АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» червня 2018 року

м. Харків

справа № 643/18600/15-ц

провадження № 22-ц/790/2562/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Семикрас О.В.,

учасників справи:

позивача - ОСОБА_1,

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства страхова компанія «Провідна», третя особа ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою за апеляційною скаргою представника приватного акціонерного товариства страхова компанія «Провідна» - ОСОБА_6 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2017 року (ухвалене суддею Букреєвою І.А. в залі суду в м. Харкові),-

ВСТАНОВИВ:

«16» листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до страхової компанії «Україна» (далі СК «Україна»), ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 28 серпня 2014 року о 06 год. 25 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) з вини ОСОБА_5, під керуванням якого знаходився транспортний засіб «ВАЗ 1118», державний номерний знак НОМЕР_1 (далі автомобіль НОМЕР_2).

ОСОБА_5, під керуванням якого перебував автомобіль НОМЕР_2, скоїв зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 2120», державний номерний знак НОМЕР_3 (далі автомобіль НОМЕР_4), який знаходився під керуванням ОСОБА_3

Від зазначеного зіткнення автомобіль НОМЕР_2, відкинуло на транспортний засіб «Дєу Ланос», державний номерний знак НОМЕР_5 (далі автомобіль НОМЕР_6), який знаходився під керуванням позивача ОСОБА_1

В результаті даного ДТП транспортні засоби були пошкоджені, ОСОБА_1 та його дружині ОСОБА_7 завдані тілесні ушкодження.

Згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів СК «Україна» застрахувала цивільну відповідальність автомобілю НОМЕР_2, ліміт відповідальності страховика за матеріальну шкоду становить 50 000,00 грн.

13 листопада 2015 року кримінальне провадження відносно відповідача було закрито.

Винними діями відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_1 завдана матеріальна шкода у вигляді пошкодження автомобілю, вартість відновлюваного ремонту якого, відповідно до висновку судової автотранспортної експертизи становить 35 022,20 грн., та моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з ушкодженням здоровя та у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у звязку із пошкодженням автомобілю, і яку оцінює у 15 000,00 грн.

Зважаючи на зазначене, просив суд стягнути на його користь солідарно з ОСОБА_5 та СК «Україна» матеріальні збитки в розмірі 35 022,20 грн., з ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 15 000,00 грн. та витрати на юридичну допомогу в розмірі 4 500,00 грн., звільнити від сплати судового збору.

13 червня 2016 року ОСОБА_1 подав до суду уточнення до вищевказаної позовної заяви, в якій зазначив наступних відповідачів: ОСОБА_5, СК «Україна», ОСОБА_3 та ПрАТ СК «Провідна».

Також ОСОБА_1 подав до суду заяву про відмову від позовних вимог до ОСОБА_5

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2016 року провадження у справі за вищевказаним позовом в частині стягнення шкоди з ОСОБА_5, СК «Україна» закрито. Змінено відповідача у справі на ОСОБА_3 Залучено в якості співвідповідача ПрАТ СК «Провідна». Відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ПрАТ СК «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП (а.с. 87, 88).

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ПрАТ СК «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП, задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ СК «Провідна» на користь ОСОБА_1 у відшкодування шкоди, завданої ДТП, суму страхового відшкодування в розмірі 35 022,20 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, завданої ДТП, 5 000,00 грн. та у відшкодування витрат на правову допомогу 4 500,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2018 року заяву представника ПрАТ СК «Провідна» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (а.с. 181).

