Ухвала

20 червня 2018 року

м. Київ

справа № 739/58/17

провадження № 61-7489 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Державна казначейська служба України, Семенівський районний відділ управління Міністерства внутрішніх справ України у Чернігівській області, прокуратура Чернігівської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області у складі судді Чепурка В. В.

від 28 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області у складі колегії суддів: Шарапової О. Л., Євстафіїва О. К., Страшного М. М.,

від 31 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до Державної казначейської служби України (далі - Казначейство), Семенівського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України у Чернігівській області (далі - Семенівський РВ УМВС України у Чернігівській області), прокуратури Чернігівської області про відшкодування шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 21 березня 2013 року слідчим

СВ Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області їй було оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 191 КК України, яке в подальшому було перекваліфіковано на частину першу статті 185 КК України. Вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2015 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 06 листопада 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 липня

2016 року, її було визнано невинуватою та виправдано за висунутим обвинуваченням. Вказувала, що внаслідок незаконного кримінального переслідування, вона зазнала моральних страждань, які виразилися у негативному впливі на її репутацію та порушенні нормальних життєвих зв'язків, яку оцінює у 200 тис. грн, та яку просила стягнути з держави на її користь, а також стягнути 67 700 грн витрат на правову допомогу, пов'язаних із розглядом кримінальної справи.

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області

від 28 серпня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів Казначейством з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_4 48 900 грн в якості відшкодування сум, сплачених нею у зв'язку з наданням їй правової допомоги під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, а також 100 800 грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що позивач незаконно перебувала під слідством та судом протягом 31 місяця та 16 днів, її було визнано невинуватою та виправдано за висунутим обвинуваченням, у зв'язку з чим у неї виникло право звернення до суду із позовомпро відшкодування моральної шкоди з підстав, передбачених статтею 1176 ЦК України та Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі - Закон). Крім того, у зв'язку із розглядом кримінального провадження, позивачка понесла витрати на правову допомогу, що підлягають стягненню із Казначейства.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Казначейство просить скасувати судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що незаконність дій органів досудового слідства та суду установлена не була, а тому у позивача не виникло право звернення до суду із позовом про відшкодування шкоди на підставі Закону. Визначений судами розмір моральної шкоди значно завищений та може призвести до збагачення позивача за рахунок держави. Крім того, витрати на правову допомогу у зв'язку із розглядом кримінального провадження відшкодовують органи, які його розглядали, а тому суди помилково задовольнили такі вимоги позивача.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

06 березня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Частиною другою статті 415 ЦПК Українипередбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 686/23731/15-ц за позовом ОСОБА_6 до Державної казначейської служби України, прокуратури Хмельницької області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6, яка подана представником ОСОБА_7, на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2016 року, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2016 року, ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 12 вересня 2016 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 12 вересня 2016 року, оскільки учасник справи оскаржував судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Вбачається, що оскаржувані судові рішення у даній справі та оскаржувані рішення у справі, яка передана на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом

10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у вказаній справі (№ 739/58/17) до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 686/23731/15-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Зупинити касаційне провадження у справі № 739/58/17 за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України, Семенівського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України у Чернігівській області, прокуратури Чернігівської області за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2017 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 686/23731/15-ц за позовом ОСОБА_6 до Державної казначейської служби України, прокуратури Хмельницької області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк