Провадження № 4-с/761/192/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.,

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко Оксани Вікторівни, заінтересована особа - ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

11.07.2017 року ПАТ «Родовід Банк» звернулось до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Лисенко О.В. щодо винесення постанови від 31.05.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 49093232, просить суд, визнати неправомірними дії державного виконавця при винесенні даної постанови та скасувати вказану постанову.

Свою скаргу представник заявника обґрунтовує тим, що 31.05.2017 року головним державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Лисенко О.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 49093232 на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Разом з тим, посилаючись на те, що вказана постанова є неправомірною, оскільки головний державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обов'язків та не в повному обсязі здійснив заходи щодо розшуку майна боржника у відповідності до вимог закону, а тому представник заявника вважає, що вказаними діями головного державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Лисенко О.В. були порушені права заявника, у зв'язку з чим звернувся з даною скаргою до суду.

Згідно заперечень головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко Оксани Вікторівни, які подані до суду у вересні 2017 року, нею вказується перелік дій, які були вчинені у ході виконання даного виконавчого провадження, у вз»язку з чим просить відмовити в задоволенні даної скарги.

У судове засідання сторони не з'явилися, проте належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 450 ЦПК України).

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Савицького О.А. від 15.09.2017 року відмовлено в задоволенні даної скарги.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.12.2017 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15.09.2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 21.03.2018 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 4 грудня 2017 року скасувано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд, повно та всебічно дослідивши надані сторонами докази, матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2, 3 вказаної статті передбачено права та обов'язки виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що у провадженні Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві перебувало виконавче провадження ВП № 49093232 з примусового виконання виконавчого листа № 761/27900/14-ц, виданого 15.07.2015 року Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк»: основної заборгованості в сумі 13290,03 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 208121,87 грн.; заборгованість по процентам в сумі 1186,57 дол. США, що за курсом НБУ становить 15523,08 грн., пеню по тілу кредиту в сумі 41917,96 грн., пеню по процентам в сумі 3742,59 грн., 3% річних по тілу кредиту в сумі 1196,14 дол. США, що за курсом НБУ становить 15648,28 грн., 3% річних по процентам в сумі 106,81 дол. США, що за курсом НБУ становить 1397,32 грн., а всього на загальну суму 2491,52 дол. США, що за курсом НБУ становить 32568,68 грн. та 45560,55 грн.; судових витрат по сплаті судового збору в сумі 3253,16 грн.

31.05.2017 року головним державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Лисенко О.В. винесено постанову, якою виконавчий документ повернуто стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 49093232 на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (Жовнер проти України, № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов'язаний вчиняти.

При цьому, державним виконавцем не було вжито заходів щодо звернення до суду з поданням встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням, направлення запитів до банківських та фінансових установ про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому, державний виконавець зазначені перевірки з періодичністю, встановленою частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» не проводив.

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку (п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

26.01.2016 року головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко Оксаною Вікторівною винесено постанову про розшук майна боржника. Між тим, на виконання п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» доказів розшуку протягом року цього транспортного засобу матеріали виконавчого провадження не містять.

П. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт (ч. 3 чт. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Проте, передбачений ч. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» акт не вкладався.

За період з часу відкриття виконавчого провадження до часу повернення виконавчого документу стягувачу державним виконавцем не було вжито всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. (ст. 447 ЦПК України).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ч.2 ст. 451 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко Оксани Вікторівни щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №49093232 від 31.05.2017 року неправомірним, а тому постанова підлягає скасуванню.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 10, 18, 37, 48 Закону України «Про виконавче провадження»; ст.ст. 4, 76, 77, 81, 258 - 260, 268, 273, 447-453 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко Оксани Вікторівни щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №49093232 від 31.05.2017, відкритому на підставі виконавчого листа №761/27900/14-ц, виданого 15.07.2015 року Шевченківським районним судом м. Києва.

Скасувати постанову головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко Оксани Вікторівни про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №49093232 від 31.05.2017, відкритому на підставі виконавчого листа №761/27900/14-ц, виданого 15.07.2015 року Шевченківським районним судом м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту вказаного судового рішення.

Суддя: Осаулов А.А.

Повний текст ухвали виготовлено 18 червня 2018 року.