Справа № 758/2050/17
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника Головного територіального управління юстиції у Київській області Медведєвої Яніни Сергіївни про роз'яснення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21.11.2017 року по справі № 758/2050/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Київській області, Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, треті особи: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Білоцерківське управління Державної казначейської служби України Київської області, ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство «РОСС», про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

Представник Головного територіального управління юстиції у Київській області Медведєва Я.С. звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про роз'яснення рішення Дніпровського районного суду від 21.11.2017 року по справі № 758/2050/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Київській області, Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, треті особи: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Білоцерківське управління Державної казначейської служби України Київської області, ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство «РОСС», про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення коштів, за вимогами якої просить роз'яснити рішення в суду в частині визначення сутності грошових коштів, які необхідно сплатити на користь ОСОБА_2, надавши відповіді на запитання: чи можливо вважати грошові кошти, які підлягають сплаті на користь ОСОБА_2, майновою шкодою та чи можливо здійснити виплату грошових коштів ОСОБА_2 по коду економічної класифікації видатків державного бюджету 2800 «Інші видатки».

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що з метою виконання рішення суду Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області вчиняються заходи щодо визначення кодів економічної класифікації видатків та рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання коштів.

Однак, під час встановлення кодів економічної класифікації видатків та рахунків Головним управлінням встановлено неможливість виконання рішення суду у зв'язку з тим, що рішенням суду не визначено сутності платежу, а отже не можливо визначити необхідний вказаний код з якого буде здійснено безспірне списання коштів.

За нормою частини 3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання.

Вивчивши заяву та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе розглянути заяву про роз'яснення судового рішення без виклику в судове засідання учасників справи, при цьому приходить до наступного висновку.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Вивчивши заяву та матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21.11.2017 року ухваленим у цивільній справі № 758/2050/17 позов ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Київській області, Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, треті особи: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Білоцерківське управління Державної казначейської служби України Київської області, ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство «РОСС», про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення коштів було задоволено частково (а.с. 177-184).

Вищевказаним рішенням суду застосовано наслідки недійсності правочину та стягнуто з Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 113 421 грн. 69 коп. та судовий збір у розмірі 1 134 грн. 22 коп., а всього суму 114 555 грн. 91 коп.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 17.01.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21.11.2017 року залишено без змін (а.с. 230-234).

Як роз'яснено у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14, роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

В силу зазначеної норми процесуального права роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Суть роз'яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз'яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Рішення суду було ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які надавалися суду та були досліджені в судовому засіданні, при цьому питання стосовно визначення кодів економічної класифікації видатків державного бюджету та рахунків не було предметом судового розгляду.

Як убачається з тексту, рішення суду є зрозумілим з конкретним зазначенням встановлених обставин та чітким викладом резолютивної частини з обґрунтуванням висновку суду по суті позовних вимог, а тому заява про роз'яснення судового рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14, ст. 271 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволені заяви представника Головного територіального управління юстиції у Київській області Медведєвої Яніни Сергіївни про роз'яснення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21.11.2017 року по справі № 758/2050/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Київській області, Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, треті особи: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Білоцерківське управління Державної казначейської служби України Київської області, ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство «РОСС», про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення коштів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали.

Суддя