Провадження № 2-с/127/19/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Ан.О.В.,

за участю секретаря Мельника А.В.,

представника заінтересованої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз збут" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожитий природний газ скасування судового наказу,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 про скасування судового наказу. Заява мотивована тим, що 19.07.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області виданий судовий наказ за заявою ТОВ «Вінницягаз Збут» про видачу судового наказу відносно ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у сумі 4955,70 грн. Заявник вважає вимоги ТОВ «Вінницягаз Збут» необґрунтованими, а судовий наказ до скасування оскільки стягувач не надав до суду договір про надання комунальних послуг, внаслідок чого суд не мав можливості зясувати чи має заявник право вимоги до боржника. ОСОБА_2 ніколи не укладала договорів з заявником, та не отримує від нього послуги газопостачання та не споживає їх. Представник заявника зазначає, що у наказі не зазначено тарифи за якими розраховувався борг та за який період та який обсяг послуг був спожитий ОСОБА_2 У зв'язку з цим представник заявника просить суд скасувати судовий наказ по справі за заявою ТОВ «Вінницягаз Збут» про видачу судового наказу відносно ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у сумі 4955,70 грн та поновити йому пропущений строк для подання цієї заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 ЦПК України( в редакції, що діялала на момент видачі судового наказу) , боржник має право протягом 10 днів з дня оитримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

Згідно ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. . Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. . Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обовязку вчинити відповідну процесуальну дію. . Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. . Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом

Представник заявника подав до суду заяву в якій просив суд розгляд даної заяви проводити за його відсутності, доказів поваджності причин пропуску процессуального строку не надав.

В судовому засіданні представник ТОВ «Вінницягаз збут» в судовому засіданні заперечував проти задовлення клопотання, вказав, що заявником пропущений строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що вона підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Як вбачається з клопотання про поновлення пропущеного строку, про існування зазначеного судового наказу ОСОБА_2 стало відомо із відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень 24.05.2018 року.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи судом копія судового наказу 19.07.2016 року направлялась ОСОБА_2 за адресою її реєстрації. Вказане віждправлення повернулось до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (на 20 а.с.), що свідчить про небажання ОСОБА_2 отримувати поштове відправлення.

Відповідно пункту 116 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються обєктом поштового звязку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Водночас строк зберігання поштового відправлення в один місяць дає можливість особі, якій направлено поштове відправлення вжити заходів для отримання відправлення та ознайомлення з ним протягом цього строку.

Згідно п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України , днем отримання боржником копії судового наказу є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

При цьому, суд звертає увагу, що копія судового наказу надсилалась за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання боржника та відповідно до вищевказаних положень ст.ст. 165, 169 ЦПК України, проте судовий наказ не був отриманий ОСОБА_2 з невідомих причин.

Доводи представника заявника зазначені в заяві, щодо того що ОСОБА_2 довідалась про судовий наказ тільки 24.05.2018 року не знайшли свого підтвердження, будь-яких доказів на підтвердження вказаної обставини заявником суду не представлено.

Сам лише факт не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копію судового рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у звязку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на звернення із заявою про скасування судового наказу, оскільки зумовлена не обєктивними причинами, а субєктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Отже, підстав для поновлення пропущеного процесуального строку - немає.

Згідно ч. 2 ст. 171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Таким чином, вважаю, що підстави для поновлення ОСОБА_2 процесуального строку відсутні, оскільки нею не надано суду переконливих доказів поважності його пропуску, у зв`язку з чим заява про скасування судового наказу, виданого 19.07.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області, підлягає поверненню.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 170, 171 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення пропущеного процесуального строку залишити без задоволення .

Подану представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заяву про скасування судового наказу повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області до Апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: