Справа № 587/1137/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року Сумський районний суд сумської області в складі:
головуючого судді Черних О.М.,
за участю секретаря судового засіданняі: ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (с. Липняк, пров. Соколиний, 1, Сумського району, Сумської області), ОСОБА_3 (с. Липняк, пров. Соколиний, 1, Сумського району, Сумської області) до ОСОБА_4 сільської ради Сумського району (с. Велика Чрнеччина, пров. Сагайдачного, 4, Сумського району, Сумської області), про встановлення права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності, -
ВСТАНОВИВ:
Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з вищезазначеним позовом та просять визнати за ними право власності на нерухоме майно за набувальною давністю.
В обґрунтування своїх позовних вимог вказують, що відповідно до договору дарування від 29.05.2003 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, було надано у приватну власність в рівних частинах по 1/3 частині житлового будинку під номером 1, що знаходиться в с. Липняк, пров. Соколиний, Сумського району Сумської області. 18.04.2007 року померла ОСОБА_5, що стверджується копією свідоцтва про смерть. Від того часу позивачі добросовісно, відкрито та безперервно володіють цим нерухомим майном та використовують його для власних потреб, а тому просять визнати за ними в порядку набувальної давності право власності за кожним по 1/6 частині спірного будинку.
Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також їх представник ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, від представника надійшла заява в якій він просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.
ОСОБА_7ОСОБА_4 сільської ради Сумського району в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньо досліджених наявні у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В ході судового розгляду справи встановлено, що 29 травня 2003 року згідно договору дарування земельної ділянки ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 прийняли у дар в рівних частинах по 1/3 за кожною земельну ділянку площею 0,1643 га для ведення особистого селянського господарства та 0,0858 га для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: провулок Соколиний, 1, в с. Липняк, Сумського району, Сумської області (а.с. 13)
Також, 29 травня 2003 року був укладений договір дарування житлового будинку, відповідно до якого ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на праві приватної власності в рівних частинах (по 1/3 частині за кожною) належить житловий будинок під номером 1 по провулку Соколиний в с. Липняк Сумського району Сумської області (а.с. 11)
Спірний будинок складається з житлового будинку «А», кухні «Б», сінів «б», гаражу «В», погребу п/г, сараю «Г», вбиральні «Д» та огорожі «№1-4», загальна площа 154,5 кв.м., житлова площа 104,3 кв.м. (а.с. 17).
18 квітня 2007 року померла ОСОБА_5, що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15), після її смерті спадщина прийнята не була, а позивачі фактично, добросовісно, відкрито та безперервно користувалися вищезазначеним житловим будинком.
Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.
При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)
Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.
Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.
При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)
Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)
Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.
Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)
Отже, враховуючи, що позивачі добросовісно заволоділи чужим майном і понад 10 років продовжують відкрито, безперервно володіти земельною ділянкою, площею 0,0858 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, 0,1643 га для ведення особистого селянського господарства та житловим будинком за адресою: с. Липняк, провулок Соколиний, 1, Сумського району, Сумської області, загальною площею 154,5 кв.м., житловою площею 104,3 кв.м суд вважає за можливе визнати право власності за позивачами в рівних частинах по 1/6 за кожною за набувальною давністю.
Керуючись ст.ст. 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
ОСОБА_2 (с. Липняк, пров. Соколиний, 1, Сумського району, Сумської області), ОСОБА_3 (с. Липняк, пров. Соколиний, 1, Сумського району, Сумської області) до ОСОБА_4 сільської ради Сумського району (с. Велика Чернеччина, пров. Сагайдачного, 4, Сумського району, Сумської області), про встановлення права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, та ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, право власності по 1/6 частині житлового будинку № 1 по провулку Соколиний в с. Липняк Сумського району, Сумської області, по 1/6 частині земельної ділянки площею 0,0858 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, та по 1/6 частині земельної ділянки, площею 0,1643 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані у с. Липняк, провулок Соколиний, 1, Сумського району, Сумської області, за кожною, що належали на праві власності ОСОБА_5, яка померла 18 квітня 2007 року.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних