Справа № 289/661/18
Номер провадження 2/289/511/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Прокопчук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Потіївської обєднаної територіальної громади, Радомишльського району, Житомирської області, про визнання права власності на будинок,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті матері позивачки, залишилось спадкове майно, яке з поміж всього іншого складається з цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за № 86 по вул.Центральна, в с. Моделів, Радомишльського району, Житомирської області, який належав ОСОБА_2, інших спадкоємців, які б мали право та претендували на зазначене майно немає, а тому просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач не з»явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надіслала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, 09.01.2007 року померла мати позивачки ОСОБА_2, у віці 81 рік в с.Моделів, Радомишльського району, Житомирської області, що підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 053692, видане виконкомом Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 11.01.2007 року.

Після смерті матері позивачки відкрилась спадщина до складу якої, зокрема, входить:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за № № 86 по вул. Центральна, в с. Моделів, Радомишльського району, Житомирської області, яка належала ОСОБА_2.

В шестимісячний строк після смерті спадкодавиці, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, позивачка подала заяву про прийняття спадщини до Радомишльської державної нотаріальної контори, за результатами якої, нотаріусом було заведено спадкову справу під № 161/2009.

Відповідно до п. 216Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Проте позивачці як спадкоємиці за законом, нотаріусом не може бути видано свідоцтво про право на спадщину (в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України), через відсутність правовстановлюючого документу на будинок, адже згідно довідки № 913 від 05.12.2017 року, яка видана КП «Житомирське обласне міжміське БТІ», право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський р-н, с. Моделів, вул. Центральна, № 86 не зареєстровано.

У відповідності до п.4.12 та п.4.18 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус роз»яснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку».

Однак, починаючи з 1960 року і до дня своєї смерті мати позивачки увесь цей час проживала в даному будинку, а відповідно, постійно, відкрито і безперервно володіла та користувався цим домоволодінням як власним.

Більше того, згідно ч. 4 ст.ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація права була проведена відповідно до законодавства, що діяло в момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

А відповідно до ст.ст.100 та 101 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, які діяли на той момент, не передбачалося та не повязували набуття права власності на будинок з реєстрацією його в органах БТІ чи інших установах.

Також, згідно до вимог «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», від 07 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованого в Мінюсті України 18 лютого 2002 року за № 157/16445, з наступними змінами, а також листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності якого не була проведена, і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

Загальна інвентаризаційна вартість цілого житлового будинку з надвірними будівлями складає 85 579 гривень, даний факт також підтверджує технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 23.11.2017 року.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов'язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.1216, 1217, 1221-1223, 1225, 1258, 1261, 1268-1270 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Потіївської обєднаної територіальної громади, Радомишльського району, Житомирської області, про визнання права власності на будинок - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 09.01.2007 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за № 86 по вул. Центральна, в с.Моделів, Радомишльського району, Житомирської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Суддя І. М. Невмержицький