Постанова

Іменем України

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 203/908/16-ц

провадження № 61-17251св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Лесько А.О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу АрсеньєваАнастасія Анатоліївна, Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Арсеньєва Анастасія Анатоліївна, Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 червня

2016 року у складі судді Свистунова О. В.,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Арсеньєва А. Н., Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її рідний брат ОСОБА_8, після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: квартира АДРЕСА_1. Спадкоємців першої черги за законом після померлого ОСОБА_8 не має. Позивач, як спадкоємець другої черги 15 грудня 2015 року звернулась до Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та довідалась, що 04 вересня 2015 року ОСОБА_8 склав на ім'я відповідача заповіт, який посвідчив приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Арсеньєва А. Н. Оскільки перед смертю її брат тяжко хворів, вважає що зазначений заповіт є недійсним, у зв'язку з тим, що він не міг в повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня

2016 року відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про залишення позову ОСОБА_4 без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 червня

2016 року вказану справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня

2016 року повернуто до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська для виконання вимог частини другої статті 293 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно того, що вона оскарженню не підлягає.

У червні 2016 року ОСОБА_5 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та залишити позовну заяву без розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції порушив її право на апеляційне оскарження, не взявши до уваги роз'яснення Конституційного Суду України щодо можливості апеляційного оскарження ухвал суду, якщо закон не містить прямої заборони на таке оскарження.

Заперечення на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не надходили.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

16 квітня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд встановив, що 17 травня 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня

2016 року відмовлено в задоволенні заяви про залишення без розгляду позову ОСОБА_4 Визнано ОСОБА_9, який є опікуном недієздатної ОСОБА_4, законним представником недієздатної особи - ОСОБА_4

У травні 2016 року ОСОБА_5 звернулася з апеляційною скаргою на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 червня

2016 року справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу суду першої інстанції від 17 травня 2016 року повернуто до Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська для виконання вимог частини другої статті 293 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 293 ЦПК України у редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду, у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 293 ЦПК України 2004 року окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо залишення заяви без розгляду.

Зважаючи на те, що апеляційному оскарженню не підлягає ухвала про відмову в задоволенні заяви про залишення позову без розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про повернення апеляційної скарги до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська для виконання вимог частини другої статті 293 ЦПК України 2004 року.

Доводи касаційної скарги про те, що у рішеннях Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010, від 28 квітня 2010 року № 12-рп/2010, від 08 липня 2010 року № 18-рп/2010 роз'яснено, що суди повинні застосовувати аналогічний підхід при вирішенні питання про прийняття до розгляду апеляційних скарг і щодо інших пунктів частини першої статті

293 ЦПК України, є необґрунтованими, оскільки у зазначених рішеннях надане офіційне тлумачення пунктів 2, 12, 18 частини першої статті 293 ЦПК України 2004 року.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргуОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді А. О. Лесько

С. Ю.Мартєв

С. П.Штелик