законом.

Враховуючи те, що позивачі не мають іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, їх цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачами при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 284 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Водна,2 - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 01 жовтня 1993 року.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Водна,2 - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10, яка померла 30 листопада 2015 року, по 1/4 за кожним.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.А. Гуденко