УХВАЛА

про забезпечення позову

27 червня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова в складі: головуючого судді Стрепко Н.Л.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсним заповіту померлої 31 грудня 2017 року ОСОБА_6, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №1172.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом скеровано запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_4

Разом з позовом позивачем було подано заяву про забезпечення позову у даній справі шляхом заборони Четвертій львівській державній нотаріальній конторі видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_6, яка померла 31 грудня 2017 року до ухвалення судом рішення.

Ухвалою суду від 23 червня 2018 року дану заяву повернуто.

27 червня 2018 року представником позивача ОСОБА_3 повторно подану заяву про забезпечення позову, якою просить накласти арешт на 1/3 частку квартири №3 в будинку №10 на вул. Верхратського у м. Львові, що належала на праві власності ОСОБА_6.

Дану заяву мотивує тим, що позивач ОСОБА_2 є рідним братом померлої 31 грудня 2017 року ОСОБА_6, якій на праві власності належала 1/3 частка квартири №3 в будинку №10 на вул. Верхратського у м. Львові, а також він є єдиним спадкоємцем другої черги після смерті ОСОБА_6, у звязку з чим ним подано заяву про прийняття спадщини за законом. Крім того, спадкоємцем майна за заповітом ОСОБА_6 є відповідач ОСОБА_4, на даний час існує спір стосовно визнання даного заповіту недійсним, у звязку з чим ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом своїх прав. Оскільки існує реальна загроза того, що доки у суді триватиме розгляд справи, відповідач ОСОБА_4 зможе відчужити належну йому (у випадку отримання свідоцтва про право на спадщину) частку спірної квартири за адресою: м Львів, вул. Верхратського, 10/3, просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на частку спірної квратири.

Оглянувши матеріали позову та заяви про забезпечення позову, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункт 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_7 проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті це обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

З матеріалів позовної заяви та заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом спору є визнання недійсним заповіту ОСОБА_6, померлої 31 грудня 2017 року, якій при житті належала 1/3 частка квартири, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Верхратського, 10/3, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №1172.

.

Як вбачається із матеріалів заяви, представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить накласти арешт на 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Верхратського, 10/3, яка належала ОСОБА_6 та є предметом заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, дійсність якого оспорюється позивачем в суді.

З врахуванням наведеного, а також беручи до уваги предмет позову, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити та в забезпечення позову до вирішення судового спору накласти арешт на 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Верхратського, 10/3, яка належала ОСОБА_6, оскільки такий вид забезпечення позову буде розумним, співмірним та відповідатиме обставинам справи.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Верхратського, 10/3, яка належала померлій 31 грудня 2017 року ОСОБА_6.

Дані стягувача: ОСОБА_2, місце проживання: 79005, м. Львів, вул. Верхратського, 10/3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Дані боржника: ОСОБА_4, місце проживання: 46022, м. Тернопіль, вул. Героїв Крут, 2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, тобто 27 червня 2018 року, та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Виконання ухвали суду покласти на Личаківський відділ державної виконавчої служби м. Львів головного територіального управління юстиції у Львівській області (адреса: 79058, м. Львів, пр. В. Чорновола, 39).

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання до Апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала складена 27 червня 2018 року.

Суддя: Стрепко Назар Любомирович