Справа № 589/5044/17
Провадження № 2/589/661/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого по справі судді Литвинко Т. В.,

з участю секретаря судового засідання Афанасенко Т. Л.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коротченківської сільської ради Шосткинського району Сумської області про встановлення факту належності на праві власності нерухомого майна померлій та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивувавши свої вимоги тим, що 08.12.2001 року померла його мати ОСОБА_2, якій за життя належав житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: Шосткинський район, с. Погребки, вул. Набережна 61.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким все належне їй майно заповідала позивачу.

Позивач спадщину прийняв та є єдиним спадкоємцем померлої.

Однак, при зверненні до нотаріуса, останній відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно.

В даний час позивач не може вільно розпорядитися належним йому спадковим майном, тому просить суд встановити факт належності на праві власності за життя ОСОБА_2, яка померла 08.12.2001, одноповерхового житлового будинку з допоміжними господарськими спорудами у вигляді трьох сараїв, гаражу, погребу, літньої кухні, вбиральні, колонки, замощення та огорожі, розташованих в с. Погребки Шосткинського району Сумської області по вул. Набережна 61, та визнати за ним право власності на вищевказаний будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом після померлої 08.12.2001 ОСОБА_2.

В судове засідання позивач не зявився, надав заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, позов визнають.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного.

З копії свідоцтв про народження та одруження вбачається, що батьками позивача були ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які перебували в шлюбі з 04.11.1961 та проживали разом по день смерті батька позивача. (а.с. 7, 12)

Батько позивача помер 14.03.1999, мати 08.12.2000. (а.с. 9)

Згідно довідок за № 511 та 513 від 09.11.2017, виданих Коротченківською сільською радою на підставі записів в погосподарських книгах, житловий будинок за № 61 по вул. Набережній в с. Погребки значиться за померлою ОСОБА_2, яка була зареєстрована та проживала у вказаному будинку одна по день смерті. 13.12.1999 року сільрадою було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_2 (а.с. 12, 13).

Згідно вказаного заповіту ОСОБА_2 заповідала все належне їй на день смерті майно ОСОБА_1. (а.с. 8).

Рішенням виконавчого комітету Коротченківської сільської ради Шосткинського району № 17 від 09.11.1993 ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельні ділянки для обслуговування жилого будинку - площею 0,03 га та ведення особистого підсобного господарства площею 0,46 га. (а.с. 11).

З технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що за адресою вул. Набережна 61 с. Погребки Шосткинського району розташований одноповерховий житловий будинок, збудований у 1973 році, позначений в плані земельної ділянки літерою «А», три сараї, позначені літерами «Б», «В», «Е», літня кухня, позначена в плані літерою «Д», погріб "Пг", гараж «Г», вбиральня «У», колонка - «К» , замощення «І» та огорожа, позначена "№ 1-5". (а.с. 15-17)

З наведеного вбачається, що підтвердженням належності будинку ОСОБА_2 є лише записи в погосподарських книгах.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі Вказівки № 112/5), а згодом аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі Вказівки № 69).

Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

За часів дії законодавства УРСР момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації його права.

З наведеного вбачається, що записи в погосподарських книгах є належним підтвердженням права власності особи на нерухоме майно.

На час відкриття спадщини після ОСОБА_2 діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 р.

Відповідно до ст. 9 ЦК УРСР цивільна правоздатність громадянина припиняється у момент його смерті, тобто за особою не може бути визнане право власності, а лише може бути встановлений факт належності на праві власності померлому та визнане право власності за живою особою в порядку успадкування.

З урахуванням вищезазначеного, зважаючи, що дослідженими доказами підтверджена належність за життя ОСОБА_2 житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Набережній 61 в с. Погребки Шосткинського району, вимога позивача про встановлення відповідного факту належності підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно з ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. (ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР).

Відповіддю нотаріуса від 14.04.2018 № 40/0116 підтверджується, що спадкоємцем померлої ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1, який спадщину прийняв. Інші спадкоємці для прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались. (а.с. 35-36).

Постановою нотаріуса від 14.12.2017 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно померлої ОСОБА_2, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, який би підтверджував право власності останньої на житловий будинок з господарськими спорудами. (а.с. 10)

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

У даному випадку у позивача відсутні правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця, що свідчить про неможливість отримання ним свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке його право має бути захищено в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: вул. Набережна 61, в с. Погребки Шосткинського району, також підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 141, 200, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності на праві власності за життя ОСОБА_2, яка померла 08.12.2001, одноповерхового житлового будинку з господарськими допоміжними спорудами у вигляді трьох сараїв, гаражу, погребу, літньої кухні, вбиральні, колонки, замощення та огорожі, розташованих в с. Погребки Шосткинського району Сумської області по вул. Набережній 61.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на одноповерховий житловий будинок з господарськими допоміжними спорудами у вигляді трьох сараїв, гаражу, погребу, літньої кухні, вбиральні, колонки, замощення та огорожі, розташованих в с. Погребки Шосткинського району Сумської області по вул. Набережній 61, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2, яка померла 08.12.2001.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_4