Справа № 452/2942/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Пташинський І.А.
Провадження № 22-ц/783/6479/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.

З участю:апелянта ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою особи, що не брала участі у справі ОСОБА_2 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення перешкод шляхом перенесення вуликів та викорчовування,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою визнано мирову угоду укладену ОСОБА_5 та ОСОБА_3 по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення перешкод шляхом перенесення вуликів та викорчування дерев, у відповідності з якою:

Позивач ОСОБА_5 відмовляється від наступних позовних вимог:

1.стягнення з відповідача ОСОБА_3 моральної шкоди у сумі 10000,00 (десять тисяч) грн.

2.викорчування плодових дерев: шість яблунь, однієї черешні та однієї груші, насаджених на земельній по вул. Загумінковій, 38 в с. Погірці Самбірського району на відстані 2м. від межі ОСОБА_6

Відповідач ОСОБА_3 зобовязується:

1. перенести вулики у кількості 10 шт. із своєї земельної ділянки, що знаходиться в с. Погірці по вул. Загумінковій, 38 на відстань 300м від земельної ділянки ОСОБА_5, що знаходиться в с. Погірці, вул. Загумінковій, 40 до 01.04.2017 року;

2. щорічно обрізати дерева, які створюють тінь, що знаходяться на земельній ділянці ОСОБА_3;

3. викорчувати живий пліт, а також демонтувати сітку від бджіл, які знаходяться в межі між земельними ділянками, що знаходяться по вул. Загумінковій, 38 та по вул. Загумінковій, 40 в с. Погірці Самбірського району Львівської області до 01.04.2017 року;

4. встановити загорожу висотою не вище 3м. між земельними ділянками, що знаходяться по вул. Загумінковій, 38 та по вул. Загумінковій, 40 в с. Погірці Самбірського району Львівської області, починаючи від початку вулиці і довжиною 25м.

Обидві сторони зобовязуються викорчувати малину та інші насадження, що знаходиться на їх земельних ділянках на відстань 2м від межі між земельними ділянками.

Провадження по справі закрито.

Ухвалу оскаржила особа, що не брала участі у справі ОСОБА_2 Вважає, що вказаною ухвалою суд вирішив питання про його права та обовязки. Стверджує, що є власником житлового будинку, навпроти якого відповідач спорудив огорожу висотою 2,9 м. Огорожа такої висоти повністю закрила доступ сонячного світла до кімнат його житлового будинку, а відтак порушується інсоляція належних йому приміщень. Вважає, що ухвала якою затверджено мирову угоду є незаконною, оскільки ОСОБА_5 не є власником житлового будинку в с.Погірці на вул.Загумінкова, 40 Самбірського району та не вправі була складати мирову угоду такого змісту, а суд у відповідності до ст.175 ЦПК України зобов'язаний був відмовити у затвердженні мирової угоди такого змісту.

Звертає увагу, що предметом спору є усунення перешкод шляхом перенесення вуликів на відстань 300 метрів від належної ОСОБА_5 земельної ділянки та викорчовування дерев та кущів на відстань 2 метри від межі, а також стягнення моральної шкоди яка завдана внаслідок укусів рієм бджіл, а відтак судом безпідставно узаконено спорудження огорожі між сусідами висотою 2,9 м., що не відповідає будівельним нормам та порушує його права як власника будинку. Просить ухвалу скасувати та направити справу в суд першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0,6114 га, що знаходиться в с.Погірці Самбірського району Львівської області, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, для ведення особистого підсобного господарства, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю (а.с.6).

Відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,6600га, що знаходиться в с. Погірці Самбірського району Львівської області, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства (а.с.7).

Звертаючись з позовом позивач просила усунути перешкоди шляхом перенесення вуликів, які належать ОСОБА_3 та знаходяться на земельній ділянці в с.Погірці, вул. Загумінкова,38 на відстань 300 м. від належної їй на праві власності земельної ділянки,яка знаходиться в с.Погірці, на вул. Загумінова,40 та шляхом викорчовування плодових дерев: шість яблунь, одну черешню та одну грушу, насаджених відповідачем на відстані 2 м від межі її земельної ділянки, викорчування малини та живого плота і демонтування сітки від бджіл, які знаходяться в межі між земельними ділянками. Крім цього, просила стягнути з відповідача заподіяну моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

27 грудня 2016 року сторони у справі звернулись у суд з заявою про затвердження мирової угоди (а.с.34).

Постановляючи ухвалу про визнання мирової угоди, суд виходив з того, що мирова угода не суперечить закону, не порушує права,свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін.

Оскаржуючи вказану ухвалу, ОСОБА_2 посилається на те, що вказаною ухвалою суд вирішив питання про його права та обовязки. Порушення його прав полягає у тому, що він є власником будинку, що розташований за адресою с.Погірці, вул. Загумінкова,40. Відповідач спорудив огорожу висотою 2,9 м., яка повністю закрила доступ сонячного світла до кімнат будинку. Вважає, що позивач ОСОБА_5 не мала права на укладення такої мирової угоди, оскільки не є власником будинку та суд безпідставно узаконив спорудження огорожі висотою 2,9 м., що не відповідає будівельним нормам.

Колегія суддів вважає, доводи апеляційної скарги такими, що не дають підстав для скасування ухвали суду, якою визнано мирову угоду, враховуючи такі вимоги закону.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень якого, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

При розгляді справи в суді першої інстанції суд керувався приписами ЦПК України в редакції 2004 року, на відповідність яким перевіряється оскаржувана ухвала.

Відповідно до ст.175 ЦПК України (в редакції чинній на час постановлення ухвали) мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Колегія суддів перевіряючи законність оскаржуваної ухвали не встановила будь яких порушень при її постановленні.

Відповідно до статті 103 Земельного кодексу України (далі - ЗК), власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (неприємні запахи, забруднення, тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив) (частина друга статті 103 ЗК ).

Стаття 104 ЗК передбачає, що власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу. Якщо дії сусіда є неправомірними та не відповідають умові заподіяння якнайменших незручностей, такі дії підлягають припиненню.

Згідно зі статтею 152 ЗК власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків.

Пунктом 1.3 Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини від 30 січня 2001 року № 9 встановлено, що при розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір'ї)

огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня

льоту бджіл.

У пункті 3.19*Державних будівельних норм України розділу ПЛАНУВАННЯ І ЗАБУДОВА МІСЬКИХ І СІЛЬСЬКИХ ПОСЕЛЕНЬ ДБН 360-92** зазначено, що поверховість забудови, граничні розміри житлових будинків, площа забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок, благоустрою території встановлюються місцевими правилами забудови в залежності від розміру ділянок, умов інженерного обладнання, інсоляції будинків та територій, інших нормативних вимог, регіональних традицій.

Скаржник не надав суду доказів того, що органами місцевого самоврядування встановлено обмеження щодо висоти огорожі, а відтак доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно узаконив зведення огорожі спростовуються наведеним та є безпідставними.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника про порушення його прав, які полягають у тому, що зведена огорожа закриває світло до його будинку у звязку з чим порушується його інсоляція, оскільки такі не підтверджені жодними належними, допустимими та достовірними доказами.

Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання скаржника на те, що позивач ОСОБА_5 не мала права на укладення мирової угоди є безпідставними, оскільки остання є власником земельної ділянки та позивачем у справі, мирова угода укладена сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і стосується лише прав та обов'язків сторін у справі та предмета позову.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу (ч.7 ст.49 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Враховуючи те, що скаржником не надано суду апеляційної інстанції доказів про порушення його прав, свобод та інтересів оскаржуваною ухвалою, колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів ,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст.389,391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 11 червня 2018 року.

Головуючий: Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.ОСОБА_7Приколота