Провадження №2/523/1097/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2018 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді - Сувертак І.В.

при секретарі Лінник І.А

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі,

справу за позовом

ОСОБА_1 (м. Одеса, 1-й Першотравневий провулок, буд. 27) до ОСОБА_2 (зареєстрований та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

Установив

Позивач звернувся із вказаним позовом до суду та просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який продовжує навчання в Одеському коледжі компютерних технологій у розмірі 700 гривень щомісяця з дати подання позову і до закінчення навчання або до досягнення 23-річного віку.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 24 серпня 1999 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

У шлюбі у сторін народились діти, один з яких ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом із позивачкою.

ОСОБА_3 навчається в Одеському коледжі компютерних технологій, на 1 курсі денної форми навчання, що підтверджується довідкою з місця навчання, і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року.

Окрім того, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2009 року з відповідача, ОСОБА_2 було стягнено аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відсутність матеріального утримання у зв'язку з досягненням повноліття сином, навчання на денній формі ставить його в скрутне матеріальне становище, так як він не може працювати у зв'язку з навчанням на денній формі, що і стало причиною звернення до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою суду від 29 листопада 2017 року відкрито провадження по зазначеній справі.

Позивач в судове засідання не прибув, однак надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не прибув та надав також клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Згідно до вимог ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову.

Згідно до вимог ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Зясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідач ОСОБА_2 є його батьком. 09 жовтня 2017 року ОСОБА_3 виповнилось 18 років. (а.с. 9).

У відповідності до довідки № 1842 від 11 вересня 2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно є студентом 1-го курсу денної форми навчання, що підтверджується довідкою з місця навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. (а.с. 4).

Окрім того, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2009 року з відповідача, ОСОБА_2 було стягнено аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 10,11).

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 досяг повноліття, проте не досяг віку 23 років.

Враховуючи, що ОСОБА_3 на теперішній час у зв'язку із навчанням не працює, власних доходів для забезпечення своєї життєдіяльності та навчання не має, суд набуває висновку про те, що у зв'язку з продовженням навчання він потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Суд при визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України враховує також можливість отримання ОСОБА_3 матеріальної допомоги від матері, яка є працездатною, та виходить з засад справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подав її 07 листопада 2017 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи 07 листопада 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За положеннями вищевказаних норм суди мають належним чином обґрунтовувати свої рішення.

Аналогічна позиція підтримується і практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема у справі "ОСОБА_3 проти України" від 03.05.2007 року, де зазначено про те, що Європейський Суд встановив порушення ст. 6 Конвенції, у тому числі через те, що національні суди не дали відповідь на аргументи заявниці стосовно правдивості показів свідків та дійсності документів, хоча ці докази були визначальними для рішення по справі.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Окрім того, суд зазначає, що 07 березня 2018 року ОСОБА_1 подала на адресу суду заяву в якій просила окрім того стягувати аліменти на утримання меншого сина у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, однак доказів направлення зазначеної заяви відповідачу вказана заява не містить.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 49 ЦПК України, у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Таким чином, суд повертає заяву ОСОБА_1 від 07 березня 2018 року без розгляду.

Враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, стягнути з відповідача на користь та на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 700 гривень щомісяця, до закінчення навчання ОСОБА_3, тобто до 30 червня 2021 року включно.

Також, відповідно до положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 4-7,1-13,17- 18,109,131,137, 211,223,259, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

ОСОБА_5 Андріївни (м. Одеса, 1-й Першотравневий провулок, буд. 27) до ОСОБА_2 (зареєстрований та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 700 гривень щомісячно, на користь та на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 07 листопада 2017 року та до закінчення навчання ОСОБА_3, а саме до 30.06.2021 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір на користь держави в сумі 704 гривень 80 копійок.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складно повне рішення.

Повний текст рішення складено 08 червня 2018 року.

Суддя