Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Справа №705/379/18
2/705/1035/18

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2018 року Уманський міськрайонним суд Черкаської області, в складі:
головуючого судді Коваля Анатолія Борисович
секретаря судового засідання Музичук Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітню дитину,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом.
В обґрунтування предявлених позовних вимог посилається на те, що 03 жовтня 2015 року вони уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 552 від 03 жовтня 2015 року. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після одруження сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Часті суперечки негативно впливають на атмосферу сімї. Причиною розпаду сімї стало те, що між ними почали виникати сварки через несумісність характерів та різні погляди на подружнє життя. Крім того, їхній син проживає разом з нею, знаходиться на повному її утриманні, оскільки відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання сина, тому вона змушена звернутися до суду та бажає стягнути кошти на утримання сина за рішенням суду. Просить розірвати шлюб, укладений між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 552 від 03 жовтня 2015 року. Після розірвання шлюбу між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, її прізвище змінити на «Мартинчук». Стягувати, щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи від дня подачі заяви і до досягнення нею повноліття. Просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати.
Позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить суд його задоволити, розірвати шлюб та стягнути на її користь аліменти, в іншій частині позовних вимог відмовляється.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень проти позову відповідач на надав. Також виклик відповідача було здійснено через судову владу України, шляхом оголошення на сайті Уманського міськрайонного суду Черкаської області.
Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 03.10.2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що зроблено відповідний актовий запис №552 (а.с.5).
Від шлюбу сторони мають дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).
Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сімї та прописку №337 від 17.01.2018 року, позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, та проживає разом з сином ОСОБА_3, 30.12.2015р.н. (а.с.9).
З позову вбачається, що сторони разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть.
Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.
Крім того, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, а також, враховуючи, що право позивача на матеріальне утримання дитини з боку батька порушене та підлягає судовому захисту, суд приходить до висновку про те, що позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.
Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, який належить стягувати з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини, суд виходить з наступного.
За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.
На підставі наведеного, згідно Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, суд бере до уваги інтереси дитини, вважає розмір аліментів, які просить стягнути позивач обґрунтованим, в звязку з чим задовольняє позов та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.01.2018року і до досягнення сином повноліття, відповідно до положень статті 183 СК України.
Зазначене не позбавляє сторони в подальшому при зміні обставин, передбачених ст. 192 СК України звернутись до суду про їх зміну.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.105 ч. 3, 112, 114 ч. 2 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 80, 81, 200, 224, 247, 263, 265, 280, 281 ЦПК України, суд, -
Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 03 жовтня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 552.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте Уманським міськрайонним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Анатолій Борисович Коваль