Рішення

Іменем України

26 червня 2018 року

смт Краснопілля

справа № 578/444/18

провадження № 2/578/237/18

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретаря судового засідання Авраменко О.Є.

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу позовного провадження

за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника позивача за довіреністю ОСОБА_2

до Славгородської сільської ради Краснопільського району Сумської області

про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування,-

Суть питання

У травні 2018 року ОСОБА_1 через представника звернувся до суду з даним позовом, яким просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташованими за адресою: с. Славгород, вул. Шумейко, буд. 36 Краснопільського району Сумської області, що складається з ? частини по праву спадкування після смерті ОСОБА_3, що померла 9 жовтня 2002 року, та ? частини по праву спадкування після смерті ОСОБА_4, що помер 5 вересня 2017 року, який прийняв спадщину але юридично не оформив після смерті 9 жовтня 2002 року ОСОБА_3.

На обґрунтування позову вказує, що 9 жовтня 2002 року померла його бабуся ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, розташованими за адресою: с. Славгород, вул. Шумейко, буд. 36 Краснопільського району Сумської області, спадщину після якої в рівних частках прийняли онуки спадкодавця ОСОБА_1 і ОСОБА_4 і на частину спадкового майна у вигляді права на земельну частку (пай), права на майновий пай отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом. 5 вересня 2017 року помер його брат ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді ? частини житлового будинку з господарськими спорудами, розташованими за адресою: с. Славгород, вул. Шумейко, буд. 36 Краснопільського району Сумської області, яка ним була фактично успадкована за законом, але юридично не оформлена після смерті 9 жовтня 2002 року ОСОБА_3. Спадщину після смерті свого брата ОСОБА_4 прийняв в установленому законом порядку, шляхом звернення до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк з дня його смерті. Позивачпозбавлений можливості оформити в органах нотаріату свої спадкові права на зазначене майно у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухомість, оскільки в період її забудови реєстрація обєктів нерухомості в установленому законом порядку взагалі не передбачалась. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, немає. Викладені обставини вважає підставними для визнання за ним право власності на спадкове майно.

Позиції учасників справи

Сторони в судове засідання не прибули, відповідно до поданих заяв просили справу розглянути за їх відсутності, представник позивача заявлені вимоги підтримує з наведених у позові підстав, Відповідач не заперечує проти задоволення позову

/ас 86-87/

Обставини спору учасниками справи визнаються, а тому доказуванню згідно з положеннями статті 82 Цивільного процесуального кодексу України /далі -ЦПК/ не підлягають.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявилися, то згідно з частиною другою статті 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи, що уповноважений представник відповідача визнав позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні відповідно до положень частини третьої статті 200 ЦПК.

Встановлені обставини та мотиви Суду

Суд встановив, що 9 жовтня 2002 року в м. Харкові Київського району Харківської області, померла ОСОБА_3, про що у виконкомі Славгородської сільської ради Краснопільського району Сумської області зроблений актовий запис № 25 від 10.10.2002; на час відкриття спадщини 9.10.2002 ОСОБА_3 проживала за реєстрацією у с. Славгородпо вул. Шумейко, буд. 36 Краснопільського району Сумської області разом з онуком ОСОБА_1.

За заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_1заведена спадкова справа № 84 зареєстрована у спадковому реєстрі за № 3745567 від 06.03.2004.

5 вересня 2017 року в с. Славгород Краснопільського району Сумської області, помер ОСОБА_4, про що у виконкомі Славгородської сільської ради Краснопільського району Сумської області зроблений актовий запис № 16 від 06 вересня 2017 року; на час відкриття спадщини 5.09.2017 ОСОБА_4проживав один за реєстрацією у с. Славгородпо вул. Шумейко, буд. 51 Краснопільського району Сумської області.

За заявою ОСОБА_1 заведена спадкова справа р. № 426/2017 від 20.11.2017.

/ас 12-19, 70-82/

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права на спадкове майно.

