_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/2805/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2018 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

за участю представників - ОСОБА_1 і ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії,

Встановив:

ОСОБА_3 30.08.2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про зобов'язання відповідача демонтувати незаконно зведену металеву конструкцію між 4 і 5 поверхами в будинку АДРЕСА_1. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги підтримали.

Під час підготовчого судового засідання 12.12.2017 року за згодою сторін суд залучив у якості співвідповідача по даній справі ОСОБА_5.

Відповідачева сторона позов ОСОБА_3 не визнала і доводила, що металева конструкція на перехідній площадці між 4 і 5 поверхами в 4 -й парадній багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 була зроблена ОСОБА_5 у 1993 році у відповідності до вимог чинного на той час законодавства, що вказана металева конструкція не порушує прав та інтересів відповідача.

Суд вислухав учасників процесу, вивчив матеріали справи і встановив наступне:

ОСОБА_3 на праві власності належить квартира №125 в будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04.04.2002 року. Квартира розташована на 5 -му поверсі 9-ти поверхового житлового будинку. Посилаючись на положення ст.382 ч.2 і ст.391 Цивільного Кодексу України позивач доводить, що ОСОБА_4 без дозволу мешканців будинку самочинно зробив металеву конструкцію на перехідній площадці між 4 і 5 поверхами в 4 -й парадній багатоповерхового будинку АДРЕСА_1, чим порушив права позивача на користування загальним майном багатоквартирного будинку, а саме приміщенням загального користування - перехідною площадкою між поверхами. Усунути порушення прав можливо шляхом демонтажу металевої конструкції.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на такі докази6 договір купівлі-продажу квартири, письмові відповіді Київської рай адміністрації на звернення щодо неправомірних дій відповідача, приписи ОСОБА_5 про демонтаж металевої конструкції, викопировку з поверхового плану будинку АДРЕСА_1), фотографії металевої конструкції.

Відповідач, не визнаючи позов, стверджував, що його сім'я в квартирі АДРЕСА_1 проживає з 1975 року. В 1993 році ОСОБА_5 з дозволу Київського райвиконкому і ЖЕУ №205 Київського району за узгодженням з мешканцями парадної №4 в будинку АДРЕСА_1 встановив металеву решітку біля сміттєпроводу на перехідній площадці між 4 і 5 поверхами, таким чином отримав в особисте користування площу в 1 кв.м., за користування якою вносить відповідну плату КП ЖКС «Чорноморський».

Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно з частиною 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Рішенням Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року N 4-рп/2004 (справа N 1-2/2004) визначено: У багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю, власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступники) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Вони є рівними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Стаття 1 ЗУ «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" містить поняття допоміжних приміщень та нежитлових приміщень. Допоміжне приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).

Багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі КП «ЖКС «Чорноморський», який є правонаступником КП «ДЕЗ «Южний», а до цього - ЖЕО Київського району. У даному випадку предметом спору між сторонами є 1 квадратний метр біля сміттєпроводу на перехідній площадці між 4 і 5 поверхами в 4 парадній багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 . Тобто - частина допоміжного приміщення.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Із постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" N 5 від 07 лютого 2014 року слідує, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із наступного.

Відповідно до положень статей 391,396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Суд встановив, що право позивача на користування перехідною площадкою між 4 і 5 поверхами в 4 парадній багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 вставноленням металевої конструкції, внаслідок чого 1 квадратний метр біля сміттєпроводу виявився загороженим - не порушено, тому як ця конструкція не перешкоджає підніматися і спускатися через перехідну площадку між поверхами. Окрім того, суд приймає до уваги наступне: металева конструкція була вставлена в 1993 року за згодою мешканців парадної, серед інших і власника квартири №126; позивач набув права власності на квартиру і відповідно право на володіння і користування допоміжними приміщеннями в багатоквартирному будинку через 9 років після встановлення металевої конструкції і до грудня місяця 2016 року його право володіння і користування перехідною площадкою не порушувалось; такі ж металеві конструкції встановлені на перехідних площадках між 5 і 6, між 3 і 4 поверхами (а.с. 18-21, 46-47).

Доводи позивача в судовому засіданні, що металева конструкція порушує протипожежні норми і правила не підтверджені належними і допустимим доказами. Пояснення позивача про незаконне володіння і одноособове користування відповідачем ОСОБА_4 приміщенням сушили в цій же парадній суд до уваги не приймає, оскільки щодо цього допоміжного приміщення не заявлено будь-яких вимог і не надано належних доказів.

Керуючись ст.259,263-265,268 ЦПК України, суд

В и р і ш и в,

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Київський райсуд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.