Справа №265/7088/17
Провадження №2/265/249/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

за участю секретаря Мамаєвої С.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову зазначала, що 25 квітня 2013 року між нею та ОСОБА_4, ОСОБА_5 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_6 За умовами договору позики, а саме пункту п.2.1 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було надано позику у розмірі 69 400 гривень яку позикодавці зобовязалися повернути до 25 жовтня 2013 року. 07 травня 2013 року між сторонами було укладено додаткову угоду, в якої було змінено умови п. 2.1. договору позики та збільшено суму грошового зобовязання, яка складала - 139 367 гривень. З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за кредитним договором, 25 квітня 2013 року між сторонами було укладено іпотечний договір, реєстровий № 435. Предметом іпотеки за даним договором є квартира АДРЕСА_1, загальною площею 62,1 кв. метрів, яка належить відповідачам на підставі свідоцтва про право власності (1/3 частини), виданого Управлінням міського майна Маріупольської міської Ради від 18.06.2008 року за реєстраційним номером 43096, та зареєстрованого у Маріупольському комунальному підприємстві «Бюро Технічної інвентаризації» 23.07.2008 року за номером 24096657 та 1/6 частини на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстраційний запис у Державному реєстрі речових прав № 3. В порушення норм діючого законодавства та умов укладеного між сторонами кредитного договору відповідачі належним чином покладені на них зобов'язання щодо повернення грошових коштів не виконували. Посилаючись на вимоги чинного законодавства позивачка просила суд ухвалити рішення, яким звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 25 квітня 2013 року, реєстровий № 435 посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_7, а саме: Квартиру АДРЕСА_2 у Маріуполі, загальна площа 62,1 кв.м., в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 в розмірі 139 367 гривень, шляхом визнання права власності за ОСОБА_1.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просила задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав свої письмові пояснення, з яких вбачається, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 він визнає у повному обсязі та просив суд, розглянути справу за участю його представника ОСОБА_2

Представник відповідача ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 206 Цивільного Процесуального Кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, в судовому засіданні встановлено та не оспорювалось сторонами, що 25 квітня 2013 року між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_4, ОСОБА_5 було укла¬дено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстровий № 435.

За умовами договору позики (п.2.1) ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було надано позику у розмірі - 69 400,00 (шістдесят девять тисяч чотириста гривень) яку позикодавці зобовязалися повернути до 25 жовтня 2013 року.

07 травня 2013 року між сторонами було укладено додаткову угоду, в якій було змінено умови п. 2.1. договору позики та збільшено суму грошового зобовязання, яка складає 139 367,00 грн.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за кредитним договором, 25 квітня 2013 року між сторонами було укладено іпотечний договір, реєстровий № 435. Предметом іпотеки за даним договором є квартира АДРЕСА_1, загальною площею 62,1 кв. метрів, яка належить відповідачам на підставі свідоцтва про право власності (1/3 частини) виданого Управлінням міського майна Маріупольської міської Ради від 18.06.2008 року за реєстраційним номером 43096, та зареєстрованого у Маріупольському комунальному підприємстві «Бюро Технічної інвентаризації» 23.07.2008 року за номером 24096657 та 1/6 частини на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу ОСОБА_7, номер 434, реєстраційний запис у Державному реєстрі речових прав № 3.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 18 червня 2008 року та витягу про реєстрацію права власності на житло від 23.07.2008 року власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 по 1/3 частині за кожним.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-НО № 586534, виданого Орджонікідзевським відділом державної актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_8 померла 09 січня 2012 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний запис за №50.

Згідно свідоцтва про смерть серія І-НО №775719, виданого Орджонікідзевським відділом державної актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_5 померла 01 липня 2014 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний запис за № 880.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином та в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за не виконання грошового зобов'язання.

Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальник повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася ті сплати відсотків.

Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України "Про іпотеку".

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, що передбачено ст. 3 Закону України "Про іпотеку".

Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Частинами першою та третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо та аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», слід дійти вис-новку про те, що в розумінні норми статті 39 цього Закону встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Ця правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року, яка в силу положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно із частиною шостою статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Згідно з п.3.3 іпотечного договору, за домовленістю сторін, предмет іпотеки на момент укладання іпотечного договору оцінено у суму 69 400,00 грн.

Відповідно до розяснень Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (п. 39 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5), якщо в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або у відповідному застереженні в іпотечному договорі передбачений такий спосіб звернення стягнення, як набуття права власності на предмет іпотеки, іпотекодержатель на підставі ст. 16 ЦК має право вимагати застосування його судом.

З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 76, 77, 258, 259, 263, 265, 315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 в розмірі 139 367 (сто тридцять девять тисяч триста шістдесят сім) гривень 00 копійок, звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 25 квітня 2013 року, реєстровий № 435, посвідченим приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_6, а саме квартиру АДРЕСА_3, шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 08 травня 2018 року.

Суддя: С.С. Гноєвой