Справа № 683/479/18
07 червня 2018 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого судді Завадської О.П.
при секретарі Васічевій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на домоволодіння та земельну ділянку в порядку спадкування,
В лютому 2018 року ОСОБА_1 предявив позов до Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на домоволодіння та земельну ділянку в порядку спадкування після смерті діда ОСОБА_2, померлого 17 лютого 2013 року в с. Красносілка Старокостянтинівського району. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що являється єдиним спадкоємцем по заповіту на домоволодіння по вул. Незалежності, 19 в с. Красносілка Старокостянтинівського району та земельну ділянку площею 0,595 га для його обслуговування та ведення підсобного господарства. Проте нотаріусом йому відмовлено в оформленні спадкових прав через наявність виправлень в Державному акті на право приватної власності на землю, через що не визнається і право власності по спадщині на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, на якій вони знаходяться.
Сторона позивача подала заяви про розгляд справи без їх участі.
Представник відповідача, який у встановленому порядку повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 07 червня 2018 року суд постановив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Суд дослідивши матеріали справи, прийшов висновків про наступне.
Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно ст. 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своє смерті.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер 17 лютого 2013 року в с. Красносілка Старокостянтинівського району, про що складено відповідний запис № 5 згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 202856, виданого Сахновецькою сільською радою Старокостянтинівського району 18 лютого 2013 року.
ОСОБА_2 склав заповіт на імя ОСОБА_3, ОСОБА_1 заповіт, посвідчений секретарем Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району 24 травня 2011 року за р. № 33, яким все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право.
Даний заповіт (номер у спадковому реєстрі № 59084905) згідно даних інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 49540323 від 20.10.2017 є чинним.
Як вбачається з довідки Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району за № 475 від 07 серпня 2013 року ОСОБА_2, який помер 17.02.2013, на день смерті був зареєстрований та проживав ІНФОРМАЦІЯ_1. В склад його сімї входили дружина ОСОБА_4, онуки ОСОБА_5, ОСОБА_1
За змістом матеріалів спадкової справи № 537/2013, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 09 серпня 2013 спадкоємцем ОСОБА_2 являється позивач ОСОБА_6, ОСОБА_4, як дружина, та ОСОБА_3, як спадкоємець по заповіту, відмовились від спадщини на користь позивача ОСОБА_1
До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 увійшли:
- домоволодіння по вул. Незалежності, 19 с. Красносілка Старокостянтинівського району Хмельницької області у відповідності до свідоцтва про право особистої власності, виданого Сахновецькою сільською радою Старокостянинівського району 09.03.1987;
У відповіді на звернення державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 19.12.2017 за № 3913/02-31 позивачу відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на заявлену нерухомість в звязку з наявністю виправлень в графі власник, в звязку з чим правовстановлюючий документ із виправленнями не може бути використаний для видачі свідоцтва про право на спадщину, що в свою чергу унеможливлює оформлення спадщини на домоволодіння, яке розташоване на даній земельній ділянці.
У відповідності до п. 4.1 Інструкції «Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається.
Згідно ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Відповідно до п. п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.
Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Приймаючи до уваги те, що позивач являється спадкоємцем по заповіту та прийняв спадщину, однак не може оформити право власності на заявлене спадкове майно у звязку з виправленнями в правовстановлюючому документі, тому позовні вимоги про визнання права власності на заявлене спадкове майно підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 263-265, 280-282, 355 ЦПК України,
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 17 лютого 2013 року, на домоволодіння по вул. Незалежності, 19 с. Красносілка Старокостянтинівського району Хмельницької області.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 17 лютого 2013 року, на земельну ділянку площею 0,595 га в межах згідно з планом, що розташована по вул. Незалежності, 19 с. Красносілка Старокостянтинівського району Хмельницької області. Землю передано для обслуговування житлового будинку 0,25 га та ведення підсобного господарства 0,345 га.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя _________________