Справа № 752/6255/18
Провадження №: 2-з/752/70/18
У Х В А Л А

Іменем України

20.06.2018 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ладиченко С.В., розглянувши клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору, відшкодування понесених витрат та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору, відшкодування понесених витрат та моральної шкоди.

У квітні 2018 року позивач ОСОБА_2 подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Голосіївського районого суду від 06.04.2018 року заяву ОСОБА_2 задоволено, накладено арешт на приміщення АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 в межах суми пред'явленого позову, заборонено відповідачу вчиняти будь-які дії щодо користування та розпорядження приміщенням АДРЕСА_1 до закінчення судового провадження по даній справі або до закінчення договору оренди, тобто до 30.03.2019 року(а.с.72-73).

Ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 06.04.2018 року про забезпечення позову оскаржена відповідачем до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу про забезпечення позову Апеляційним судом м. Києва 30.05.2018 року залишена без задоволення.

Відповідачем подане клопотання про застосування зустрічного забезпечення по справі, шляхом зобов'язання позивача ОСОБА_2 здійснити внесення на депозитний рахунок Голосіївського районного суду м. Києва грошових коштів в сумі 233319 гривень протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про зустрічне забезпечення, та зобов'язання позивача надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

На мотивування поданого клопотання про зустрічне забезпечення відповідач вказує, що вжиття заходів забезпечення позову суттево впливає на майнові інтереси відповідача оскільки позбавляє його можливості отримувати дохід що призводить до збитків які підлягатимуть відшкодуванню із сторони позивача.

Суд вважає заявлене клопотання про застосування зустрічного забезпечення позову таким, що не підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.3 ст.154 ЦПК України суд зобов'язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання(перебування) на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у випадку відмови в позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчудження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови в позові.

Підстав передбачених у ч.3 ст.154 ЦПК України для застосування зустрічного забезпечення позову не вбачається.

Як вбачається з матеріалів справи за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору, відшкодування понесених витрат та моральної шкоди між сторонами існує спір з приводу користування майном. Доказів на підтвердження неможливості стягнення з позивача збитків, наявності обставин вказаних в ч.3 ст.154 ЦПК України суду не надано.

Відповідно до ч.11 ст.154 ЦПК України ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскарженні в апеляційному порядку ухвали суду щодо зустрічного забезпечення або зміни чи скасування зустрічного забезпечення.

Ухвали про відмову у застосуванні зустрічного забезпечення апеляційному оскарженню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 154,353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору, відшкодування понесених витрат та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Ладиченко