Справа № 1309/4455/12 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/783/4865/17 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Струс Л.Б.

суддів: Приколоти Т.І., Шандри М.М.

секретаря: Симець В.І.

з участю: ОСОБА_2, прокурора Заяць І.І., Вороблевської В.І., Вороблевського Я.М., представників ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 31 травня 2017 року у складі судді Колодяжного С.Ю. по справі за заявою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 16.02.2017 року про роз"яснення рішення Залізничного районного суду міста Львова від 23.02.2017 року у справі №1309/4455/12,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 31 травня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 16.02.2017 року в задоволенні заяви про роз"яснення рішення Залізничного районного суду міста Львова від 23.02.2017 року у справі №1309/4455/12 відмовлено.

Ухвалу оскаржили ОСОБА_5 та ОСОБА_6. В апеляційній скарзі зазначають, що вважають ухвалу необгрунтованою та незаконною. Стверджують, що необхідність роз'яснення рішення полягає у тому, на яких землях загального користування чи на земельних ділянках для обслуговування будинків учасників судового розгляду за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 зобов'язано відповідачів демонтувати самочинно побудовану двоповерхову прибудову до будинку АДРЕСА_3. Звертає увагу, що відповідачі протягом восьми років маніпулюють місцем розташування спірної прибудови, а тому роз'яснення рішення необхідне для того, щоб не ускладнювати виконання рішення. Однак суд відмовив в задоволенні заяви про роз'яснення рішення, вказавши, що прибудова знаходиться на землях комунальної власності.

Просять ухвалу скасувати та задовольнити заяву про роз'яснення рішення.

Зважаючи на положення п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд Львівської області здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися 16.05.2017 року в суд із заявою про роз'яснення рішення Залізничного районного суду м. Львова від 23.02.2017 року у справі №1309/4455/12 за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи - Управління природних ресурсів і регулювання земельних відносин, Львівська міська рада, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_5, ОСОБА_6, про зобов'язання демонтувати самочинну прибудову та зустрічною позовною заявою ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_8 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третя особа - ОСОБА_10, про визнання права власності на реконструйований житловий будинок.

Просили роз'яснити наступну частину резолютивної частини рішення, оскільки заявникам вона незрозуміла: «…демонтувати самочинно побудовану на землях міськземфонду двоповерхову прибудову…», що може в подальшому ускладнити реалізацію рішення суду.

Відмовляючи в задоволенні заяви про роз`яснення рішення суд першої інстанції вважав, що рішення суду є зрозумілим і таким, що не припускає іншого тлумачення, узгоджується з мотивувальною частиною рішення, де встановлено, що спірна прибудова до житлового будинку АДРЕСА_3 у м.Львові знаходиться на землях комунальної власності м.Львова, не викликає труднощів в його розумінні, зокрема його резолютивна частина є ясною і зрозумілою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст.221 ЦПК України ( в редакції чинній на момент винесення ухвали), якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Рішення суду може бути роз'яснено у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулася в суд з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, в якому просила зобов'язати відповідачів як співвласників будинку №22 на вул. Доробок у м. Львові демонтувати самочинно побудовану на землях міськземфонду двоповерхову прибудову розміром 4,6м х 6,3м до житлового будинку №22 на вул. Доробок у м. Львові.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова у справі №1309/4455/12 від 23.02.2017 року, позовні вимоги Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради задоволено, зобов'язано ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9 - співвласників будинку АДРЕСА_3 у м. Львові демонтувати самочинно побудовану на землях міськземфонду двоповерхову прибудову розміром 4,6м х 6,3м до житлового будинку АДРЕСА_3 у м.Львові та стягнути із ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради по 1,87 грн. судових витрат з кожного. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та в задоволенні позову третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - відмовлено.

В мотивувальній частині рішення встановлено, що спірна прибудова до житлового будинку АДРЕСА_3 у м.Львові знаходиться на землях комунальної власності м.Львова. Крім того ця обставина була також встановлена в судовому засіданні при розгляді апеляційних скарг на рішення та ухвалу Залізничного районного суду м.Львова.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Залізничного районного суду м.Львова від 23 лютого 2017 року є чітким та зрозумілим, а тому роз`ясненню не підлягає.

Колегія суддів приходить до висновку що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому доходить висновку, що підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 31 травня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 02 липня 2018 року.

Головуючий

Судді