Провадження № 2/359/538/2018
Справа № 359/7487/17
«04» травня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,
при секретарі - Степаненко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Київського обласного центру зайнятості (до реорганізації - Бориспільський міськрайонний центр зайнятості) до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди внаслідок незаконного отримання допомоги по безробіттю,-
26.09.2017 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява про стягнення з ОСОБА_1 на користь Бориспільського міськрайонного центру зайнятості незаконного отриману допомогу по безробіттю в сумі 715,89 гривень (а.с.1-3).
В обґрунтування позову зазначено, що в Бориспільському міськрайонному центрі зайнятості 12.10.2015 зареєструвався ОСОБА_1, якому відповідно до ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення» надано статус безробітного за його особистою заявою від 12.10.2015 та 19.10.2015 призначено виплату допомоги по безробіттю.
Позивач також зазначає, що під час розслідування страхових випадків, було встановлено, що в період перебування на обліку в центрі зайнятості ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з ДП «Фаберлік-Україна» по трудовому договору від 21.10.2015 року № 45, з 22.10.2015 року по 26.10.2015 року та отримав заробітну плату за виконану роботу визначену вказаним договором. Тим самим почав належати до категорії зайнятого населення, проте після працевлаштування продовжував відвідувати центр зайнятості та отримувати допомогу по безробіттю, приховуючи від спеціалістів центру про своє працевлаштування. Таким чином ОСОБА_1 з 22.10.2015 відносився до категорії зайнятого населення та повинен повернути виплачену йому допомогу по безробіттю за період перебування на обліку з 22.10.2015 по 26.10.2015 року в сумі 715,89 гривень.
Крім того зазначено, що 21.08.2017 року відповідачу було направлено претензію № 749/05 від 21.08.2007 року з вимогою сплатити кошти, вказана претензія отримана 23.08.2017, проте кошти не виплачені.
Представник позивача в призначене судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, відповідно до якої підтримала позовні вимоги та просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, заяв та заперечень щодо позову до суду від відповідача не надійшло.
Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечував.
Дослідивши подану заяву, матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1знаходився на обліку в Бориспільському міськрайонному центрі зайнятості як безробітний починаючи з 12.10.2015, що підтверджується : заявою про надання статусу безробітного від 12.10.2015, заяви про призначення виплати допомоги по безробіттю від 12.10.2015 та наказів № НТ 151012 від 12.10.2015 про надання статусу безробітного, наказу від 19.10.2015 № НТ 151019 про призначення допомоги по безробіттю, наказу від 19.10.2015 № НТ 151019 поновлення виплати допомоги по безробіттю (а.с. 4, 5, 7).
Відповідно до наказу № НТ 151019 від 19.10.2015 відповідачу було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 19.10.2015 по 12.10.2016 (а.с. 7).
Статтею 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що видами забезпечення за цим Законом є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності.
Також встановлено, що спеціалістами центру зайнятості, було проведене розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення і було складено акт № 257 від 07 серпня 2017 року, згідно якого вбачається, що відповідач в період перебування на обліку в центрі зайнятості уклав трудовий договір № 45 від 21.10.2015 з ДП «Фаберлік-Україна» та з 22.10.2015 по 26.10.2015 перебував у трудових відносинах (а.с. 12-16).
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного припиняється у разі зайнятості особи.
Згідно ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне державне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Враховуючи викладені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач з 22.10.2015 по 26.10.2015 незаконно отримував допомогу по безробіттю та надані йому соціальні послуги, оскільки відносився до категорії зайнятого населення.
У подальшому, на підставі наказу Бориспільського міськрайонного центру занятості від 21.08.2017 № 165 вирішено стягнути з відповідача відшкодування незаконно отриманої допомоги по безробіттю і вартості соціальних послуг(а.с. 20).
Згідно довідки сума коштів, що підлягає відшкодуванню за період з 22.10.2015 по 26.10.2015 становить 715 гривень 89копійок(а.с. 19).
Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованого розміру відшкодування незаконно отриманих коштів, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття.
21.08.2017 за № 749/05 Бориспільським міськрайонним центром зайнятості, було направлено відповідачу претензію з вимогою сплатити кошти. Дана претензія була отримана відповідачем, проте кошти не повернуті (а.с. 21-22).
Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно виконав вимоги центру зайнятості та повернув кошти, суду надано не було.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути незаконно отриману допомогу по безробіттю та вартість наданих соціальних послуг у розмірі 715 гривень 89 копійок.
Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 1600 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,223, 258,259,263-265,266,273, 280-284 ЦПК України, суд
Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір в розмірі 1600 гривень( одна тисяча шістсот гривень).
Повний текст рішення виготовлено 15 травня 2018 року.
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: І. В. Муранова-Лесів