Ухвала

Іменем України

26 червня 2018 року

м. Київ

справа № 308/13571/14-ц

провадження № 61-37293 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: АнтоненкоН. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 грудня 2015 року та на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 27 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Перша Ужгородська нотаріальна контора про визнання недійсним договору дарування квартири,

ВСТАНОВИВ :

У 2014 році ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом та просив визнати недійсним договір дарування квартири від 26 червня 2009 року, укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та посвідчений державним нотаріусом Першої Ужгородської нотаріальної контори Гончаренко Т. І. 26 червня 2009 року за реєстровим номером 2-485.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 грудня 2015 року в складі судді Дергачової Н. В. у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12 лютого 2016 року в складі судді Кеміня М. П. апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 грудня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 27 квітня 2018 року в складі судді Собослоя Г. Г. у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 16 грудня 2015 року відмовлено.

Суд апеляційної інстанції виходив із того, що ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи, не передбачена можливіть повторного оскарження рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку однією й тією ж особою.

26 травня 2018 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Апеляційний суд встановив що в лютому 2016 року ОСОБА_4 подав до суду апеляційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 16 грудня 2015 року.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 грудня 2015 року залишено без змін.

У квітні 2018 року ОСОБА_4 повторно подав до суду апеляційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 16 грудня 2015 року.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження в справі, якщо є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Обґрунтованим є висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, оскільки є ухвала апеляційного суду про залишення апеляційної скарги ОСОБА_4 на це саме судове рішення без задоволення, а можливість повторного оскарження однією й тією ж особою судового рішення ЦПК України не передбачена.

Підстави вважати, що апеляційним судом при розгляді даної справи допущені порушення норм процесуального права, відсутні.

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями.

З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 грудня 2015 року та на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 27 квітня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.І. Крат