Справа № 595/626/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2018

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

В складі: головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі: Федорончук Т.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Бучачі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

встановив:

Позивачка просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Бучацького районного суду, на підставі якого виписано виконавчий лист № 2-616/2006 від 14.09.2006 року про стягнення з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 125 грн. щомісячно, збільшивши їх, та стягувати надалі аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з подальшим проведенням індексації.

Представник позивачки згідно поданої заяви просить суд розглядати справу у його відсутності, позов підтримує.

Відповідач згідно поданої заяви відповідач просить суд розглядати справу у його відсутності, позов визнає.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

На підставі рішення Бучацького районного суду, виписано виконавчий лист № 2-616/2006 від 14.09.2006 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 125 грн. щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_3 України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку

дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній

для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ОСОБА_4 України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують

дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і

фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_3 України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач не надав суду жодних доказів щодо свого матеріального чи сімейного стану, а також наявність на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб.

Згідност.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_3 України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,76-81,200,263-265ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.80,180,182 СК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 вересня 2006 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи від дня набрання законної сили рішення суду до досягнення дитиною повноліття, з подальшим проведенням індексації.

Стягнути з ОСОБА_2 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору в дохід держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4