До правовідносин, що виникли необхідно застосувати норми ЦК УРСР від 18.07.1963, так як спадщина після померлої ОСОБА_3 відкрилась до 01.01.2004.

Згідно статті 549 ЦК (в ред. 1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Позивач згідно з правилами частини другої статті 529, статті 549 ЦК Української РСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, є спадкоємцем після померлої 9 жовтня 2002 року ОСОБА_3 на все майно за законом, фактично вступив в управління спадковим майном, тобто прийняв спадщину, водночас, оформити спадщину на право на житловий будинок не може через відсутність у нього правовстановлюючого документу.

Відповідно до абзацу 3 частини другої статті 331 ЦК 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До часу набрання чинності ЦК України 2003 року та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Також, до правовідносин, що виникли необхідно застосувати норми ЦК у редакції 2004 року, так як спадщина після померлого ОСОБА_4, відкрилась після 01.01.2004 року.

Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 Цивільного кодексу України /далі ЦК / спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК).

Після смерті ОСОБА_4 згідно статті 1220 ЦК відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить ? частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташовані за адресою: с. Славгород,вул. Шумейко, буд. 36 Краснопільського району Сумської області,який фактично прийняв, але юридично не оформив спадщину зазначеного житлового будинку після смерті 9.10.2002 ОСОБА_3.

14.05.2018 приватний нотаріус Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої спадкоємцю ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: с. Славгород, вул. Шумейко, буд. 36 Краснопільського району Сумської області,після смерті 9.10.2002 ОСОБА_3 та після смерті 5.09.2017 ОСОБА_4, який фактично прийняв, але юридично не оформив спадщину на ? частину зазначеного житлового будинку після смерті 9.10.2002 ОСОБА_3, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу.

/ас 31/

До часу набрання чинності ЦК 2003 року та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до абз. 60 п.3.3 ОСОБА_6 про проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127 не належить до самовільного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки господарські /присадибні/ будинки і споруди, прибудови до них, що побудовані до 05 серпня 1992 року.

Державна реєстрація права на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами зокрема такими, як ОСОБА_6 про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затверджене Наказом Міністерства Юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції 18.02.2002 № 157/6445 з подальшими змінами. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будівлі та споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва.

Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року житлових будинків вимогам законодавства, будівельним нормам та державним стандартам і правилам, зокрема, для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30 липня 2012 року).

Таким чином, хоча технічний паспорт БТІ не є документом на право власності нерухомого обєкта, проте він дуже важливий при здійсненні операцій з нерухомістю, має довідкову інформацію про фактичний стан нерухомості, а саме: про площі, поверховості, дату побудови, капремонту, товщину стін, технічних характеристиках покрівлі та фундаменту.

Згідно довідки Славгородської сільської ради Краснопільського району Сумської області № 02-27/272 від 11.04.2018 вбачається, що згідно погосподарських книг домогосподарство в с. Славгород, вул. Шумейко, буд. 36 Краснопільського району Сумської області значиться за ОСОБА_3, яка померла 9 жовтня 2002 року.

За інформації Славгородської сільської ради Краснопільського району Сумської області земельна ділянка в с. Славгород, вул. Шумейко, буд. 36 Краснопільського району Сумської області значиться за ОСОБА_3 і складає загальною площею 0,50 га. Рішенням Краснопільської районної ради народних депутатів Сумської області 13 сесії 21 скликання від 18.11.1993 надано право на приватизацію даної земельної ділянки.

/ас 32-40/

Отже, сукупність зазначених вище доказів, досліджених у судовому засіданні, указує на належність ОСОБА_3 на праві власності житлового будинку с. Славгород, вул. Шумейко, буд. 36 Краснопільського району Сумської області.

ОСОБА_6 про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української УРСР 31.01.1966, погодженої заступником Голови Верховного Суду УРСР від 15.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56 вбачається, що державній реєстрації підлягали лише будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу, будинки ж, розташовані у селах реєстрації не підлягали.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 01.03.2013 за змістом пункту 62 ОСОБА_6 про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у господарських книгах.

Вартість будівель та споруд відповідно до висновку про вартість майна ТОВ «Консалтингове агентство «Святозаров та партнери» від 24 квітня 2018 року становить 21160,00 грн.

Згідно технічного паспорту, виготовленого 17 квітня 2018 року Фізичної особи-підприємця «Іваненко Миколи Вікторовича», домоволодіння, розташоване за адресою: село Славгород, вулиця Шумейко, будинок 36 Краснопільського району Сумської області,складається з житлового будинку (літера А-1 за планом), 1962 року побудови з прибудовою (літера а за планом), та прибудов: кухні (літера Бза планом), 1970 року побудови, сіни (літера б за планом), 1970 року побудови, сараю (літера В за планом), 1984 року побудови, погріба (літера Г за планом), 1968 року побудови, сараю (літера Д за планом), 1990 року побудови, сараю (літера Е за планом), 1990 року побудови, сараю (літера Ж за планом), 1990 року побудови, сараю (літера З за планом), 1968 року побудови, сараю (літера К за планом), 1968 року побудови, сараю (літера Л за планом), 1968 року побудови, вбиральні (літера М за планом), 1984 року побудови, сараю (літера Н за планом), 1990 року побудови, воріт з хвірткою № 1, огорожі № 2, штахету № 3, огорожі № 4.

/ас 25-30, 41-57/

Відповідно до розяснення Міністерства юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

У відповідності до частини першої статті 328 ЦК, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також, власник майна, згідно статті 392 ЦК, може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На даний час право позивача на спадщину за законом ніким не оспорене і спадщина не визнана відумерлою, належним відповідачем по даній справі є Славгородська сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому порядку, не має.

Право, яке належало ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини. Це право в порядку спадкування перейшло після її смерті до позивача ОСОБА_1, який прийняв спадщину у належний спосіб, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане домоволодіння в нотаріальній конторі не може, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому його право підлягає захисту, іншим шляхом вирішити спір не можливо.

Згідно з частиною другою статті 89 ЦПК жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається Судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд дійшов висновку, що іншим (крім судового) шляхом захистити право позивача неможливо, тому вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: с. Славгород, вул. Шумейко, буд. 36 Краснопільського району Сумської області, на ? частину по праву спадкування за законом після померлої 9 жовтня 2002 року ОСОБА_3, та на ? частину по праву спадкування за законом після померлого 5 вересня 2017 року ОСОБА_4, який був ним фактично успадкований, але юридично не оформлений після смерті ОСОБА_3, що померла 9 жовтня 2002 року

Керуючись стст. 258, 259, 264, 265, 268, 272, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 в особі представника позивача за довіреністю ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на житловий будинок (літера А-1 за планом), 1962 року побудови з прибудовою (літера а за планом) загальною площею 39,1 кв.м., житловою площею 18,0 кв.м., та на прибудови: кухню (літера Бза планом), 1970 року побудови, сіни (літера б за планом), 1970 року побудови, сарай (літера В за планом), 1984 року побудови, погріб (літера Г за планом), 1968 року побудови, сарай (літера Д за планом), 1990 року побудови, сарай (літера Е за планом), 1990 року побудови, сарай (літера Ж за планом), 1990 року побудови, сарай (літера З за планом), 1968 року побудови, сарай (літера К за планом), 1968 року побудови, сарай (літера Л за планом), 1968 року побудови, вбиральню (літера М за планом), 1984 року побудови, сарай (літера Н за планом), 1990 року побудови, ворота з хвірткою № 1, огорожу № 2, штахет № 3, огорожу № 4, розташованих за адресою: с. Славгород, вул. Шумейко, буд. 36 Краснопільського району Сумської області, на ? частину по праву спадкування за законом після померлої 9 жовтня 2002 року ОСОБА_3, та на ? частину по праву спадкування за законом після померлого 5 вересня 2017 року ОСОБА_4, який був ним фактично успадкований, але юридично не оформлений після смерті ОСОБА_3, що померла 9 жовтня 2002 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.І. Косар