Справа № 442/8652/17 Головуючий у 1 інстанції: Кічаковський Ю.С.
Провадження № 22-ц/783/1328/18 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м.Львів

Справа № 442/8652/17

Провадження № 22-ц/783/1328/18

Апеляційний суд Львівської області в складі:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретар Іванова О.О.

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянув апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_2

на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, ухваленого у м. Дрогобичі 26 березня 2018 року (суддя Кічаковський Ю.С. )

у справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів,-

встановила:

Позивач звернулася з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочок - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, починаючи з 17 листопада 2017 року і до досягнення ними 23 років, або часу припинення ними навчання. В обґрунтування позову покликається на те, що з 1997 року по серпень 2010 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано 12 серпня 2010 року. Зазначає, що від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 23 лютого 2015 року зобов'язано ОСОБА_5 сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 1 100 грн. (по 550 грн. на кожну дитину) щомісячно, починаючи з 15 січня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 грудня 2016 року вирішено стягувати з ОСОБА_5 на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_7 в розмірі по 700 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що з 1 вересня 2015 року ОСОБА_6 навчається на денній державній формі навчання в Косівському інституті прикладного та декоративного мистецтва Львівської національної академії мистецтв II освітньо-кваліфікаційного рівня. З 1 вересня 2016 року ОСОБА_7 є студенткою денної форми навчання Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі». Зазначає, що повністю здійснює матеріально-побутове забезпечення, навчання дітей за власні кошти, забезпечує доїзд на навчання, придбання підручників, інших засобів для навчання, харчування, предметів одягу, а також проживання ОСОБА_7 у гуртожитку в місті Полтава. Просить стягнути з відповідача на її користь на дочок аліменти в сумі 2 600 грн (по 1 300 грн. на кожну дитину) щомісячно, починаючи з 17 листопада 2017 року, до досягнення дочками 23 років або часу припинення ними навчання.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 286 березня 2018 року позов задоволено частково.

Ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання у Косівському інституті прикладного та декоративного мистецтва Львівської національної академії мистецтв, в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 11 грудня 2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_6.

Ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка продовжує навчання у Вищому навчальному закладі Укоопспілки «Полтавський університет економіки та торгівлі», в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 11 грудня 2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_5.

В іншій частині в позову відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржили сторони.

ОСОБА_2, не погодившись з рішенням суду, просить його змінити в частині розміру призначених аліментів та постановити нове рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей по 1300 грн. щомісячно, починаючи з 11 грудня 2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 (на ОСОБА_6), ІНФОРМАЦІЯ_5 (на ОСОБА_7). Вказує, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров'я, а тому він зобов'язаний утримувати своїх повнолітніх доньок, які навчаються. Зазначає, що сплата аліментів на ОСОБА_6 припинилася у вересні 2016 року після досягнення дочкою повноліття. Також в листопаді 2017 року відповідач припинив сплачувати аліменти на її користь на ОСОБА_7

ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що позивачем до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області вже подавався позов до нього про стягнення аліментів у зв'язку навчанням і рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 грудня 2016 року у задоволені позову відмовлено. Крім того зазначає, що добровільно здійснював виплати на утримання дочок. Вказує, що він вдруге одружився, має двоє дітей ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. Не має можливості надавати допомоги повнолітнім донькам, наголошує, що ОСОБА_6 отримує стипендію, оскільки навчається на державній формі навчання. Стверджує, що ніколи не ухилявся від виконання батьківських обов'язків щодо піклування своїми доньками, в тому числі щодо їх матеріального забезпечення, але затрати на дитину мають бути необхідними для неї, відповідати її потребам, віку, та проводитися з урахуванням матеріального становища батьків і звичайно переважаючою є потреба у забезпеченні малолітніх дітей над потребами двох повнолітніх і працездатних дітей.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що сторони до 12 серпня 2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

В шлюбі у них народилась діти: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_6 на даний час навчається в Косівському інституті прикладного та декоративного мистецтва Львівської національної академії мистецтв на 3 курсі, денної державної форми навчання з 1 вересня 2015 року по червень 2019 року, що підтверджується довідкою № 580 від 9 жовтня 2017 року з навчального закладу.

ОСОБА_7 навчається в на 2 курсі спеціальності 241 «Готельно-ресторанна справа» освітньої програми «Готельно-ресторанна справа» ступеня бакалавра факультету харчових технологій, готельно-ресторанного та туристичного бізнесу денної форми Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі», на контрактній основі з 1 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року, що підтверджується довідкою № 05-26/1346 від 23 листопада 2017 року.

Судом встановлено, що дочки сторін перебувають на утриманні позивача.

Відповідно до довідки № 082 від 27 листопада 2017 року Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бескид-77» ОСОБА_6 до 20 серпня 2015 року та ОСОБА_7 до 19 серпня 2016 року проживали спільно з позивачем за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 грудня 2016 року у задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на навчання відмовлено.

Встановлено, що 14 жовтня 2010 року відповідач зареєстрував шлюб з ОСОБА_8, в якому в них народилось двоє дітей: син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, та син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_5 на даний час не працює. Відповідно до даних трудової книжки серії НОМЕР_1 останній запис про звільнення за № 5 від 22 листопада 1998 року.

Згідно даних Пенсійного фонду щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу за звітний 2015 рік сума заробітку ОСОБА_5 для нарахування пенсії становить 4 872 грн; за 2014 рік - 14 616 грн; 2013 рік - 13 835 грн; 2012 рік - 13 177 грн; 2011 рік -7 774 грн.

З витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_5 7 квітня 2015 року припинив підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця.

Згідно довідки про доходи № 123 від 12 березня 2018 року ОСОБА_6 за період січень-лютий 2018 рік не отримала жодних доходів.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 добровільно сплачував аліменти на утримання дочок, що підтверджується квитанціями № 245017793 від 10 жовтня 2017 року, № 251007065 від 6 листопада 2017 року, № 257733346 від 5 грудня 2017 року.

Згідно із ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дітьми віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (побутові потреби: харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників).

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, які мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу утримання повнолітніх дітей, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позивач потребує допомоги на їх утримання, а відповідач зобов'язаний надавати таку допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що на момент звернення з позовом відповідач був працездатним, проте 22 листопада 1998 року звільнився з роботи за власним бажанням, а з 7 квітня 2015 року припинив діяльність як фізична особа - підприємець, проте з цього часу офіційно на роботу не влаштувався. Доказів того, що відповідач намагався знайти роботу не подано.

Він погоджується надавати допомогу на утримання дітей, тільки не згідний із розміром визначених аліментів.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру аліментів на повнолітню дитину, суд враховує думку сторін, стан здоров'я дітей, позивача та відповідача - платника аліментів, їхнє матеріальне становище, рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дітей, та те, що право на отримання аліментів виникло у позивача з моменту початку навчання дітей, вимоги розумності та справедливості і визначає на користь позивача аліменти на повнолітніх дочок ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які продовжують навчання, в розмірі по 700 грн. на кожну з моменту звернення з позовом до суду до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-х років відповідно.

У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Залишити рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 березня 2018 рокубез змін, апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 19 червня 2018 року.

Головуючий

Судді