КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 520/3110/18
Провадження № 2/520/4114/18
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Петренка В.С.
за участю секретаря Шевчук В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та стягнення пені за прострочення сплати аліментів,
15.03.2018року ОСОБА_2звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просить суд стягнути з ОСОБА_3, 23.08.1983року народження, на її ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, 27.04.2010року народження, у розмірі 1 000, 00грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову й до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до 27.04.2028року, а також стягнути з ОСОБА_3, 23.08.1983року народження, на її - ОСОБА_2 користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів на неповнолітнього сина - ОСОБА_4, 27.04.2010року народження, у розмірі 38 834,00грн.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
Від даного шлюбу, як зазначає позивач, 27.04.2010року у них народився син - ОСОБА_4.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05.09.2014року, як вказує позивач, шлюб між нею та відповідачем було розірвано, а також стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, 27.04.2010року народження, в розмірі 1000,00грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 27.04.2028року.

Позивач зазначає, що у жовтні 2014 року вона отримала відповідний виконавчий лист, на підставі якого, 16.10.2014року Державним виконавцем Другого Малиновського відділу ДВС міста ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 аліментів.

Разом з тим, як вказує позивач, відповідач нерегулярно сплачує аліменти на утримання сина, на даний час, взагалі, ухиляється від їх сплати, до державного виконавця не зявляється, відомостей щодо свого місця роботи не надає, у звязку з чим, на даний час заборгованість по сплаті аліментів складає 16 000,00грн.

Також позивач зазначає, що син ОСОБА_4, 27.04.2010року народження, для свого розвитку потребує додаткових занять з англійською мовою, уроків гри на фортепіано, уроків хореографії, вартість яких складає 1 700, 00грн. щомісяця.

Позивач вказує, що вона зверталася до відповідача з проханням збільшити розмір сплати аліментів, однак відповідач ухиляється.

З урахуванням викладеного, оскільки малолітній син ОСОБА_4, 27.04.2010року народження, потребує додаткових витрат на розвиток творчих здібностей, на всебічний розвиток, а також те, що відповідач не виконує свої обовязки по сплаті аліментів, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та стягнення пені за прострочення сплати аліментів

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 19.03.2018року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

29.05.2018року від позивача до канцелярії суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, яку судом було прийнято до розгляду.

У судове засідання 26.06.2018року зявився представник позивача, наполягав на задоволенні позовних вимог, з урахуванням уточнень, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалася, про що свідчить довідка з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 управління державної міграційної служби України в Одеській області, у судові засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «за зазначеною адресою не проживає», суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про необхідність частково задоволення позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом у судовому засіданні, позивач - ОСОБА_2 та відповідач - ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу, 27 квітня 2010року у них народився син ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05.09.2014року, яке набрало законної сили 16.09.2014року, було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, 27 квітня 2010року народження, у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову 01.04.2014року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 27.04.2028року. (а.с. 9-10).

З довідки Приватного підприємця ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_4 дійсно навчається на курсах з іноземної мови з 01.02.2017року по 01.06.2017року та з 01.09.2017року по 01.03.2018року, оплата за навчання складає 800,00грн. за місяць (а.с. 15).

З довідки Громадської організації «Клуб спортивного танцю ОСОБА_7» від 14.03.2018року вбачається, що ОСОБА_4 дійсно займається у танцювальній студії ОСОБА_7 «Sanremo», класичною хореографією та бальними танцями з 01.07.2017року. Щомісячна оплата складає: класична хореографія 200,00грн., спортивні бальні танці 500,00грн. (а.с. 18).

Згідно довідки Комунального позашкільного навчального закладу «Дитяча школа мистецтв №4 м. Одеси» від 13.03.2017року №24, ОСОБА_4 навчається у ДШМ №4 з 01.09.2017року на фортепіанному відділенні. Щомісячна оплата за навчання складає 180,00грн. (а.с. 19).

При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства, за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4, 27 квітня 2010року народження, відвідує танцювальна студію, навчається на фортепіанному відділенні та навчається на курсах іноземної мови, що відноситься до витрат, повязаних з розвитком здібностей дитини.

Згідно наявних в матеріалах справи довідок, щомісячна оплата витрат, повязаних з розвитком здібностей дитини, загалом складає 1 680,00грн.

Таким чином, оскільки обовязок по утриманню дитини у батьків є рівним, суд вважає за необхідне позов в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини - ОСОБА_4, 27 квітня 2010року народження, задовольнити частково, в ? частині оплати витрат, повязаних з розвитком здібностей дитини, щомісячно, у розмірі 840,00грн.

Позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 160грн. задоволенню не підлягають, оскільки позивачкою не надано доказів того, що ці кошти, повязані з додатковими витратами, в розумінні ст. 185 Сімейного кодексу України.

Щодо вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3пені за несвоєчасну сплату аліментів на неповнолітнього сина - ОСОБА_4, 27.04.2010року народження, у розмірі 38 834,00грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 196 ЦК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки.

З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 01 липня 2015року №6-94цс15.

З розрахунку заборгованості із сплати аліментів головного державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_8 вбачається, що заборгованість із сплати аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 за період з 01.06.2017року до 01.02.2018року складає 16 000,00грн. (а.с. 13).

Крім того, з перерахунку заборгованості по аліментам від 27.06.2017року вбачається, що у 2015році відповідачем було сплачено аліменти у червні, липні, вересні, листопаді та грудні місяцях, у 2016році відповідачем було сплачено аліменти у лютому, травні, червні, липні, вересні місяцях, у 2017році аліменти було сплачено лише у грудні місяці (а.с.11, 13).

Судом було зроблено власний розрахунок, з урахуванням вказівок, які містяться у Постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015року №6-94цс15, згідно якого, пеня за несвоєчасну сплату аліментів складає 7 101,00грн. (за 2015рік - за сім місяців несплати аліментів 2 130грн., за 2016рік за чотири місяці несплати аліментів у розмірі 1 230,00грн., за 2017рік за дванадцять місяців несплати аліментів у розмірі 3 650грн.).

З урахуванням викладеного, позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3пені за несвоєчасну сплату аліментів підлягають частковому задоволенню у розмірі 7 101,00грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 704,80грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 274-279, 280-283 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та стягнення пені за прострочення сплати аліментів- задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, 23.08.1983року народження, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою:65000, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, 02.03.1988року народження, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: 65000, АДРЕСА_2, додаткові витрати на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, 27 квітня 2010року народження, у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 15 березня 2018року й до досягнення повноліття ОСОБА_4, тобто до 27 квітня 2028року.

Стягнути з ОСОБА_3, 23.08.1983року народження, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою:65000, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, 02.03.1988року народження, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: 65000, АДРЕСА_2, пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, 27 квітня 2010року народження, у розмірі 7 010 (сім тисяч десять) грн. 00 коп.

В решті вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, 23.08.1983року народження, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою:65000, АДРЕСА_1,на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його

проголошення.

Повний текст рішення складено 29 червня 2018року.

Суддя Петренко В. С.