печерський районний суд міста києва
Справа № 757/668/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

10 квітня 2018 року Печерський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді - Писанець В.А.

при секретарі - Ясеновенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства АКЦІОНЕРНОГО БАНКУ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів, в якому, просив стягнути з останніх на його користь суму боргу за кредитним договором в розмірі 81552,31 доларів США та 52277,72 грн., посилаючись на невиконання відповідачами договірних зобов'язань щодо повернення грошових коштів.

Позивач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій також зазначив, що позов підтримує та просить задовольнити, також зазначив, що проти заочного порядку розгляду справи не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

У відповідності до норм частини 1, 2 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Разом з тим, судова кореспонденція повернулася до суду без вручення адресатам за закінченням встановленого строку зберігання, що відповідно до частини 2 статті 131 ЦПК України, суд вважає доставленою.

Згідно з частиною 1 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 27.09.2007 між ВАТ АКБ «УКРГАЗБАНК», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 48/07/840, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит в сумі 100000 доларів США в строк по 27.09.2032 або по день визначений в п.3.3.11 цього договору, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,9%.

У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п.п. 3.1.9 цього договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та пеню у розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

Підпунктом 3.1.10. кредитного договору передбачено, що банк зобов'язується на залишок простроченої заборгованості за кредитом нараховувати проценти, виходячи із процентної ставки зазначеної у п. 1.1. збільшеної на 1 (один) процент, починаючи з дня з виникнення простроченої заборгованості.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 27.09.2007 року між банком та ОСОБА_2, а також ОСОБА_1 було укладено договір поруки, згідно якого поручитель зобов'язується перед банком відповідати за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору.

Згідно п. 1.1. договору поруки, поручитель поручається перед Кредитором за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору, з врахуванням змін та доповнень до кредитного та цього договору, якщо такі будуть прийняті.

Відповідно п. 1.2. Договору поруки, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 48/07/840, між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір іпотеки від 27 вересня 2007 року.

У п. 1.1. договору іпотеки зазначено, що дійсний договір забезпечує всі вимоги банку, які випливають з кредитного договору № 48/07/840 від 27.09.2007.

Згідно з п. 2.1 договору іпотеки, предметом застави є нерухоме майно - 2-х кімнатна квартира АДРЕСА_1, та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корольчук О.С. від 27.09.2007р. за № 2140

Відповідно до пп. 3.3.4. договору іпотеки, іпотекодавець зобов'язаний на період дії дійсного договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування.

Згідно з пп. 3.3.4.1. договору іпотеки, іпотекодавець зобов'язується вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування, за яким застраховано предмет іпотеки, зокрема вчасно сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк не менший, ніж на той, в межах якого позичальник виконає всі зобов'язання за кредитним договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договору страхування не менше, ніж на наступний рік.

Пунктом 3.3.4.2. договору іпотеки, іпотекодавець зобов'язується зобов'язався не пізніше, ніж за 3 календарні дні до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначеного договором страхування, сплачувати такі чергові страхові платежі та не пізніше, ніж за 1 календарний день до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначеного договором страхування, надавати до банку докази таких сплат.

Згідно з пунктом 4.2. Договору іпотеки передбачено, що за невиконання чи неналежне (в тому числі, невчасне) виконання п.п. 3.3.1 - 3.3.13 даного договору Іпотекодавець сплачує на користь Іпотекодержателя штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета іпотеки згідно п. 2.3. дійсного договору відповідно до якого, предмет іпотеки оцінено сторонами в 664 000 грн.

Як зазначає позивач, станом на 2015 рік докази сплати страхових платежів, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування предмета застави на 2014-2015 роки іпотекодавцем до банку не надані.

Внаслідок порушення обов'язку щодо страхування предмету іпотеки іпотекодавець зобов'язаний сплатити на користь Банку штраф у розмірі 33 200 грн. (664 000 грн. х 5%) на підставі п. 4.2. Договору іпотеки.

Банк виконав умови договору та надав позичальнику кредит, проте остання умов договору щодо його повернення не виконує, не виконує також свої зобов'язання за договором поруки і поручитель, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, станом на 04.12.2015 складає 85591,82 доларів США та 143015,90 грн., з них: заборгованість по кредиту строкова - 67333,66 доларів США; заборгованість по кредиту прострочена - 5999,07 доларів США; заборгованість по процентах поточна - 886,70 доларів США; заборгованість по процентах прострочена - 11372,39 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності - 40361,31 грн.; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів - 69454,59 грн.; штраф за порушення обов'язку щодо страхування предмету іпотеки - 33200 грн., а тому з урахуванням вищезазначених приписів закону суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність його задоволення.

За правилами ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача сплачену ним суму судового збору в розмірі 32316,67 грн. в рівних частинах по 16158,34 грн. з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 76-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства АКЦІОНЕРНОГО БАНКУ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний № НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства АКЦІОНЕРНОГО БАНКУ «УКРГАЗБАНК» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ) заборгованість за кредитним договором № 48/07/840 від 27 вересня 2007 року в сумі 81552,31 доларів США та 52277,72 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства АКЦІОНЕРНОГО БАНКУ «УКРГАЗБАНК» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ) штраф за невиконання умов договору іпотеки в розмірі 33200 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний № НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства АКЦІОНЕРНОГО БАНКУ «УКРГАЗБАНК» судові витрати в розмірі 32316,67 грн. в рівних частинах по 16158,34 грн. з кожного.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя В.А. Писанець