ун. № 759/9669/17
пр. № 2-др/759/23/18
02 липня 2018 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М. розглянувши у м. Києві заяву представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухваленні додаткового рішення у справі № 759/9669/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд малолітніх дітей за межі України, -
Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 у червні 2017 р. звернулась до суду з позовними вимогами про надання дозволу на виїзд малолітніх дітей за межі України у період з 17.11.2017 р. по 26.11.2017 р. до країни прямування - Арабська Республіка Єгипет без згоди та супроводу батька ОСОБА_3
08.11.2018 р. до суду надійшла заява про зміну предмету позову, відповідно до якої представник позивачки ОСОБА_4 просила суд надання дозвіл на виїзд малолітніх дітей за межі України у період з 01.07.2018 р. по 31.01.2018 р. до країни прямування - Республіка Болгарія без згоди та супроводу батька ОСОБА_3 (ас. 91-92).
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.04.2018 р. постановлено рішення яким позов ОСОБА_1 задоволено (а.с. 178-180).

20.06.2018 р. до суду надійшла заява представника позивачки про постановлення додаткового рішення, оскільки суд при постановленні судового рішення не вирішив питання щодо стягнення з відповідача судового збору.

В порядку ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд розглядає заяву про постановлення додаткового рішення без виклику сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення заяви та необхідність постановлення додаткового рішення з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Судом встановлено, що представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звертаючись у червні 2017 р. до суду із вказаним вище позовом надала докази сплати судового збору в розмірі 640 грн., що підтверджується відповідною квитанцією № 98 від 21.06.2017 р. (ас. 6).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що при подачі до Святошинського районного суду м. Києва позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд малолітніх дітей за межі України був сплачений судовий збір, в підтвердження чого була надана відповідна квитанція, при цьому, суд постановляючи судове рішення не вирішив питання про розподіл судових витрат, заява про постановлення додаткового рішення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 258-259, 264, 263, 265, 268, 270, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Постановити додаткове рішення та доповнити резолютивну частину рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19.04.2018 р. наступним текстом:

«Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.»

Додаткове рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя :