Номер провадження 2/243/2104/2018
Номер справи 243/5599/18
У Х В А Л А

«21» червня 2018 року суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Хаустова Т.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договором,-

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договором.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що вказана позовна заява не підсудна Словянському міськрайонному суду Донецької області.

Частиною 1 статті 1 ЦПК України, передбачено, що цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За правилами частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При пред'явленні позову до суду позивачу необхідно визначити, до якого суду звернутися. Це питання вирішує інститут підсудності цивільних справ.

Підсудність - це розмежування компетенції між судами щодо розгляду і вирішення справ.

Питання про підсудність постає перед суддею після отримання позову та відомостей про зареєстроване місце проживання або перебування відповідача.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суддя повинен визначити, який саме суд повинен розглядати дану справу.

Так, за правилами встановленими ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що за адміністративно-територіальним поділом належить до Святошинського районного суду міста Києва.

Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно з судовою практикою Європейського Суду з прав людини фраза «встановленого законом», крім іншого, поширюється на дотримання судом певних норм, які регулюють його діяльність; у разі перевищення судом повноважень, які чітко викладені в процесуальному законі, такий суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у значенні п. 1 ст. 6 Конвенції (справа «Сокуренко і Стригун проти України»).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що дана справа підсудна Святошинському районному суду міста Києва.

Враховуючи наведене, Словянському міськрайонному суду Донецької області, як місцевому суду, територіально не підсудна цивільна справа за позовом Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договором.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 ЦПК України, жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, враховуючи, що фактичне місце проживання відповідача ОСОБА_2 у Святошинському районі міста Києва (АДРЕСА_1) та враховуючи, що завданням цивільного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та те, що відповідач не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи, приходжу до переконання, що справа підлягає переданню до Святошинського районного суду міста Києва.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 27,31, 32, 187, 260,261, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовною заявою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договором - передати на розгляд до Святошинського районного суду міста Києва.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Передача справи з одного суду до іншого на підставі даної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше пяти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше пяти днів після залишення її без задоволення.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_3