Не погодившись з вказаним заочним рішенням, представником ПрАТ СК «Провідна» подано апеляційну скаргу, в які просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Провідна». При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Судом не встановлено та не досліджено обставини справи, що мають значення для ухвалення законного судового рішення. Суд дійшов до передчасного висновку, що через неправомірні дії саме водія ОСОБА_3 сталося ДТП та його вина у вчиненні ДТП підтверджується постановою суду щодо звільнення ОСОБА_5 від відповідальності. Матеріали справи не містять будь-яких доказів, що свідчать про наявність вини ОСОБА_3 у вчиненні ДТП. Зважаючи на те, що у встановленому законом порядку вину ОСОБА_3 у вчиненні ДТП не встановлено, підстави для застосування деліктної відповідальності відсутні, тобто відсутні підстави для виплати страхового відшкодування. Висновок Харківського НДІСЕ № 10334 від 17 листопада 2014 року, яким визначена вартість відновлюваного ремонту автомобілю НОМЕР_6, та вартість матеріального збитку, не може бути покладений в основу судового рішення, оскільки є неповним. Суд першої інстанції помилково застосування ст. 1187 ЦК України, оскільки при взаємодії кількох транспортних засобів, повинна бути застосована ст. 1188 ЦК України, яка регламентує відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 травня 2018 року закінчено підготовку апеляційного розгляду даної цивільної справи, призначено до розгляду в спрощеному позовному проваджені з викликом учасників справи.

Представник ПрАТ СК «Провідна» в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

ОСОБА_1 та його представник проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

ОСОБА_3 та його представник апеляційну скаргу частково підтримали.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_3 та їх представників, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, грошової суми в розмірі 5 000,00 грн. та у відшкодування витрат на правову допомогу грошової суми в розмірі 4 500, 00 грн., в апеляційному порядку не оскаржується, у звязку з чим колегія суддів рішення суду першої інстанції в цій частині не переглядає.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з ПрАТ СК «Провідна» на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою 35 022, 20 грн., суд першої інстанції виходив з того, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28 серпня 2014 року за участю автомобілів НОМЕР_7, під керуванням ОСОБА_1, ВАЗ-1118, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5 та ВАЗ-2110, д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, був пошкоджений автомобіль «Daewoo Lanos».

Вартість відновлювального ремонту автомобілю складає 35 022, 20 грн., зазначена сума підлягає стягненню з ПрАТ СК «Провідна», в якій був застрахований автомобіль НОМЕР_8, що належить ОСОБА_3

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2, 3,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у повному обсязі не відповідає.

Із матеріалів справи вбачається, шо справа розглянута за відсутності представника ПрАТ СК «Провідна».

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі про те, що вони не були повідомлені про час та місце розгляду справи на 22 лютого 2017 року, спростовуються матеріалами справи.

Із матеріалів справи вбачається, що в судове засідання 13 грудня 2016 року представник ПрАТ СК «Провідна» не зявився, надав заяву про відкладення розгляду справи з тих підстав, що не отримав належних документів (а. с. 108).

За клопотанням відповідача розгляд справи був відкладений на 22 лютого 2016 року (а. с. 101).

24 січня 2017 року представник ПрАТ СК «Провідна» ознайомився з матеріалами справи (а. с. 111-113).

Отже, представнику відповідача ОСОБА_8 було відомо про час та місце розгляду справи.

В заяві про перегляд заочного рішення представник ПрАТ СК «Провідна» факт повідомлення про час та місце слухання справи не заперечував, зазначив, що не були присутніми в судовому засіданні у звязку з великим навантаженням (а.с. 144, 150).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що зазначені доводи апеляційної скарги не є обґрунтованими.

Не погоджується колегія суддів і з доводами апеляційної скарги про те, що при розгляді справи судом не була встановлена вина ОСОБА_3 в дорожньо-транспортній пригоді.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2016 року встановлено, що в діях водія ОСОБА_5 склад адміністративного правопорушення під час зазначеної дорожньо-транспортної пригоди не встановлений (а. с. 116-117).

Зібрані у справі докази свідчать про те, що водій ОСОБА_3 виїжджав з вулиці ОСОБА_9 на проспект Московський на заборонений сигнал світлофора, що і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_3 вищевказана постанова у встановленому законом порядку оскаржена не була, набрала законної сили.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_3

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, доводи скаржника стосовно того, що в матеріалах справи відсутні докази щодо вини ОСОБА_3 в дорожньо-транспортній пригоді не заслуговують на увагу.

