П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Будулуци М.С., Санікової О.С.

за участю секретаря Глушко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про зобов'язання відповідачів вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, (справа № 234/18350/17, суддя Бакуменко Анна Валеріївна),

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Краматорського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що згідно свідоцтва про право власності, яке видане на підставі розпорядження органу приватизації виконкому Краматорської міської ради від 25 січня 2005 року вона є співвласником квартири АДРЕСА_1. Її квартира розташована на другому поверсі багатоквартирного жилого будинку. Поверхом вище, над її квартирою в цьому же будинку розташована квартира АДРЕСА_2, власником якої за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями згідно інформації наданої першою Краматорською державною нотаріальною конторою є двоє дітей ОСОБА_8 - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та його батьки - ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

У ІНФОРМАЦІЯ_2 року померлим ОСОБА_8 та його співмешканкою ОСОБА_2 було встановлено кондиціонер на стіні житлового будинку, яка поєднує їх квартири із зовнішньої сторони прямо над вікном її квартири зовнішній блок кондиціонеру, який знаходиться на малій відстані від її вікна.

Вважає, що встановлення кондиціонеру без її згоди є незаконними та таким, що порушує її майнові права та перешкоджає їй у користуванні її власністю.

Крім цього кондиціонер встановлено близько до її вікна, шум від кондиціонеру та вібрації заважають та перешкоджають їй відкрити вікно, створюючи некомфортні умови життя, створюючи їй перешкоди в користуванні її майном. До того ж пір'я та екскременти від птахів, яки постійно сидять на кондиціонері, потрапляють у її вікно. Оскільки у неї алергія та вона є інвалідом 3 групи зазначені обставини визивають у неї погіршення стану здоров'я, у зв'язку з чим вона вимушена звертатися до лікаря, проходити додаткове лікування. Все це викликає в неї душевні страждання, вимушує звертатися в різні інстанції для захисту своїх прав на протязі чотирьох років, витрачати на це додаткові кошти, додатковий час, що порушує звичний уклад її життя. Таким чином, вона важає, що неправомірними діями власника квартири їй було завдано моральну шкоду.

Позивачка просила суд зобов'язати відповідачів провести демонтаж зовнішнього блока кондиціонера, розташованого на стіні житлового будинку АДРЕСА_1, яка поєднує квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 із зовнішньої сторони над вікном її квартири та стягнути солідарно з відповідачів на її користь у відшкодування моральної шкоди 7000,00 грн.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 19 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про зобов'язання відповідачів вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Зобов'язано відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 провести демонтаж зовнішнього блоку кондиціонера, розташованого на стіні житлового будинку АДРЕСА_1, яка поєднує квартири АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 із зовнішньої сторони та розташований над вікном квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодилася позивач - ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди не згодна, оскільки судом не повно були з'ясовані обставини, які мають значення для справи, порушені норми матеріального права.

Позивачка просить апеляційний суд рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19 квітня 2018 року скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити, а саме стягнути з ОСОБА_2 на її користь у відшкодування моральної шкоди 7000 грн.

В судове засідання апеляційного суду позивачка ОСОБА_1 та її представник не з'явилися, хоча своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмами , зареєстрованими в журналі телефонограм за № 629, 630 (а.с.144, 145).

В судове засідання апеляційного суду відповідачі не з'явилися, хоча своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу позивачку у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачі ОСОБА_4, котра діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5- доньки спадкодавця, ОСОБА_6 - мати спадкодавця, ОСОБА_7 - батько спадкодавця в квартирі АДРЕСА_2 ніколи не мешкали та не мають вільного доступу до неї.

Таким чином, жодний з відповідачів, спадкоємець частки даної квартири в ній фактично не мешкає.

Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з пунктом 3 частини 2 вказаної вище статті передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Судом першої інстанції встановлено факт порушення ОСОБА_8 встановлення кондиціонеру, та факт порушення спокою громадянки ОСОБА_1, однак останній на сьогоднішній час помер.

Доводи апеляційної скарги позивачки про те, що посилання суду першої інстанції на ст.ст. 1219, 1231 ЦК України при розгляді питання щодо стягнення моральної шкоди з відповідачки ОСОБА_9 є неправомірним, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції правильно послався на вказані вище статті і зробив висновок про відмову в частині задоволення позовних вимог позивачки про відшкодування моральної шкоди.

Статтею 1219 ЦК України встановлено, що не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 1231 ЦК України передбачено, що до спадкоємця переходить обов'язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за умови того, що за життя ОСОБА_8 жодного рішення про стягнення з нього моральної шкоди на користь ОСОБА_1 не існує то і не можливо дану шкоду стягнути з відповідачів, оскільки жодними діями останніх моральна шкода позивачці не спричинялась та не могла бути спричинена.

Доводи апеляційної скарги позивачки про те, що відповідачка ОСОБА_10 не є спадкоємцем, а є співвласницею квартири, оскільки рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 17.11.2017 року квартира АДРЕСА_2 визнана спільною сумісною власністю відповідачки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та визнано за відповідачкою ОСОБА_9 право власності на ? частину квартири, є безпідставними, оскільки із акту від 07.11.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з грудня 2015 року квартирі АДРЕСА_2 не проживають (а.с. 104).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що жодних доказів на те, що саме діями відповідачів у справі, за період після смерті ОСОБА_8 ОСОБА_1 спричинено моральні страждання котрі вона оцінила в 7000 грн. суду не надано.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19 квітня 2018 року в частині відмови щодо відшкодування моральної шкоди, і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19 квітня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Судді:

Повний текс постанови складений 21 червня 2018 року

Суддя О.Д.Канурна