З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Цуранова А. Ю. ,
при секретарі Зінченко А. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ громадянства і реєстрації фізичних осіб Білоцерківського міського відділу (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та право зняття з реєстраційного обліку
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що йому відповідно до договору дарування квартири від 05.04.2012 року на праві власності належить квартира №24 в будинку №76 по б-ру Олександрійський в м. Біла Церква Київської області. У вказаній квартирі зареєстровані його дочка ОСОБА_3 та син ОСОБА_4, а також дружина ОСОБА_2. Після розірвання шлюбу,06.09.2016 року, відповідач перестала проживати за вказаною адресою, а тому позивач просить суд визнати її такою, що втратила право на користування квартирою №24 в будинку №76 по б-ру Олександрійський в м. Біла Церква Київської області та зобовязати відділ громадянства і реєстрації фізичних осіб Білоцерківського міського відділу (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку в вказаній квартирі.
Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Також, в заяві відмовився від позовних вимог щодо зобовязання відділу громадянства і реєстрації фізичних осіб Білоцерківського міського відділу (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку квартири №24 в будинку №76 по б-ру Олександрійський в м. Біла Церква Київської області. Просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі №24, будинку №76, по б-ру Олександрійський в м. Біла Церква Київської області. Долучив до матеріалів справи акт №63 про фактично проживаючих осіб від 23.05.2018 року.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі.
Третя особа в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, подали до суду клопотання про заміну неналежної сторони, а саме: замінити третю сторону - Білоцерківський районний відділ управління ДМС України в Київській області на належного - орган реєстрації Білоцерківської міської ради.
Разом з цим, суд ухвалив відмовити в задоволенні вказаного клопотання третьої особи, оскільки статус останнього визначено позивачем, а також ним предявлена відповідна позовна вимога, будь-яких заяв від позивача про заміну, чи залучення до участі у справі іншої особи, до суду не надходило.
Суд вважає за необхідне провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Так, судом встановлено, що квартира №24 в будинку №76 по б-ру Олександрійський в м. Біла Церква Київської області належить на праві приватної власності ОСОБА_1, що підтверджується договором дарування квартири від 05.04.2012 року.
З довідки про місце проживання та склад сімї №8163 від 16.11.2017 року вбачається, що у вказаній квартирі зареєстровані позивач, його дочка ОСОБА_3, син ОСОБА_4, дружина ОСОБА_2.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.09.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

З пояснень позивача та ОСОБА_5 №63 про фактично проживаючих осіб від 23.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 в квартирі №24 в будинку №76 по б-ру Олександрійський в м. Біла Церква не проживає з 09.06.2016 року, фактична адреса проживання невідома.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовуватися житлом для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Виходячи з наведеного, при доведеності не проживання без поважних причин відповідача більше року у будинку він може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, на підставі цієї статті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім'ї власника права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.

Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачу чиняться будь-які перешкоди у проживанні в спірному будинку, а також відсутні дані про наявність будь-якої домовленості між сторонами щодо користування вказаним житлом. Відповідач до суду із заявою про продовження строку збереження за ним житлового приміщення не зверталась, не надавала доказів поважності причин відсутності у будинку понад встановлений строк, тому вимоги позовної щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, позивач звернувся до суду з заявою про відмову від позовних вимог щодо зобовязання Відділу громадянства і реєстрації фізичних осіб Білоцерківського міського відділу (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку квартири №24 в будинку №76 по б-ру Олександрійський в м. Біла Церква Київської області.

Згідно п. 4 ч. 1 ст.255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 273, 282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №24 в будинку №76 по б-ру Олександрійський в м. Біла Церква Київської області.

Провадження у справі в частині позовних вимог про зобовязання відділу громадянства і реєстрації фізичних осіб Білоцерківського міського відділу (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку квартири №24 в будинку №76 по б-ру Олександрійський в м. Біла Церква Київської області - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення до Апеляційного суду Київської області.

СуддяОСОБА_5