Дата документу 15.06.2018 Справа № 554/5728/17
Провадження № 2-п/554/59/2018
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

15 червня 2018 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Кулешова Л.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 28 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 28 грудня 2017 року позовну заяву публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, рах. № 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором у розмірі 26855,00 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, рах.№ 3111, МФО 305299) судові витрати у розмірі 1600 грн.

14 червня 2018 року до Октябрського районного суду м.Полтави від відповідача по справі ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд вказаного заочного рішення.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про перегляд заочного рішення, встановлено, що вказана заява не в повній мірі відповідає вимогам, які передбачені ст.ст.284, 285 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.284 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч.2 ст.285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: 1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення; 2) імя (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів звязку; 3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; 4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; 5) клопотання про перегляд заочного рішення; 6) перелік доданих до заяви матеріалів.

Згідно з ч.4 ст.285 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додаються її копії за кількістю учасників справи та копії всіх доданих до неї матеріалів.

Відповідно до ч.6 ст.285 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

Із наданої заяви перегляд заочного рішення вбачається, що вона не містить клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд відповідно до положень ч.4 ст.284 ЦПК України.

З матеріалів цивільної справи № 554/5728/17, а саме з довідкового листа справи, вбачається, що 25.05.2018 року ОСОБА_1 особисто отримала копію заочного рішення суду від 28.12.2017 року, що свідчить про пропуск строку на подання заяви про його перегляд, однак в межах строку, передбаченого ч.3 ст.284 ЦПК України, а отже має право на його поновлення.

Проте у поданій до суду заяві ОСОБА_1 не ставить питання про поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 28.12.2017 року, що має значення для вирішення питання про прийняття даної заяви до розгляду.

Між тим, заявник зазначає про те, що 28.10.2003 року у заявника за адресою місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Р.Люксембург)АДРЕСА_1 трапилась пожежа, про що долучає копію відповідного акту (орієнтовні збитки від пожежі зазначено 7840 грн.), та за цією адресою вона по цей час не мешкає, постійно змінює місце свого фактичного проживання, у звязку з чим повідомлень про судові засідання не отримувала, а про судове рішення дізналась із телефонної розмови від представника банку.

Також заявником до заяви про перегляд заочного рішення не додано документ про сплату судового збору, так само не надано доказів того, чи звільнений заявник від сплати судового збору.

Натомість, ОСОБА_1 у заяві просить відстрочити сплату судового збору за винесення рішення у звязку з тяжким матеріальним становищем.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частинами 1,3 ст.136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Наведена норма кореспондується зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», згідно якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

З даної норми вбачається, що єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору або надання відстрочки для його сплати є майновий стан заявника.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Право на доступ до суду, тобто право кожного на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру є складовим елементом права на суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції. Другим елементом права на суд є право розраховувати на розгляд спору судом по суті. Згідно до конвенційної практики Європейського суду право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням, які повинні також бути пропорційними, тобто щоб законна мета застосованого обмеження не зводила нанівець зміст конвенційного права на суд. Серед легітимних обмежень права на доступ до суду у практиці Європейського суду визнаються: необхідність сплачувати судовий збір за подачу заяви чи скарги (рішення по справі «Креуз проти Польщі», «Толстой-Мілославський проти Сполученого Королівства (Tolstoy Miloslavsky v. United Kingdom) від 13.07.1995 р.).

Звертаючись до суду із даною заявою, заявником ОСОБА_1 не зазначено достатніх належних та допустимих доказів, які б підтверджували її неспроможність сплатити судовий збір по даній цивільній справі на момент подання заяви.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецеденту практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Таким чином, враховуючи, що відстрочка сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду, у заяві ОСОБА_1 не зазначено належних та допустимих доказів на підтвердження того, що майновий стан заявника перешкоджає їй сплатити судовий збір у встановленому законодавством порядку і розмірі на момент подання заяви про перегляд заочного рішення, а тому заява про відстрочку сплати судового збору задоволенню не підлягає, оскільки законні підстави для відстрочки сплати відсутні.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення, яка подана фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 352 грн. 40 коп.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1762 гривень.

Платіжні реквізити для перерахування судового збору наступні: Отримувач коштів: УДКСУ у м.Полтава; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38019510; Банк отримувача: ГУДКСУ в Полтавській області; Код банку отримувача (МФО): 831019; Рахунок отримувача: 0005; Код класифікації доходів бюджету: 22030101; Призначення платежу: Судовий збір, за заявою (ПІБ чи назва установи, організації заявника), Октябрський районний суд м.Полтави (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа).

Крім того, заявник ОСОБА_1 до заяви про перегляд заочного рішення не додає її копії та копії документів за кількістю учасників справи. Всі подані заявником документи наявні в одному екземплярі.

Беручи до уваги зазначене, заявнику ОСОБА_1 пропонується надати до суду нову редакцію заяви про перегляд заочного рішення, яка відповідатиме вимогам ст.ст.284, 285 ЦПК України, та зазначити у заяві причини поважності пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення і чи бажає заявник його поновити; додати до заяви документ про сплату судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення, а також надати копії заяви та доданих до неї документів за кількістю учасників справи.

Згідно з вимогами ч.8 ст.285 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.185, 260, 263, 284, 285, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 28 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення заявнику копії даної ухвали.

Роз'яснити заявнику, що у разі невиконання вимог, визначених в ухвалі суду у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала в частині сплати судового збору може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області в 15-денний строк з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Октябрський районний суд м.Полтави.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Кулешова