19.06.2018 року Провадження №2/425/81/18
Справа №425/3324/17
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого судді Коваленка Д.С., секретар Гайворонська І.В., за участю: позивача - ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3, представника третьої особи - ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради, про позбавлення батьківських прав,
в с т а н о в и в:
У судовому засіданні, позивач була допитана у якості свідка, а її представник та представник третьої особи надали суду свої пояснення. Пізніше, подали письмові заяви, якими просили розглянути справу без їх участі. Відповідач у судове засідання не зявилась двічі, причини неявки у судове засідання не повідомила, відзив на позовну заяву не подала.
У звязку із повторною неявкою в судове засідання відповідача, яка була належним чином повідомлена про проведення судових засідань 29 травня 2018 року та 19 червня 2018 року, та від якої заяви про розгляд справи за її відсутністю не надходило, причини неявки нею не повідомлені, відзив на позовну заяву не поданий, а позивач дав згоду на вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався у заочному порядку, про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати, та у порядку частини пятої статті 259 Цивільного процесуального кодексу України занесена до протоколу судового засідання.
Позиція позивача, яка була допитана в якості свідка, полягала у тому, що вона є бабусею малолітнього онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Донька пішла з дому у 16 років. Вона вимагала від неї виконання батьківських обовязків, а їй хотілось вільного життя. Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2016 року у її доньки, ОСОБА_3, було відібрано старшого сина ОСОБА_6 без позбавлення її батьківських прав та було встановлено можливість подальшого спілкування з дитиною. Після того, як вона зі своїм чоловіком, ОСОБА_7, забрали дитину до себе, явних змін у поведінці її доньки не відбулось. І, бльш того, вона продовжує вести аморальний спосіб життя, взагалі не приймає участі в житті дитини, не займається належним вихованням, при тих не частих зустрічах з дитиною вона зявляється у нетверезому стані, зчиняє скандали, сварки. Її донька своєю негативною поведінкою вчиняє жорстоке поводження з дитиною та викликає у нього психологічну травму. ОСОБА_6 після зустрічей з матірю стає нервовим та морально подавленим. Вона зі своїм чоловіком утримують онука ОСОБА_5, займаються його вихованням, але для повної реалізації його прав їм необхідно оформити над ним опіку, для чого слід позбавити їх доньку батьківських прав.
Представник позивача звертав увагу суду на те, що позивачка звернулась до суду виключно в інтересах дитини. Після рішення суду про відібрання дитини, відповідачка не зробила жодних дій для примирення та налагодження звязків з дитиною. Продовжує, як і раніше ухилятися від батьківських обовязків, веде аморальний спосіб життя, тому ОСОБА_5 її соромиться, оскільки його друзі розповідають йому, як дуже часто бачать її у п`яному вигляді в різнях місцях, де вона лається та веде себе не пристойно.
Відповідач заперечувала. Вказала на те, що ОСОБА_5 постійно налаштовують проти неї. Коли вона спілкується з дитиною наодинці то все нормально, ОСОБА_5 навіть дав їй новий номер телефону. Те, що вона зловживає спиртними напоями, дитина цього не бачить. Вона по 3-4 рази на місяць телефонує ОСОБА_5 та посилає вітання в соціальній мережі «Однокласники». Декілька разів вона приходила до дитини, але її не пустили. В Службу по справах дітей та до суду не зверталась, бо хотіла сама все залагодити. Коли зустрічалась з сином у місті, завжди цікавилась його справами та досягненнями в школі. При зустрічах з ОСОБА_5, він не висловлював бажання повернутися до неї. Вважає, що дана ситуаціє є не нормальною, але вона не може домовитись з опікуном.
Представник третьої особи надав висновок огану опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Позаяк, пояснила, що 10 січня 2017 року ОСОБА_5 присвоєно статус дитини позбавленої батьківської опіки, ОСОБА_1 призначено опікуном та розяснено, що вона не може заважати матері спілкуватись з ОСОБА_5. Зі слів сусідів, ОСОБА_3 веде аморальний спосіб життя, влаштовує гулянки, пияче, але останні чотири місяці відповідач не була помічена у стані алкогольного спяніння. При цьому, взагалі не цікавиться здоровям та успіхами у навчанні свого сини ОСОБА_6. Звязок з дитиною втрачено, умов для належного проживання з дитиною немає.
ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_3; пенсіонер; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4), якого суд допитав у якості свідка, дав суду такі показання: Позивач та відповідач є його дружиною та донькою, ОСОБА_5 онук. Його донька пішла з дому коли їй було 14 років у звязку із тим, що не поділяла методи її виховання та погляди на розподіл сімейних обовязків. 31 жовтня 2016 року донька приходила на день народження ОСОБА_5 в стані алкогольного спяніння, чим налякала дитину. Вони були вимушені викликати поліцію. Зазвичай приходить тільки в стані алкогольного спяніння, ОСОБА_5 її боїться, зустрічі з нею його травмують. На їх зауваження змінити поведінку, вона не реагує, вчиняє сварки. Після рішення суду, яким було відібрано в неї ОСОБА_5, її поведінка не змінилась, вона продовжує випивати, дитиною не цікавиться, заходів спрямованих на оздоровлення дитини не вживає, допомоги не надає. ОСОБА_6 живе в їх сімї з 2014 року. Хоча його донька і не цікавиться ОСОБА_5, але вони не створюють перешкод у його спілкуванні з матірю. Коли була запланована зустріч ОСОБА_5 з матірю, вона не прийшла. Онук не хоче з нею спілкуватись, бо це його травмує. В січні 2017 року Орган опіки та піклування Рубіжанської міської ради Луганської області приходив до них з метою визначення умов проживання ОСОБА_5, але він не памятає, щоб вони пропонували заходи спрямовані на відновлення контактів з дитиною. Тільки в 2018 році була одна розмова у приміщенні Органу опіки та піклування Рубіжанської міської ради Луганської області.
А суд на основі всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини:
Тридцять першого жовтня 2006 року народився ОСОБА_5, і його батьками, згідно свідоцтва про народження серія І-ЕД №376904, записані ОСОБА_8 та ОСОБА_3 (а.с.14,73).
Проте судом встановлено, що відомості про батька, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, тобто зі слів матері (а.с.74).
Відповідно до рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2016 року, відібрано у ОСОБА_3, не позбавляючи її батьківських прав малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та передано його бабі ОСОБА_1 (а.с.16-18,77-77).
Згідно довідки Рубіжанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Луганській області, 31 жовтня 2016 року у ОСОБА_1 виник конфлікт з її донькою, ОСОБА_3, яка з двома малолітніми дітьми з ознаками алкогольного спяніння, хотіла забрати свого старшого сина, але батьки не віддавали їй дитину, бо є її опікунами (а.с.44,45).
Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 01 листопада 2016 року та рапорту інспектора Рубіжанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Луганській області ОСОБА_9 від 04 листопада 2016 року, громадянка ОСОБА_3 прийшла до свого сина, щоб привітати його з днем народження, але через те, що була в стані алкогольного спяніння виник словесний конфлікт (а.с.46,47).
Згідно довідки Рубіжанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Луганській області, 03 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до поліції через те, що її батьки не дають їй дитину, на яку вони оформили опікунство (а.с.49).
Рішенням Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області №20 від 10 січня 2017 року, присвоєно малолітньому ОСОБА_5, 31 жовтня 2006 року, статус дитини, позбавленої батьківської опіки. Затверджено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, опікуном над внуком ОСОБА_5 (а.с.19,78).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов дитини, затвердженого 29 червня 2017 року начальником служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області ОСОБА_10, за адресою: АДРЕСА_3, умови для проживання дітей не змінились. В квартирі антисанітарні умови, брудно, холодильника та пральної машини немає, продукти харчування в квартирі відсутні. ОСОБА_11 ОСОБА_12 чути запах алкоголю (а.с.89).

