Справа № 266/2290/13-ц
Провадження № 2/266/492/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Шишиліна О.Г., за участі секретаря Воропаєвої О.Є., відповідача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 Аваль до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство ОСОБА_3 Аваль (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 ( далі Відповідач) про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №014/07-155/155490 (далі Договір) від 05.02.2008 року ОСОБА_1 (далі Відповідач) отримала кредит у розмірі 102000,00 доларів США, строком погашення до 05.02.2018 р. зі сплатою відсотків у розмірі 14 % річних за користування кредитними коштами. Свої зобов'язання за Договором Позивач виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу кредит. В порушення умов Договору Відповідач не виконав свої зобов'язання, у разі чого має заборгованість станом на 04.04.2013 року в розмірі 120834,59 доларів США, яка складається з наступного: 66544,31 доларів США - заборгованість за кредитом; 13587,01 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом; 40703,27 доларів США пеня за порушення строків погашення відсотків, що в перерахунку за курсом НБУ складає 965830,88 грн.. Просив стягнути з Відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 3441,00 гривень.

Представник позивача повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином у судове засідання не зявився, але раніше надав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити (а.с.32).

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала відзив на позовну заяву в якому вказала, що 5.02.2008 р. дійсно було укладено кредитний договір №014/07-155/155490, також було укладено договір застави №644 від 05.02.2008 р. яким було забезпечено виконання кредитних зобовязань, було накладено арешт на житловий будинок по вул.. Богдана, 105 в м. Маріуполі. Грошові кошти у розмірі 102000 доларів США нею були отримані. Проте у звязку із погашенням достроково своїх кредитних зобовязань адміністрація банку в особі ОСОБА_4 надіслала лист на адресу приватного нотаріуса ОСОБА_5 за №114-15 від 30.11.2011 р. згідно до якого позивач не заперечував проти виведення з єдиного реєстру іпотек житлового будинку по вул.. Богдана, 105 в м. Маріуполі, а також про припинення іпотеки №644 від 05.02.2008 р., скасування арешу заборони на відчуження зазначеного домоволодіння належного позивачу. Після скасування арешту житловий будинок було продано за договором купівлі-продажу, а грошові кошти в сумі 102000 доларів США позивачем в присутності представника банку були внесені в касу банку. Після погашення кредиту в повному обсязі банк з 2011 р. не мав до позивача ніяких претензій. Позивач при зверненні до суду із вказаним позовом не врахував погашення кредиту у 2011 р.. Просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала з підстав викладених у відзиві та просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Також просила застосувати строк позовної давності.

Суд вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом із тим в сенсі ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, та не оспорюється стороною Відповідача, що згідно кредитного договору №014/07-155/155490 від 05.02.2008 року, який був укладений між Відкритим акціонерним товариством ОСОБА_3 Аваль в особі Жовтневого відділення Донецької обласної дирекції правонаступником якого є Позивач та ОСОБА_1, останній було надано кредит в сумі 102000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14 % річних строком погашення до 05.02.2018 р. відповідно до умов кредитного договору (а.с.4-9).

Позивач свої обовязки за Договором виконав надавши Відповідачу споживчий кредит в розмірі 102000,00 доларів США.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що Відповідач в порушення умов договору свої обовязки виконав частково, затримав сплату кредиту та процентів за його користування і станом на 04.04.2013р. має заборгованість за кредитом сумі 66544,31доларів США, процентів за користування кредитом в сумі 13587,01 доларів США.

За таких підстав, коли встановлено, що з вини Відповідача зобовязання перед Позивачем не виконано, Відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобовязання, щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що Позивач набув право вимагати від Відповідача повернення кредиту в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Згідно наданого Позивачем розрахунку заборгованості, Відповідач станом на 04.04.2013 року має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 66544,31доларів США (а.с.10).

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається з кредитного договору відсоткова ставка на момент підписання кредитного договору складає 14 % річних, за користування кредитними коштами .

Враховуючи наявність порушень з боку Відповідача по поверненню кредиту, за користування кредитом підлягають сплаті відсотки за користування кредитом 13587,01 доларів США.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як вбачається з п. 9.1 кредитного договору у разі невиконання Позичальником умов договору, ОСОБА_3 має право на дострокове стягнення заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій.

Відповідно до п. 16.3 кредитного договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за цим Договором Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду із позовною заявою 22 травня 2013 року, тому строк позовної давності обмежується 12 місяцями перед його зверненням до суду і, з огляду на викладене та на розрахунок заборгованості (а.с. 12), сукупна сума пені, яка підлягає стягненню становить 33992,59 доларів США, а нарахована вона за періоди: з 22.05.2012 року по 04.04.2013 рік.

Таким чином заборгованість Відповідача перед Позивачем по кредиту становить 114123,91 доларів США, яка складається з наступного: 66544,31 доларів США- заборгованість за кредитом; 13587,01 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 33992,59 доларів США заборгованість по сплаті пені за порушення строків погашення кредиту та відсотків.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Оскільки позивачем заявлено вимогу в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 04.04.2013р. суд приймає до уваги курс НБУ станом 04.04.2013 року в розмірі 7,9930 гривень за 100 доларів США.

