Справа № 644/6072/17
19 червня 2018 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Губської Я.В.,
при секретарі Балан Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) про повернення безпідставно набутих коштів,-
Згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.11.2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих коштів було направлено до Київського районного суду м. Харкова для подальшого розгляду за підсудністю.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 зазначену позовну заяву залишено без руху та надано ОСОБА_3 строк для усунення недоліків 5 днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
На адресу Київського районного суду м.Харкова 04.01.2018 надійшла заява позивача про виправлення описки в тексті ухвали про залишення позовної заяви без руху та 05.01.2018 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з уточненою позовною заявою.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.01.2018 виправлено описку в ухвалі судді Київського районного суду м. Харкова від 14.12.2017, зазначено вірно прізвище позивача «Білоконь»
Ухвалою судді від 11.01.2018 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 прийнято до провадження та призначено у судове засідання Київським районним судом м. Харкова, задоволено клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Шевченківським районним судом м.Києва.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова 10.04.2018 задоволено клопотання позивача про призначення судового засідання в режимі відеоконференції з Шевченківським районним судом м.Києва.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, в якій зазначила, що у разі неявки в судове засідання відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно, належним чином, про причини неявки не сповістила, заперечень не надала.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).
Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд, відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. (ст.5 ЦПК України)
Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Підтвердження наявності правочинів між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_4 суду не надано, позивач у позовній заяві стверджує, що ці платежі нею вчинені помилково, жодних правочинів або інших зобовязань між ними не має, відповідачем жодних доказів на підтвердження або спростування зазначеної інформації суду не надано.
Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Правочин - правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія субєкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обовязків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту. Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону.
Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст.1212 ЦК України, на яку правомірно посилається позивач, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов»язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Із аналізу ст.1212 ЦК України, зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності таких умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Суд вважає, що під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Відповідно до ч.1 ст. 1213 ЦК України, набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
Враховуючи, позовні вимоги задоволені, з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.
Керуючись ст.ст. 4,5,13,141,258,263,265,280 ЦПК України, ст.ст. 11, 202,321,509, 1212, 1213 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт для виїзду за кордон серія FЕ № 309390, виданий органом 6390 ВЦОД №2 УПГПР ГУДМС України в Харківській області 25.03.2016, строк дії до 25.03.2016) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1) суму в розмірі 35 000 (тридцять пять тисяч) гривень 00 коп.
Стягнути зі ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт для виїзду за кордон серія FЕ № 309390, виданий органом 6390 ВЦОД №2 УПГПР ГУДМС України в Харківській області 25.03.2016, строк дії до 25.03.2016) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1)з судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя : Я. В. Губська