Відповідно до характеристики клуба «Зеніт» від 11 жовтня 2017 року, секцію з плавання ОСОБА_5 відвідує з жовтня 2016 року. За весь час його мама, ОСОБА_3, жодного разу не поцікавилась його успіхами та досягненнями (а.с.22).

З психологічної характеристики учня ІНФОРМАЦІЯ_6, що на даний час ОСОБА_5 проживає у бабусі та дідуся, які сприятливо впливають на його психологічне здоровя. До матері відчуває негативні почуття, як людина вона йому неприємна (а.с.51).

Згідно характеристики наданої директором Комунального навчально-виховного комплексу «Рубіжанський ліцей» ОСОБА_13 від 17 жовтня 2017 року, протягом останнього часу вихованням ОСОБА_5 займається бабуся та дідусь, які приділяють онуку багато часу, піклуються про нього, цікавляться його успіхами в ліцеї. Мати в поточному році жодного разу не відвідала навчальний заклад (а.с. 81,107).

За інформацією про соціальне інспектування сімї ОСОБА_1 та ОСОБА_14, наданої Міським центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді№289 від 19 жовтня 2017 року, ОСОБА_5 проживає з дідусем та бабусею з 2014 року постійно, до цього часу перебував у них періодично. В квартирі, де вони проживають, створені належні умови для утримання, виховання, розвитку дитини, його навчання та дозвілля. В сімї бабусі та дідуся дитина почуває себе безпечно та психологічно комфортно, а з мамою повязані лише негативні спогади (а.с.20-21).

Девятнадцятого жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до начальника служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області ОСОБА_10, в якій зазначила, що її донька продовжує вести аморальний спосіб життя, як і раніше зловживає спиртними напоями та не цікавиться здоровям ОСОБА_5 та його успіхами у навчанні. Завжди приходить до дитини у стані алкогольного спяніння, присилає йому смс психологічного впливу. В звязку з чим, просить розглянути питання та надати висновок до суду про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно її сина ОСОБА_5 (а.с.70).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов дитини, затвердженого 14 листопада 2017 року начальником служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області ОСОБА_10, за адресою: АДРЕСА_4: ОСОБА_5 проживає з бабусею і дідусем, дитині створені всі належні умови для виховання та проживання, санітарно-гігієнічні умови задовільні (а.с.79).

Двадцять другого листопада 2017 року ОСОБА_3 звернулась з заявою до начальника служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області ОСОБА_10, в якій зазначила, що з 2014 року проживання її сина ОСОБА_6 у бабусі з дідусем, вона постійно допомагала йому матеріально, а зараз не приймає участі в житті свого сина, бо не знає його вчителів та лікаря-педіатра. На даний час вона з дітьми проживає у своєї подруги, бо в її квартирі ремонт. Про позбавлення батьківських прав попереджена (а.с.86).

Двадцять третього листопада 2017 року, на підставі заяви ОСОБА_1 від 19 жовтня 2017 року, інспекторами Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області, було здійснено вихід для обстеження житлово-побутових умов дитини за адресою: АДРЕСА_3. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов дитини, умови проживання дітей не змінились. Холодильника та пральної машини в квартирі немає, продукти харчування відсутні. Ремонт в квартирі не починався (а.с.90).

Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради від 30 листопада 2017 року №4892, за адресою: АДРЕСА_5, тобто там де проживає дитина, зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с.24).

Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради від 30 листопада 2017 року №4893, за адресою: АДРЕСА_3, зареєстровані: ОСОБА_5, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_3 (а.с.25).

Відповідно до інформації Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області №3/6915 від 08 грудня 2017 року, ОСОБА_3 перебуває на обліку, як отримувач допомоги при народженні сина ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_7, у розмірі 1485 гривень щомісяця, на період з 01 лютого 2013 року по 28 лютого 2019 року. Інших видів допомог не отримує (а.с.85).

