Справа № 570/4703/17
Номер провадження 2/570/402/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н о)

26 квітня 2018 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені та індексації за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

У зв'язку з тим, що на примусовому виконанні у Рівненському районному відділі ДВС ГТУЮ у Рівненській області перебуває виконавчий лист № 2-870 від 23 серпня 2001 року, виданий Рівненським районним судом, згідно якого з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_2 і до його повноліття, відповідач в змозі сплачувати аліменти у встановленому рішенням суду розмірі, однак ухилявся від їх сплати, за ним утворилася заборгованість в сумі 81379 грн. 89 коп., яку він погасив, що підтверджується актом державного виконавця, позивачка звернулася з позовом до суду та просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з липня 2001 року по серпень 2017 року в сумі 24326 грн. 45 коп., суму індексації аліментів в розмірі 4211 грн. 98 коп. та судові витрати покласти на відповідача.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином і в установлений строк повідомлялася про слухання справи. Причини неявки вона суду не повідомила і від неї не надходило клопотань про відкладення розгляду справи чи слухання справи у її відсутності.

Від представника позивачки, адвоката ОСОБА_5, надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю. просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Причину неявки він суду не повідомив і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи за його відсутності. Суд визнав неявку відповідача до суду неповажною.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе провести слухання справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. А в зв'язку з неявкою відповідача, суд приходить до висновку, що є підстави провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно виконавчого листа № 2-870 від 23 серпня 2001 року, виданого Рівненським районним судом Рівненської області, який перебуває на виконанні у Рівненському районному відділі ДВС ГТУЮ у Рівненській області, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_3 (станом на сьогодні прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_6 стягуються аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_2 і до повноліття дитини.

Відповідно до розрахунку по аліментах № 20561 від 10 жовтня 2017 року, проведеного начальником відділу державної виконавчої служби РВ ДВС ГТУЮ в Рівненській області ОСОБА_7, заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання сина - ОСОБА_4, за період з 01.07.2001 року по 30.09.2017 року, станом на 01.10.2017 року становить 81379,89 грн.

Згідно акту державного виконавця від 10 жовтня 2017 року, боржник ОСОБА_3 повністю розрахувався по аліментах перед ОСОБА_3 (на даний час прізвище стягувача ОСОБА_2, згідно свідоцтва про одруження від 16.09.2005 року серія 1-ГЮ № 075388), шляхом вручення коштів готівкою наручно у сумі 81379,89 грн. Претензії щодо заборгованості по сплаті аліментів відсутні.

Рішенням Рівненського районного суду від 26 жовтня 2007 року ОСОБА_3 позбавлений батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Але відповідно до ст.166 ч.2 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Виходячи із роз'яснень Верховного Суду у постанові № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

В силу вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки, суду не надано доказів того, що прострочення сплати аліментів сталося з причин, незалежних від відповідача, адже він здоровий, працездатний, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, суд приходить до переконання, що відповідач в змозі щомісячно вчасно сплачувати аліменти у визначеному в рішенні суду розмірі, що підтверджує той факт, що заборгованість він погасив повністю одночасно, а заборгованість сталась з вини останнього, так як він несвоєчасно сплачував аліменти.

Згідно розрахунку позивачки, пеня за прострочення сплати аліментів за період з липня 2001 року по вересень 2017 року становить 24326 грн. 45 коп. З приводу вказаної суми у відповідача ОСОБА_3 не виникло заперечень, він власного розрахунку пені не надав, і в суду не виникло сумніву стосовно правильності обрахованого позивачкою розміру пені. За таких обставин позов в цій частині підлягає до задоволення, і з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів в сумі 24326 грн. 45 коп.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача суми індексації аліментів, то суд вважає, що ця вимога до задоволення не підлягає, виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" порядок стягнення аліментів визначається законом.

Згідно зі ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов'язок проведення індексації розміру аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений також і законом, а саме, положеннями ст.184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію без додаткового судового рішення, керуючись при цьому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року за № 1078, з наступними змінами та доповненнями. Позивачкою або її представниками не надано доказів звернення до державного виконавця про проведення індексації розміру аліментів.

Аліменти з відповідача стягнуті не в твердій грошовій сумі, а в частці від заробітку, ст.183 СК України не передбачає можливості індексації стягуваних аліментів у такому випадку.

Тому суд не може прийняти до уваги поданий позивачкою і здійснений нею самостійно розрахунок суми індексації аліментів.

За вказаних обставин, позов в частині проведення індексації розміру стягуваних аліментів та стягнення 4211,98 грн. у відшкодування суми індексації аліментів задоволенню не підлягає.

Неявку відповідача до суду, розцінено як його самоусунення від вирішення даного спору, він навіть не забажав дати свої заперечення на позов і подати суду відповідні докази.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що в наявності є порушення права позивачки і неповнолітньої дитини, позов є частково обґрунтований, доведений належними доказами, а тому підлягає до задоволення частково.

В зв'язку з частковим задоволенням позову з відповідача належить стягнути судовий збір, як це передбачено ст.141 ЦПК України, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст.76, 78, 141, 263-265, 273, 280-283, 354 ЦПК України, ст.ст.166, 183, 184, 195, 196 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені та індексації за прострочення сплати аліментів - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, паспортні дані і ідентифікаційний номер суду не відомі, на користь:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії МЮ № 065330, виданий 03.12.2005 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2001 року по 31.08.2017 року в сумі 24326 (двадцять чотири тисячі триста двадцять шість) гривень 45 копійок;

- на рахунок 0295, МФО 833017, ЄДРПОУ одержувача 38012756, код доходів 22030101, Банк ГУ ДКСУ в Рівненській області, ЄДРПОУ суду 26406260 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Остапчук Л.В.