Справа № 211/3641/16-ц
Провадження № 2/211/79/18
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

( заочне )

15 червня 2018 року Довгинцівський районнийсуд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Польчик Л.В.

у відсутність: представника позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»

відповідача ОСОБА_1

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В :

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовною заявою, зазначивши, що відповідно до укладеного між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 Михайловичемкредитного договору № б/н від 21.02.2007 року, останній отримав кредит у розмірі 11 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

30.09.2014 року позичальник, ОСОБА_3, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30-09-2014 року.

На виконання вимог чинного законодавства Позивачем 01.02.2016 року була направлена претензія кредитора до Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори.

11.02.2016 року Позивачем було отримано відповідь Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області КузнецовоїО.C., за місцем заведення спадкової справи.

03.03.2016 року Позивачем було отримано відповідь приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого ОСОБА_3, які звернулись із заявами про прийняття спадщини, є ОСОБА_5.

10.05.2016 року до спадкоємця, ОСОБА_5 (від імені якої діє мати ОСОБА_1), було направлено лист-претензію, згідно якої Позивач пред'явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано.

Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 21.02.2007 року становить 8 928,04 грн., яка складається з наступного:

-8 928,04 грн. - заборгованість за кредитом.

До теперішнього часу відповідач ОСОБА_1, яка діє від імені малолітньої доньки ОСОБА_5, заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.02.2007 року у добровільному порядку не погасила, тому позивач - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Позивач просить стягнути з ОСОБА_5, від імені якої діє мати ОСОБА_1, заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 928,04 грн. та судові витрати у розмірі 1 378,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_6відповідно до позовної заяви просить розглянути справу без присутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, про місце та час слухання справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом.

У порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено у новій реакції.

У відповідності до п. 9 п. 1 Розділу ХІПерехідних Положень ЦПК України у новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України..

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що кредитний договір у вигляді надання кредитного ліміту на платіжну картку було укладено 21.02.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_3, що підтверджується заявою останнього про приєднання до Умов та Правил про надання банківських послуг (а.с. 8, 9-14, 15 копії заяв, умов, паспорту).

Згідно до заяви ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», відкрив позичальнику ОСОБА_3 картковий рахунок № 217685 та 21.02.2007 року видав кредитну картку «Універсальна» (а.с. 8, 29, 31, 32 - копії заяв, довідки, банківської ліцензії, витягу з статуту).

30.09.2014 року позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с. 16 копія свідоцтва про смерть).

01.02.2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надіслано до Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України з проханням включити кредиторські вимоги у спадкову масу та повідомити спадкоємців померлого ОСОБА_3 про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 9 068,04 грн. за кредитним договором (а.с. 21-23 копії списку, претензії).

03.03.2016 року Позивачем було отримано відповідь Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7, за місцем заведення спадкової справи (а.с. 25 копії відповіді, конверту).

В подальшому ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було отримано відповідь приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого ОСОБА_3, який звернувся із заявою про прийняття спадщини, є малолітня донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Частинами 1,3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким,що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.06.2015 року малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 (а.с. 96, 112 копії свідоцтв).

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

У відповідності до положеньст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі.

Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків предявлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє субєктивне право.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України № 6-2962цс16 від 12 квітня 2017 року, яка згідно зі ст. 360-7ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Вимога може бути предявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановленийст. 1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця.

Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 ЦК України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобовязаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.

Як видно з матеріалів справи Позивачем 10.05.2016 року до спадкоємця, ОСОБА_5 (від імені якої діє мати ОСОБА_1), було направлено лист-претензіюз вимогою сплатити заборгованості по кредитному договору №б/н від 21.02.2007 р. у сумі 8 978,04 грн. (а.с. 26-28 копії листу-претензії, супроводу). На час розгляду справи у суді заборгованість перед Позивачем не погашена.

Тому вимоги кредитора до спадкоємця, є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що ОСОБА_5 є спадкоємцем першої черги та прийняла спадщину, отримавши свідоцтво про право власності за законом 15.06.2016 року ( а.с. 112, 113 копії свідоцтва, витягу).Тому, з неї, від імені якої діє мати ОСОБА_1, на користь позивача підлягає стягненню боргові зобовязання спадкодавця в межах вартості успадкованого майна.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1 378,00 гривень, так як позовні вимоги підлягають позовному задоволенню, то й з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 1 378,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 223, 264, 280-284 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, від імені якої діє мати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ОСОБА_8 «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.02.2007 року у розмірі 8 928(вісім тисяч девятсот двадцять вісім) гривень 04 копійки в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, від імені якої діє мати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 1 378(одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене учасниками справив апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_9

Повний текст рішення склвдено 25 06 2018 р.