Із матеріалів справи вбачається, що автомобіль ОСОБА_3 «ВАЗ-2110», д.н.з. НОМЕР_3, був застрахований по договору страхування № АС/4212590.

29 серпня 2014 року ОСОБА_1 повідомив ПрАТ СК «Провідна» про дорожньо- транспортну пригоду за участю автомобіля НОМЕР_9, під керуванням ОСОБА_3М.(а. с. 130-131).

Отже, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідно до ст.ст. 979, 988 ЦК України, ст.ст. 6, 20, 25 Закону України «Про страхування» страховик зобовязаний здійснити виплату страхової суми у разі настання страхового випадку.

Не заслуговують на увагу і посилання представника скаржника про те, що судом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру шкоди, заподіяної автомобілю, належному позивачу.

Із матеріалів справи вбачається, що на підтвердження суми шкоди позивач надав висновок судової - автотоварознавчої експертизи №10334 від 17 листопада 2014 року (а. с. 4- 13), яка була проведена у кримінальному провадженні.

Відповідач не надав доказів в спростування висновків експертизи.

Клопотання про призначення експертизи при розгляді справи не заявив.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано визнав зазначений висновок експертизи належним та допустимим письмовим доказом.

Проте, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції допущена помилка щодо визначення суми шкоди, заподіяної ОСОБА_1 пошкодженням належного йому автомобіля НОМЕР_6.

Так, з висновку судової автотоварознавчої експертизи № 10334 вбачається, що матеріальний збиток, спричинений власнику автомобіля НОМЕР_6, пошкодженого 28 серпня 2014 року, складає 28 346,61 грн.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_6, пошкодженого (28.08.2014), складає 35 022, 20 грн.

Згідно розяснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна. Розрахунок зношеності проводиться відповідно до ОСОБА_4 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - ОСОБА_4).

Згідно з ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна; положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Відповідно до п.1.3. Методики вимоги ОСОБА_4 є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин.

Відповідно до п.п. д) п. 1.4. Методики вона застосовується з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Пунктом 1.6. Методики встановлено, що фізичний знос КТЗ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників).

Отже, сума шкоди з урахуванням фізичного зносу автомобілю складає 28 346, 61 грн. (а. с. 14).

Із вищенаведеного висновку експертизи вбачається, що в суму 28 346, 61 грн. входить податок на додану вартість у розмірі 4 724, 44 грн. та 500, 00 грн. франшиза.

Проте, при розгляді справи позивачем не було надано доказів про те, що податок на додану вартість сплачений позивачем.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник пояснили, що автомобіль до цього часу не відремонтований, зазначені затрати не понесені.

Стягнення франшизи з ПрАТ СК «Провідна» не передбачене страховим договором.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що сума страхового відшкодування підлягає зменшенню до 23 122, 17 грн. ( 28 346, 61 грн. - 4 724, 44 грн.- 500, 00грн).

За таких обставин, відповідно до п.2 ч.1 ст. 374, ч.4 ст. 376 ЦПК України, колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача ПрАТ СК «Провідна» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 438,30 грн. прапорційно задоволеним позовним вимогам.

Висновки суду першої інстанції стосовно того, що судовий збір не підлягає стягненню з ПрАТ СК «Провідна» є необґрунтованим, оскільки обовязок відповідача щодо відшкодування позивачу судових витрат по сплаті судового збору, передбачений процесуальним законом, у звязку з чим у суду були відсутні правові підстави для відмови позивачу у стягненні судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, ч.І ст.369, п. 1 ч.І ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства страхова компанія «Провідна» - ОСОБА_6 задовольнити частково.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2017 року в частині стягнення з приватного акціонерного товариства страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 суми у відшкодування шкоди змінити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, суму страхового відшкодування у розмірі 23 122,17 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 438,30 грн.

В іншій частині заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2017 року не переглядалося.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Постанову складено «20» червня 2018 року.

Суддя-доповідач: Судді:ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12