З інформації Комунального закладу охорони здоровя «Центру первинної медико-санітарної допомоги» Рубіжанської міської ради Луганської області №01-26-193 від 14 грудня 2017 року вбачається, що діти ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_9, проживають з матірю за адресою: АДРЕСА_6. Дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає з бабусею, ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_5, догляд за дитиною здійснює бабуся (а.с.84).

Згідно висновку наданого Виконавчим комітетом Рубіжанської міської ради Луганської області №016-062/4508 від 18 грудня 2017 року, орган опіки та піклування вважає, що мати ОСОБА_3, не виконує батьківські обовязки відносно старшого сина, ОСОБА_5. Тому, вважають доцільним, позбавити батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до її малолітнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9-11).

Двадцятого березня 2018 року Виконавчий комітет Рубіжанської міської ради Луганської області надав пояснення, відповідно до яких, вони не змінили свою думку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до малолітнього сина, ОСОБА_5 (а.с.68).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов дитини, затвердженого 13 квітня 2018 року начальником служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області ОСОБА_10, за адресою: АДРЕСА_3, житлове приміщення знаходиться у такому стані: Опалення в квартирі центральне. Приміщення потребує косметичного ремонту (заміни шпалер, шпаклювання стін, стелі). Родина не має холодильника, пральної машини. Для новонародженої дитини є дитяча суміш, для інших членів родини продукти харчування відсутні. В кутках кімнат чорна павутина. На кухні на столі повзають таргани. Вихованням, утриманням дітей займається ОСОБА_12, яка пояснила, що вона готує кожного дня для дітей і продукти не потребують зберігання. Проблемні питання сімї: поновлення свідоцтв про народження ОСОБА_15 та ОСОБА_16, оскільки документи втрачені; оформлення допомоги на утримання дітей; наведення порядку у квартирі. На запитання, чому не зверталась до Служби у справах дітей за допомогою для налагодження стосунків з сином ОСОБА_6, ОСОБА_12 відповіла, що самотужки намагалась спілкуватись з ОСОБА_5 (а.с.154).

З пояснень наданих 13 квітня 2018 року ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_10, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11 вбачається, що останні 3-4 місяці його сусідка, ОСОБА_3, алкоголем не зловживає, громадський порядок не порушує, діти, ОСОБА_16 та ОСОБА_15, її люблять та слухають. А приблизно пів року тому, ОСОБА_12 вела антигромадський спосіб життя, шуміла, зловживала алкоголем (а.с.155).

За інформацією Комунального навчально-виховного комплексу «Рубіжанський ліцей» №150 від 16 квітня 2018 року, в 2017-2018 році мати ОСОБА_6, ОСОБА_3, жодного разу не відвідала навчальний заклад, не познайомилась з класним керівником. Щотижня ОСОБА_1 або ОСОБА_7 бувають у ліцеї, цікавляться результатами навчання хлопчика, спілкуються з педагогами та своєчасно реагують на зауваження. Результати такого піклування дуже помітні: ОСОБА_5 став більш стриманим, став спокійніше реагувати на зауваження вчителів. Бабуся і дідусь постійно розмовляють з хлопцем з приводу його агресивної поведінки по відношенню до однокласників. Турбота та любов опікунів зробили ОСОБА_5 більш чутливим та поважним до оточуючих. ОСОБА_19 та ОСОБА_14 роблять все для всебічного розвитку хлопця: водять до басейну, на додаткові заняття з англійської мови. Вони дуже уважно слідкують за зовнішнім видом ОСОБА_5, він завжди чисто та акуратно одягнений. Тому, вважають, що піклування ОСОБА_1 та ОСОБА_7 допоможе хлопцю вибрати правильний шлях у житті (а.с.156).

Шістнадцятого квітня 2018 року начальником служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області ОСОБА_10 було проведено бесіду щодо врегулювання зустрічей матері, ОСОБА_3, з сином, ОСОБА_5. В ході бесіди зясувалось, що вона не бачиться зі своїм сином, бо не має можливості потрапити до підїзда та квартири де проживає опікун. Інколи вона бачить свого сина, коли він іде до школи і тоді вони спілкуються. Також син приходить до неї та до своїх братика та сестрички, цілує їх і обіймає. Вирішено: надати згоду ОСОБА_12 для її зустрічей та спілкування з сином ОСОБА_6, щотижня, у неділю з 15 години до 18 години, починаючи з 22 квітня 2018 року за адресою: проспект Переможців (біля магазину «Конфіскат»), міста Рубіжне Луганської області (а.с.159-162).

Але з того часу, жодної зустрічі, не відбулось (а.с.1-214).

Згідно інформації №01-25-195 від 17 квітня 2018 року, наданої начальником управління охорони здоровя Рубіжанської міської ради Луганської області ОСОБА_20, ОСОБА_21 народився 04 квітня 2018 року у пологовому будинку центральної міської лікарні міста Рубіжного. Дитина оглянута на дому дільничним лікарем педіатром і дільничною медсестрою 11 квітня 2018 року. При огляді стан дитини задовільний, але матеріально-побутові умови для життєдіяльності та виховання дитини незадовільні: відсутній посуд для приготування їжі дитини; відсутність в достатній кількості одягу та постільної білизни для дитини; відсутність дитячої ванночки для повсякденного купання дитини; відсутність куточку і засобів гігієни для новонародженої дитини. В помешканні брудно, немає пральної машини і холодильника. Санітарно-гігієнічний стан приміщення, де знаходиться дитина, незадовільний, велика кількість тарганів. 16 квітня 2018 року дільничним лікарем та медичною сестрою здійснено повторний патронаж. Умови проживання залишаються незадовільними та небезпечними і викликають загрозу для життя та здоровя дитини (а.с.158).

За інформацією №125 від 24 квітня 2018 року Рубіжанського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, сімя ОСОБА_3 на соціальному супроводі протягом останніх чотирьох років не перебувала. Сімю взято на соціальний супровід 13 квітня 2018 року. Сімя ОСОБА_1 на супроводі не перебувала. Проте, неодноразово було здійснено соціальне інспектування цієї сімї, під час якого зясовано, що ОСОБА_19 та її чоловік, ОСОБА_14, створюють належні умови для виховання та розвитку їхнього онука ОСОБА_5 (а.с.166).

Двадцять шостого квітня 2018 року комісією від Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області було складено акт контрольного обстеження житлово-побутових умов дітей: ОСОБА_16, ОСОБА_15, ОСОБА_21. Комісія зробила наступні висновки: В родині відсутні продукти харчування, холодильник, пральна машина, дуже смердить сечею. ОСОБА_3 надано термін до 14 травня 2018 року для того, щоб потравити тарганів, навести порядок (а.с.167).

Згідно інформації Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області №5/2641 від 30 травня 2018 року, ОСОБА_3 за адресою свого проживання не створила належних умов для повноцінного утримання та виховання дітей. В квартирі дуже брудно, безлад, частково обірвані шпалери, не підметена та не помита підлога. Діти сплять на брудній білизні, скрізь розкидані речі та сміття (а.с.194).

А 5 червня 2018 року, набрала законної сили постанова судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 25 травня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Зокрема, через те, що ОСОБА_12 09 травня 2018 року, о 20 годині, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння в громадському місці, висловлювалась нецензурною лайкою (а.с.210).

Отже, із встановлених обставин вбачається, що між ОСОБА_1, як опікуном та ОСОБА_3, як матірю дитини: ОСОБА_5, виник цивільно-правовий спір щодо не виконання ОСОБА_3, як матірю дитини своїх батьківських обовязків, що порушує право дитини на отримання належного батьківського піклування та виховання.

Для вирішення спору, враховуючи визначені судом правовідносини, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів:

Відповідно до положень частини другої статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

При цьому, виходячи з положень частини першої статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року), батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з положеннями пункту шостого частини першої статті 92 Конституції України основи охорони дитинства, виховання визначаються виключно законами України.

Так, Законом України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ, зокрема статтею 11 передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків. Предметом основної турботи і основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

При цьому, статтею 12 цього ж закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток і навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином, праву дитини на належне батьківське піклування та виховання кореспондує певне коло обовязків, невиконання яких свідчить про порушення вказаного права дитини, за що батьки можуть нести відповідальність встановлену законом.

В силу положень частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мірою відповідальності для батьків може бути позбавлення їх батьківських прав, на підставі рішення суду, за наявності будь-якої підстави, що передбачена пунктами 1-6 частини першої статті 164 цього кодексу.

Виходячи з положень пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, підставою для позбавлення батьківських прав, є ухилення матері та/або батька від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Основні обовязки, що беззаперечно входять до кола обовязків з виховання дитини як складової частини батьківського піклування, передбачені статтею 150 Сімейного кодексу України та статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ. Зокрема, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Проте із встановлених судом обставин вбачається, що ОСОБА_3 жодного з цих обовязків щодо своєї дитини ОСОБА_5 не виконує, оскільки всі ці обовязки виконуює тільки бабуся дитини ОСОБА_1. Саме вона забезпечує отримання дитиною повної загальної середньої освіти (а.с.51,81,107), дбає про здоровя дитини та отримання нею належної медичної допомоги (а.с.84), створює усі умови для проживання дитини (а.с.20-21) та фінансово забезпечує реалізацію її потреб.

А ОСОБА_12, незважаючи на те, що в неї, на підставі рішення суду було відібрано ОСОБА_5 і передано позивачу ще у грудні 2016 року, свого ставлення до виконання батьківських обов`язків не змінила. І це при тому, що для налагодження контактів із сином, їй навіть встановили дні та час для зустрічей, яким вона жодного разу не скористалась.

Тому суд вважає, що ОСОБА_3, як матір малолітньої дитини ОСОБА_5, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, оскільки жодних батьківських обовязків не виконує, при відсутності обєктивних причин, які б перешкоджали їй їх виконувати.

Зважаючи на встановлені судом обставини, суд вважає, що право малолітньої дитини, ОСОБА_5, на належне батьківське піклування та виховання батьками, порушується і порушується саме відповідачем: ОСОБА_3, як матірю, яка свідомо ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. При цьому суд враховує, що таке ухилення має системний і триваючий характер, а шанс виправити суитуацію, у ОСОБА_12 був.

А це, суд вважає достатньою підставою для застосування до ОСОБА_3 такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_5. І тому, позов ОСОБА_1 слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень, які понесені позивачем по цій справі, суд вважає документально підтвердженими (а.с.2), вони підлягають стягненню на користь позивача з відповідача у повному обсязі.

Отже, керуючись статтями 2,19,23,34,76-113,128-132,133-142,174-183,217-248,258,259,263-265,268,273,351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП: НОМЕР_1; паспорт серії ЕМ №318913 виданий 17 вересня 1999 року Рубіжанським МВ ГУМВС України в Луганській області; зареєстрована адреса місця проживання: 93000, АДРЕСА_7) відносно малолітнього ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2).

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП: НОМЕР_1; паспорт серії ЕМ №318913 виданий 17 вересня 1999 року Рубіжанським МВ ГУМВС України в Луганській області; зареєстрована адреса місця проживання: 93000, АДРЕСА_7) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2; зареєстрована адреса місця проживання: 93000, АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги, заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Рубіжанського міського суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повний текст рішення складено 25 червня 2018 року.

Суддя Д.С. Коваленко