Постанова

Іменем України

06 червня 2018 року

м. Київ

справа № 636/1983/14-ц

провадження № 61-10310св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М. Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - акціонерна компанія «Харківобленерго»,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 08 грудня 2015 року у складі судді Ганенко Т. С. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2016 року у складі колегії суддів: Круглової С. С., Зазулинської Т. П., Міненкової Н. О.,

встановив:

У травні 2014 року акціонерна компанія «Харківобленерго» звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_3 вартість спожитої електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила користування електричною енергією), у розмірі 11 661,46 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, щов результаті перевірки 03 березня 2014 року електроустановки на АДРЕСА_1 Харківської області встановлено безоблікове споживання електричної енергії шляхом підключення прихованої електропроводки на даху будинку з ввідного дооблікового автомата АЕ-31 поза приладом обліку. При ввімкненому навантаженні електрична енергія споживається, але електролічильником не обліковується, що є порушенням пунктів 42, 48 Правил користування електричною енергією, а саме: неузгодження нових підключень та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електроенергії, неоплата спожитої енергії.

Особовий рахунок № НОМЕР_1 за вищевказаною адресою відкрито на ім'я ОСОБА_3 та укладено відповідний договір № 30095 «Про користування електричною енергією».

Виявлені порушення були зафіксовані в акті від 03 березня 2014 року, який споживач підписала без зауважень.

Їй було запропоновано з'явитись на засідання комісії з розгляду актів, на яке вона не з'явилась.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 08 грудня 2015 року позов акціонерної компанії «Харківобленерго» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь акціонерної компанії «Харківобленерго» заборгованість у розмірі 11 661,46 грн та судовий збір 243,60 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що на порушення Правил користування електричною енергією відповідач безобліково споживав електричну енергію, постачальником якої є позивач. Порушення зафіксовано в акті, в якому вказано схему підключення та вид порушення. Відповідач була присутня під час виявлення прихованої проводки, акт підписала, заперечень не висловила. Розрахунок збитків, завданих відповідачем енергопостачальнику, проведено правильно.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2016 року рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 08 грудня 2015 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача нарахованих збитків у зв'язку з порушенням Правил користування електричною енергією.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Скарга аргументована тим, що суди дійшли помилкових і необґрунтованих висновків про правомірність вимог позивача, надали неправильну оцінку обставинам справи та доказам, не врахували, договір про користування електричною енергією був укладений з її нині покійним чоловіком, розрахунок в акті проведений за три роки, а не з дати останньої технічної перевірки 18 січня 2014 року. Також суди проігнорували висновки Головдерженергонагляду, Міністерства енергетики та вугільної промисловості та Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг, згідно з якими розрахунок в акті проведений неправильно та підлягає перерахунку.

У січні 2017 року акціонерна компанія «Харківобленерго» подала заперечення, в яких просить залишити без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_3 та залишити без змін оскаржувані судові рішення як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суди повно і всебічно дослідили та оцінили обставини справи й дійшли обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача вартості спожитої електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електроенергією.

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 636/1983/14-ц передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 03 березня 2014 року у будинку АДРЕСА_1, де на момент перевірки зареєстрована споживач ОСОБА_3, представники Чугуївського РВЕ акціонерної компанії «Харківобленерго» виявили безоблікове споживання електричної енергії шляхом підключення прихованої електропроводки на даху будинку з ввідного дооблікового автомата АЕ-31 поза приладом обліку. При ввімкненому навантаженні електрична енергія споживається, але електролічильником не обліковується, що є порушенням пунктів 42, 48 Правил користування електричною енергією, а саме: неузгодження нових підключень та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електроенергії, неоплата спожитої енергії.

Особовий рахунок № НОМЕР_1 за вказаною вище адресою відкрито на ім'я ОСОБА_3 та укладено відповідний договір № 30095 «Про користування електричною енергією».

Виявлені порушення були зафіксовані в акті від 03 березня 2014 року, який споживач підписала, претензій до працівників Чугуївського РВЕ не мала.

Акт про порушення Правил користування електричною енергією був складений майстром виробничої дільниці (рейдової бригади та бригади з відключення) та електромонтерами рейдової бригади, які згідно з посадовими інструкціями мали право виявляти та оформлювати акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення.

В акті запропоновано ОСОБА_3 з'явитись на засідання комісії.

31 березня 2014 року комісією з розгляду актів порушень був проведений розрахунок за актом від 03 березня 2014 року за 1096 день (за період з 03 березня 2011 року до 03 березня 2014 року) згідно з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Правилами користування електричною енергією та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (далі - Методика).

У пункті 48 Правил користування електричною енергією зазначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення Правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без засобів обліку.

Порядок складання актів про порушення споживачем Правил користування електричною енергією передбачений пунктом 53, відповідно до якого у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

На підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання, а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до Методики.

Пункт 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2006 року № 122, встановлює, що обсяг електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Методики.

Пунктом 3.5 Методики передбачено, що в разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5, 6 пункту 3.1 Методики, добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи, якими здійснене самовільне підключення або підключення поза приладом обліку, визначається за формулою 2.7 Методики.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи), з урахуванням положень статті 27 Закону України «Про електроенергетику», пунктів 48, 53 Правил користування електричною енергією, обґрунтовано виходив із того, що факт порушення ОСОБА_3 Правил користування електричною енергією підтверджений актом від 03 березня 2014 року, а тому відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу завдані цим порушенням збитки.

Розрахунок збитків проведено відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562.

Аргументи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи скарги про те, що суди не врахували лист Головдерженергонагляду Міністерства енергетики та вугільної промисловості, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг, від 11 липня 2017 року, у якому зазначено, що розрахунок до акта проведено неправильно та запропоновано акціонерній компанії «Харківобленерго» здійснити перерахунок вартості необлікованої електричної енергії за період з 18 січня 2014 року до 03 березня 2014 року, колегія суддів відхиляє, оскільки цей лист носить лише рекомендаційний характер.

Частиною третьою статті 10, частиною першою статті 60 ЦПК України (у редакції, чинній на момент процесуальної дії) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Інші аргументи касаційної скарги також не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 08 грудня 2015 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2016 року, оскільки судові рішення є законними та обґрунтованими.

Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Керуючись статтями 409, 410, 415, 416, 419, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 08 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2016 року залишити без змін.

Поновити виконання рішенняЧугуївського міського суду Харківської області від 08 грудня 2015 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

Судді:Н. О. Антоненко В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат