Провадження № 2/638/1296/18
УХВАЛА

26 червня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Штих Т.В.,

секретаря Вакула І.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,-

встановив:

Позивач звернулася до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

В підготовче судове засідання представник позивача зявилась, надала до суду клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 б. 74 кв. 14, так як рішення у вказаній справі може вплинути на її права, а також надала позовну заяву з залученням до справи співвідповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Не заперечувала проти призначення справи до судового розгляду.

Представник відповідача звернулась до суду та просила обєднати в одне провадження вказаний позов з зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності, розподіл спільного майна, а також просила витребувати інформацію від нотаріуса, яку вона самостійно отримати не змогла.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Відповідно до ч.1 ст.84 Цивільного процесуального кодексу України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням витребує такі докази.

Відповідно до ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі, або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. У разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обовязки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. У заявах про залучення третіх осіб повинно бути зазначено, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Представники сторін надали обґрунтовані клопотання, як про залучення сторони в якості третьої особи для участі у справі так і про витребування доказів та обєднання зустрічного позову з первинним, тому вказані клопотання підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 196 ЦПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 197 ЦПК України, підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. Згідно п. 15 ч.2 вказаної статті, у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що спір між сторонами до судового розгляду не врегульований, підстав для залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі немає, клопотань про залучення до участі у справі відповідачів, третіх осіб та інших клопотань до суду не надійшло. Підстав для відкладення підготовчого судового засідання немає.

В звязку з викладеним суд вважає можливим закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 196 - 200, 259, 260 ЦПК України, суд, -

постановив:

Залучити до участі у справі в якості третьої особи за первинним позовом ОСОБА_3, зареєстровану за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 б. 74 кв. 14, податковий номер фізичної особи НОМЕР_1.

Обєднати в одне провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 третя особа ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності, розподіл спільного майна.

Витребувати у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 ( м. Харків вул. новгородська, 3 кв. 206) інформацію чи звертались після укладання двох договорів купівлі- продажу земельних ділянок від 14 липня 2012 року до нотаріуса покупець ОСОБА_1, продавець ОСОБА_7, представник продавця за довіреністю ОСОБА_4 з письмовими або усними заявами про розірвання вказаних договорів купівлі- продажу або з заявами про внесення змін у вказані договори купівлі- продажу земельних ділянок.

Закрити підготовче провадження та призначити до розгляду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 третя особа ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності, розподіл спільного майна на 18 вересня 2018 року на 10 годину 00 хвилин.

В судове засідання викликати сторін по справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: