Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/1072/18 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/2421/18 Купавська Н.М.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

Воробйової І.А.

При секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 29 листопада 1997 року по 29 червня 2010 року перебувала у шлюбу з відповідачем по справі.

Від шлюбу мають двох доньок, одна з яких на цей час є повнолітньою, а донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є неповнолітньою.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.03.2012 року з неї на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання дітей.

Однак, оскільки з 2016 року донька ОСОБА_5 стала мешкати з нею, вона звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання доньки.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14.02.2017 року по справі № 320/8565/16-н з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 грудня 2016 року і до досягнення донькою повноліття.

В січні 2018 року за місцем її роботи надійшла постанова державного виконавця від 15.01.2018 року про звернення стягнення на її заробітну плату на підставі виконавчого листа № 815/1053/2012, виданого 01.03.2012 року у розмірі 1/3 частини заробітної плати, в тому числі і на повнолітню доньку.

У січні 2018 року бухгалтерією підприємства, де вона працює, було утримано 2429,52 грн.

Вважає, що вона має бути звільнена від сплати аліментів на користь відповідача, оскільки діти мешкають разом з нею та знаходяться на її утриманні.

Вказує, що відповідач мешкає окремо від неповнолітньої доньки та з нього стягнені аліменти на її користь на доньку.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд припинити стягнення з неї аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу щомісячно згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької від 01 березня 2012 року; відкликати виконавчі листи, видані Мелітопольським міськрайонним судом про стягнення з позивача аліментів на користь відповідача; допустити поворот виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 березня 2012 року по справі № 815/1053/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнутих безпідставно аліментів, починаючи з січня 2018 року; стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. та витрати по оплаті послуг адвоката у розмірі 2000 грн.; зупинити виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 березня 2012 року по справі № 815/1053/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів до завершення розгляду справи.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2018 року позов задоволено частково.

Припинено стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 грудня 2016 року.

Виконавчий лист № 815/1053/2012 від 01.03.2012 про стягнення з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_3 аліментів на дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 березня 2012 року після повного погашення заборгованості по аліментах за цим листом станом на 27 грудня 2016 року відкликано, стягнення за виконавчим листом припинено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 гривень 00 копійок та судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

В іншій частині позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення суду, винести постанову про зміну судового рішення відповідно до якої відмовити у стягнення з нього суми витрат на професійну правничу допомогу, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

На апеляційну скаргу ОСОБА_9 подала відзив зі змісту якого вбачається, що вона повністю заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить її залишити без задоволення.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що сторони є батьками неповнолітньої - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доході) відповідача щомісячно, але не менше 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.01.2012 року та до досягнення дітьми повноліття.

29 червня 2010 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище на «ОСОБА_12».

У зв'язку з тим, що неповнолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2017 року з ОСОБА_3 були стягнені аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5.

Також судом першої інстанції встановлено, що на теперішній час неповнолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із позивачем ОСОБА_4 та знаходиться на її утриманні.

Друга дочка сторін - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, вже є повнолітньою, а тому, стягнення аліментів на її утримання припинено відповідно до вимог закону та виконавчого листа.

Згідно із положеннями ч.2 ст.179 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

З урахуванням викладеного, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки на даний час неповнолітня донька сторін ОСОБА_5 проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, тобто, змінилися сімейні обставини платника та одержувача аліментів, існують всі наявні підстави для припинення стягнення аліментів з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 на неповнолітню дочку ОСОБА_5 за рішенням суду від 01.03.2012 року, а тому стягнення аліментів слід припинити з 27 грудня 2016 року, з дня стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліментів на цю ж доньку.

Щодо вимог про відкликання виконавчого листа, виданого Мелітопольським міськрайонним судом про стягнення з позивача аліментів на користь відповідача, суд першої інстанції правильно зазначив, що виконавчий лист слід відкликати, але якщо за цим виконавчим листом є заборгованість станом на 27.12.2016 року, то відкликати лист слід тільки після погашення цієї заборгованості.

У разі якщо позивач не згодна з сумою заборгованості по аліментах за виконавчим листом, виданим за рішенням суду від 01.03.2012 року, чи взагалі вважає, що заборгованості немає, вона має право оскаржити розрахунок заборгованості, ставити питання про звільнення її від сплати заборгованості тощо.

Наявність чи відсутність заборгованості по аліментах не є предметом цього спору.

Більш того, рішення суду у зазначеній вище частині не оскаржується.

Разом з тим, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні вимоги про поворот виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 01.03.2012 року, оскільки поворот виконання рішення є можливим при перегляді рішення та при його скасуванні і як позовна вимога в іншій справі заявлятись не може.

Таким чином, передбачені ст. 444 ЦПК України вимоги не можуть застосовуватись у даному випадку.

Відповідно до ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи належать, в тому числі, і витрати на професійну правничу допомогу.

Позивачем на підтвердження понесених нею витрат на правничу допомогу було надано: угоду про представництво клієнта адвокатом № 29/01/2018 від 29.01.2018 року, розрахунок витрат на правову допомогу від 03.04.2018 року, згідно з якими за надання правової допомоги позивачем було сплачено 2000 грн. Факт оплати вказаної суми підтверджується квитанціями до прибуткового ордера № 06 від 29.01.2018 року на суму 1500 грн. та № 07 від 09.02.2018 на суму 500 грн.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем надано належні та допустимі докази понесення нею витрат на правову допомогу у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2000 грн. Доводи апеляційної скарги в цій частині висновки суду не спростовують з вказаних вище обставин.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 23 червня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: