Справа № 454/1362/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

при секретарі Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із даною позовною заявою до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що 28.10.2000 року померла його прабаба ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ №501077, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, площа Миру № 11 Сокальського району, Львівської області. Заповітом від 25.10.2000 року ОСОБА_3 все належне їй майно заповіла матері позивача, ОСОБА_4 Поряд з цим вказує, що 17.12.2014 померла його мати ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ №373762. Мати позивача не прийняла спадщину за заповітом після ОСОБА_3 Також вказує, що заповітом від 26.01.2004 року його мати все належне їй майно заповіла йому.

Зазначає, що після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку площею 2,08га., що розташована на території Двірцівської сільської ради та належала їй на підставі Сертифікату на право на земельну частку ЛВ №14215. Звернувшись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини йому було надано відповідь у якій розяснено, що згідно відповіді Державної служби України з питань геодезії,картографії та кадастру Держгеокадастр від 27 квітня 2016 року за № 29-28-0.13-7448/2-16, відповідно до ст.5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідною районною державною адміністрацією та рекомендовано звернутися до суду. Просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно Сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ЛВ №14215.

Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву, у якій зазначає, що позов визнає, розгляд справи просить проводити без його участі.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази в справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Із свідоцтва про смерть І-СГ №501077, актовий запис №27, встановлено, що 28.10.2000р. померла прабаба позивача ОСОБА_3

Згідно з заповітом від 25.10.2000 року, посвідченим Двірцівською сільською радою встановлено, що ОСОБА_3 все належне їй майно заповіла своїй дочці ОСОБА_4

Із свідоцтва про смерть І-СГ №373762, актовий запис №60, встановлено, що 17.12.2014р. померла мати позивача ОСОБА_4

Згідно з заповітом від 26.01.2004 року, посвідченим Двірцівською сільською радою встановлено, що ОСОБА_4 все належне їй майно заповіла своєму сину ОСОБА_1

Згідно відповіді наданої Сокальською державною нотаріальною конторою від 02.06.2016 року вбачається, що згідно листа Державної служби України з питань геодезії,картографії та кадастру Держгеокадастр від 27 квітня 2016 року за № 29-28-0.13-7448/2-16, відповідно до ст.5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідною районною державною адміністрацією. Оскільки сертифікат на середню земельну частку виданий Двірцівською сільською радою, Сокальського району, Львівської області, згідно зразка затвердженого ухвалою Львівської обласної Ради народних депутатів № 277 від 01 лютого 1993 року, а не Сокальською районною державною адміністрацією, згідно зразка затвердженого Постановою Кабінету Міністра України від 12 жовтня 1995 року №801, він вважається недійсним.

Дослідженою відповіддю Державної служби України з питань геодезії,картографії та кадастру Держгеокадастр від 27 квітня 2016 року за № 29-28-0.13-7448/2-16 вбачається, що у такій зазначено, що документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно сертифікату на право на земельну ділянку серії ЛВ №14215 ОСОБА_3 являється власником земельної ділянки - площею 2,08га., що розташована на території Двірцівської сільської ради.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 21.08.1978р.н (ІН НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку площею 2,08га. без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №14215.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Т. В. Струс