Таким чином заборгованість Відповідача перед Позивачем по кредитному договору станом на 04.04.2013 року становить 114123,91 доларів США, що еквівалентна за курсом НБУ 912192,39 гривень і складається з наступного: 531888,67 гривень - заборгованість за кредитом; 108600,97 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 271702,76 грн. - заборгованість по сплаті пені за порушення строків погашення кредиту та відсотків.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з частковим задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог (912192,39/9658,31=94,45% (3441*94,45%=3250,02), а саме судовий збір в розмірі 3250,02 грн. 00 коп.

Що стосується обставин на які посилається відповідач, як на підставу у відмові в позові суд зазначає про таке.

З поданих відповідачем доказів вбачається, що в забезпечення виконання зазначеного договору 05.02.2008 р. між Позивачем та Відповідачем укладено - іпотечний договір №014/07-155/155490/1. (а.с. 137 об. стор. -140).

Відповідно до повідомлення про виключення запису з Державного реєстру іпотек від 05.02.2008 р. ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» в особі ОСОБА_4 звернувся із вказаним повідомленням №644 до Приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про виключення запис на підставі договору іпотеки , яке отримано 01.12.2011 р. (а.с. 128)

Відповідно до заяви про вилучення обтяження обєкта нерухомого майна від 05.02.2008 р. ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» в особі ОСОБА_4 звернувся із вказаною заявою №644 до Приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про вилучення обтяження на підставі договору іпотеки, яке отримано 01.12.2011 р. (а.с. 129а)

З листа ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» в особі ОСОБА_4 №114-1-5/14208 від 30.11.11 отримано нотаріусом 01.12.2011 р. №429/02-32 вбачається, що у звязку із реалізацією заставного майна ОСОБА_1, за кредитним договором №014/07-155/155490 від 05.02.2008 р., Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 Аваль» в особі Донецької обласної дирекції не заперечує проти виведення з державного реєстру іпотек будинку розташованого за адресою Донецька область, м. Маріуполь, вул.. Богдана, будинок за №105 номер за РПВН: 19408677, який належить на праві власності ОСОБА_1 згідно договору іпотеки №644 від 05.02.2008 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 Дана квартира більше не є предметом застави, договір іпотеки №644 від 05.02.2008 року припинено (а.с. 130)

Відповідно до заяви посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_5 від 01.12.2011 р. ОСОБА_4 діючий від імені ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 05 лютого 2008 року у звязку з реалізацією заставного майна за кредитним договором ОСОБА_1 перед ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» згідно з листом від 30.11.2011 року №114-1-5/14208 у звязку із чим на підставі цієї заяви прохав приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 зняти заборону відчуження житлового будинку номер 105 за адресою м. Маріуполь, Донецької області вулиця Богдана, який належить ОСОБА_1 накладену приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5А 05 лютого 2008 року в реєстрі за №648 (а.с. 136)

На підставі вище перелічених документів 01.12.2011 р. ОСОБА_5 приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу знято заборону відчуження вищезазначеного домоволодіння, зареєстровано в реєстрі за №4683 (а.с.137).

Отже зазначені документи не містять доказів виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором у повному обсязі та не спростовують обставин наявності заборгованості відповідача за кредитним договором.

Відповідач на пропозицію суду в доведеність обставин внесення в касу банку грошових коштів від продажу будинку в сумі 102000 доларів США та підтвердження банку про відсутність заборгованості за кредитом жодного доказу не надав.

Крім того, в судовому засіданні зясовано, що відповідач на погашення заборгованості за кредитом 01.12.2011р. платежів не здійснював. З розрахунку заборгованості наданого Позивачем вбачається, що саме 01.12.2011 р. коли було припинено договір іпотеки згідно з листом ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» від 30.11.2011 р. №114-1-5/14208 ОСОБА_5 приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу у звязку із чим знято заборону відчуження домоволодіння будинку, що розташований за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул.. Богдана, буд. 105 відбулося погашення кредиту на суму 44342,66 доларів США.

Доказів про оспорювання обставин (сум реалізації та інше) про реалізацію майна за іпотечним договором суду не надано.

Отже за таких обставин та відсутності доказів на спростування розрахунку заборгованості позивача судом зроблено висновки, що при здійсненні розрахунку заборгованості Відповідача перед Позивачем було враховано суму 44342,66 доларів США саме від реалізації заставного майна на яку посилався відповідач.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 6-8, 12-18, 81, 141 ЦПК України, 256 -267 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 Аваль до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 Аваль в особі Донецької обласної дирекції () заборгованість за кредитним договором № 014/07-155/155490 від 05.02.2008 року в сумі 531888,66 гривень - заборгованість за кредитом; 108600,97 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 271702,76 грн. - заборгованість по сплаті пені, судовий збір в сумі 3250,02 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21.06.2018 р.

Суддя: Шишилін О. Г.