БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1756/17
Провадження № 2-о/497/3/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2018 року року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Бекметова Х.В.,

за участю ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в м.Болград цивільну справу за заявою органу опіки та піклування Болградської районної державної адміністрації, зацікавлена особа ОСОБА_3, про визнання особи недієздатною,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2017 року представник органу опіки та піклування Болградської РДА звернувся до суду з заявою про визнання ОСОБА_4 недієздатною та призначення їй опікуном її матір ОСОБА_3, посилаючись на те, що дитина страждає на психічне захворювання, яке істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Заявник до суду не з'явився надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю його представника.

ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала заяву, просила задовольнити, пояснивши, що доглядає за дочкою - ОСОБА_4 - з дня її народження, оскільки дочка взагалі не розуміє і не усвідомлює навколишнє життя; в неї, ОСОБА_3, є ще син - молодший за ОСОБА_4, який наразі проходить службу в армії, та був ще чоловік, який три роки тому помер; будинок оформлений на чоловіка і вона ще не переоформлювала спадкове майно, оскільки не має часу і достатньої можливості, проте у будинку проживає сама з дочкою і сином, розуміє відповідальність бути опікуном, дійсно готова продовжувати догляд за дочкою, оскільки вона того потребує.

Розглянувши надані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, пояснення зацікавленої особи, вивчивши документи, надані органом опіки та піклування, суд дійшов висновку, що заява органа опіки та піклування - Болградської РДА підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч.2 п.1 ст.293 ЦПК України).

Порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи врегульовано главою 2 ЦПК України.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с13), згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 2-18 ОД №098277 від 10.10.2011 року, дійсно є інвалідом І-А групи з дитинства безстроково (а.с.11).

ОСОБА_3 є її матірю, мешкає разом з нею однією сімєю та здійснює догляд за нею. Через стан свого здоровя ОСОБА_4 не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може розумно розпоряджатися пенсією по інвалідності, яку вона отримує, не може самостійно себе обслуговувати.

Відповідно до ст.30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність в разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров'я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам'яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов'язаних зі станом її психічного здоров'я (ч. 1 ст. 7 Закону).

Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч.1ст.239 ЦПК України).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи Комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» за №74 від 14.02.2018 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, страждає хронічним, стійким психічним розладом у вигляді "Глибокої розумової відсталості резидуально-органічного генезу зі значними порушеннями поведінки та емоцій, що потребують догляду та лікування" (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F73.18» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду). При цьому ступінь когнітивних та емоційно-вольових розладів у ОСОБА_4 настільки виражена, що повністю позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує встановлення над нею опіки.

Стаття 299 ЦПК України визначає, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоровя.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_4 недієздатною, оскільки належними доказами у справі підтверджено, що в силу свого захворювання вона нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до вимог ч.1ст.41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ч.1ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Стаття 63 ч.4 ЦК України визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника.

В результаті аналізу, таким чином, як норм ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, вбачається, що законодавець, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обовязок відразу в рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК У також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобовязаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обовязок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоровя, родинні звязки, тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обовязки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Органом опіки та піклування Болградської РДА до суду подано подання від 17.11.2017 року, згідно якого ОСОБА_3 зверталася 05.09.2017 року з заявою до голови Болградської районної державної адміністрації з проханням визнати її дочку недієздатною особою та призначити її опікуном (а.с.2).

Згідно висновку Болградської районної ради з опіки та піклування над повнолітніми особами ОСОБА_4 дійсно потребує постійного стороннього догляду (а.с.3), а згідно медичної довідки від 07.07.2017р. та інших матеріалів справи ОСОБА_3, 07.11.1969р.народження, може за станом здоров'я бути опікуном.

За таких обставин суд дійшов висновку, що в інтересах ОСОБА_4 вона у судовому порядку підлягає визнанню недієздатною, у зв'язку з чим необхідно встановити над нею опіку, та призначити її матір - ОСОБА_3 її опікуном.

Згідно приписів ст.300 ч.ч.5-9 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили слід надіслати органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Положеннями ч.1ст.40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це, а статтею 300ч.6 ЦПК України регламентовано, суд визначає строк дії рішення про визнання особи недієздатною, який не може перевищувати двох років. Тому, виходячи з обставин справи, суд, з метою дотримання вимог процесуального законодавства та інтересів недієздатної особи ОСОБА_4, враховуючи висновки щодо стану її здоров'я, в якому вона перебуває з дитинства, та враховуючи пояснення її матері і обставини справи, вважає доцільним визначити строк дії даного рішення на максимально допустимий законодавством - у 2 роки.

Керуючись ст.ст.15,16,36 39,41 60,64 ЦК України,ст.ст.2,10,78-80,89,263,299-300 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву органа опіки та піклування Болградської районної державної адміністрації, зацікавлена особа ОСОБА_3, про визнання особи недієздатною задовольнити.

Визнати недієздатною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановити опіку над недієздатною особою - ОСОБА_4, та призначити їй опікуном її матір ОСОБА_3, 07.11.1969р. народження, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановити строк дії даного рішення - два роки з моменту набрання ним законної сили.

Копію даного рішення, після набрання ним законної сили, - надіслати органу опіки та піклування, органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи, визнаної судом недієздатною.

Розяснити заявнику та опікуну, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше пятнадцяти днів до закінчення строку дії даного рішення. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує неусвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов'язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення цього строку, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі оскарження рішення, якщо його не буде скасовано, воно набирає законної сили в день його перегляду судом апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 21.06.2018 року.

Головуючий суддя А.В. Кравцова

Присяжні: ОСОБА_2

ОСОБА_1