Справа № 202/8027/17
Провадження № 2/202/705/2018
27 червня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.
при секретарі Герасименко В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У грудні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком № 19а по вул. Сакко у м. Дніпро, посилаючись на те, що відповідач з 2010 року не проживає у спірному будинку без поважних причин, оплату за послуги не здійснює, речей відповідача у будинку немає. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користуватися будинком № 19а по вул. Сакко у м. Дніпр зі зняттям його з реєстраційного обліку у даному будинку.
Позивачка у судове засідання зявилася, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Позивачка подала до суду клопотання про допит свідків. Ухвалою суду від 24.04.2018 року клопотання позивачки було задоволено.
Суд, заслухавши пояснення позивачки, показання свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.
Як встановлено у судовому засіданні, позивачці на підставі договору дарування від 20.11.2004 року (а. с. 31) належить на праві власності будинку № 19а по вул. Сакко у м. Дніпро (а. с. 32), що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. 33). У спірному будинку зареєстровані: позивачка, її чоловік ОСОБА_3, син ОСОБА_4, дочка ОСОБА_5, син ОСОБА_4, племінник ОСОБА_2, жінка племінника ОСОБА_6, син племінника ОСОБА_7, що підтверджується довідкою № 56 від 31.05.2018 року (а. с. 43). Відповідач не проживає у спірному будинку з 2010 року, що підтверджується актом від 31.05.2018 року (а. с. 44), показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Речей відповідача у будинку немає. Участі в утриманні житла відповідач не приймає.
Позивачка вимушена, як власник будинку, нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг за відповідача, який зареєстрований у будинку, але там не проживає, та позбавлена можливості розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд.
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.
Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод кожній особі, окрім інших прав, гарантується право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інакше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщення будинком № 19а по вул. Сакко у м. Дніпро, оскільки відповідач не проживає у будинку понад 7 роки без поважних причин. Однак суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки дані вимоги заявлені передчасно.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивачки з відповідача судові витрати у розмірі 640 грн.
Керуючись ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. 47 Конституції України, ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 13, 19, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 280, 282 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 19-а по вул. Сакко у м. Дніпрі.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Дніпро, вул. Сакко, буд. № 19-а на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, м. Дніпро, вул. Сакко, буд. № 19-а, РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати у розмірі 640 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.Г. Зосименко