Єдиний унікальний номер 234/4070/17 Номер провадження 22-ц/775/665/2018

Головуючий в І інстанції Демидова В.К. Єдиний унікальний номер 234/4070/17
Доповідач Папоян В.В. Номер провадження 22-ц/775/665/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі суддів:

головуючого судді Папоян В.В.

суддів Кішкіної І.В., Халаджи О.В.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 31 січня 2018 року цивільну справу №234/4070/17 за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (суддя Демидова В.К.),

В С Т А Н О В И В :

21.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно кредитного договору №б/н від 19.09.2011р. ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У добровільному порядку відповідачка не виконує зобовязання за договором, через що станом на 28.02.2017р. утворилась заборгованість в сумі 72981,30грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 6950,00грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 58948,77грн., заборгованості з комісії та пенею за користування кредитом 3131,04грн., штрафу 500,00грн. та 3451,49грн. Просить стягнути з відповідачки на користь позивача сума заборгованості за кредитом, понесені позивачем судові витрати в сумі 1600,00 грн.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 31 січня 2018 року позовні вимоги було задоволено частково стягнуто з відповідача суму боргу у розмірі 65898,77 грн., що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 6950,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 58948,77 грн., а також витрати зі сплати судового збору у сумі 1600 грн. В задоволенні позову стосовно стягнення заборгованості за пенею, комісією та штрафами відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням в частині визначення суми боргу, відповідач подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове, яким стягнути з неї на користь позивача борг в сумі 13205 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд безпідставно не взяв до уваги наданий нею розрахунок боргу. У тому числі не прийняв до уваги, що відсотки нараховані за збільшеною відсотковою ставкою. При цьому посилається на п.3 ст.1056 ЦК України та зазначає, що умови договору щодо права кредитора змінювати розмір процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду першої інстанції без змін. В обґрунтування зазначає, що наведений ними розрахунок підтверджується випискою по картковому рахунку. Та відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування цього розрахунку.

Особи які приймають участь по справі у судове засідання апеляційного суду не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник заявника в апеляційній скарзі зазначив клопотання про розгляд справи без його участі. За ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про стягнення заборгованості за пенею, комісією та штрафами не оскаржується, тому апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю або частково та ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює рішення у разі невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та неправильного застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст.ст. 1054, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

При розгляді справи встановлено, що 19 вересня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір якій оформлений у вигляді Заяви-анкети про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, яка фактично є кредитним договором, що укладено у письмовій формі та підписано сторонами. Відповідно до умов якого кредитний договір складається з Анкети-заяви, Довідки про умови кредитування, Умов і правил надання банківських послуг. За цим договором ПАТ КБ «ПриватБанк» надало відповідачу грошові кошти у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, за умовами якої передбачено сплату відсотків в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у звязку з порушенням виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження виконання цих зобовязань, суд зазначив про правомірність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 65898,77 грн., що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 6950,00 грн., та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 58948,77 грн.

Проте з вказаним висновком суду не можна погодитися у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна», підписаної відповідачем 19.09.2011 року, базова процентна ставка на місяць складала 2,5 відсотка, тобто 30 відсотків на рік.

З наданого позивачем розрахунку убачається, що за період з 01.09.2014 р. по 31.03.2015р. нарахування відсотків здійснювалось відповідно до Тарифів, що діяли з 01.09.2014 року, щомісячна процентна ставка складала 2,9 відсотка у місяць, тобто 34,8 відсотка на рік (згідно розрахунку позивача та даних з офіційного веб-сайту ПАТ КБ «ПриватБанк»).

Починаючі з 01.04.2015 року нарахування відсотків відповідачу здійснювалось відповідно до Тарифів, що діяли з 01.04.2015 року, щомісячна процентна ставка складала 3,6 відсотка у місяць, тобто 43,2 відсотка на рік (згідно розрахунку позивача та даних з офіційного веб-сайту ПАТ КБ «ПриватБанк»).

Згідно з п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в любий момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, установленого банком.

Відповідно до анкети-заяви, особа, яка її підписала, зобовязана виконувати умови і правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк».

Однак відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Відповідно до статті 1056-1 ЦК України Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. (ч.3 ст. 1056-1)

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка.

У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. (ч.4 ст. 1056-1)

З матеріалів справи убачається, що при укладенні договору сторонами узгоджена базова процентна ставка на місяць у розмірі 2,5 % на місяць, тобто 30 % на рік, що підтверджується підписаною сторонами Довідкою про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна».

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо належного повідомлення божника про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку. Звертаючись до суду з позовом щодо стягнення заборгованості та обґрунтовуючи свої вимоги щодо розміру відсотків позивач зазначав, що розміщення на сайті банківської установи відповідної інформації є належним повідомленням боржника відсоткової ставки. Проте це ні є належним повідомленням боржника про збільшення відсоткової ставки у розумінні ст..11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, позивачем нараховувались проценти у розмірі більшому, ніж було визначено умовами договору, всупереч статті 1056-1 ЦК України щодо заборони збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем на час дії відсоткових ставок 34,80% та 43,20% погашення заборгованості не здійснювалося.

Проте при задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками суд першої інстанції не дав належну оцінку тому факту та не врахував положення наведених правових норм.

З наявної в матеріалах справи анкеті-заявці про приєднання до умов та правил надання банківських послуг убачається, що сторонами обумовлено проценту ставку за користуванням кредитом 30% річних на залишок заборгованості.

Тобто, виходячи з процентної ставки за весь час користування кредитом 30% річних та кількості днів за період з 01 вересня 2014 року (дати першого підвищення відсоткової ставки за користування кредитом) по 28 лютого 2017 року, яка складає 911 день, заборгованість по відсоткам за користування кредитом становить 5276,21 грн. з наступного розрахунку: 6461,97 грн.(поточна заборгованість за кредитом) х 30% : 360 днів (передбачених п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою») х 911 день = 4905,71 грн.; 488,03 грн.(прострочена заборгованість за кредитом) х 30% : 360 днів (передбачених п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою») х 911 день = 370,50 грн.; 4905,71 грн. + 370,50 грн. = 5276,21 грн., та разом із заборгованістю за процентами станом на 01 вересня 2014 року (накопичувальним підсумком) у сумі 2387,48 грн. стягненню підлягає 7463,69 грн. (5276,21 грн. + 2387,48 грн.).

Таким чином, виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами за кредитним договором підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути станом на 28 лютого 2017 року заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 7463,69 грн.

Оскільки розглядаючи справу суд першої інстанції не зясував належним чином усіх обставин, які мають значення по справі, не визначився з нормою матеріального закону, яким врегульовані спірні правовідносини, що призвело до невірного вирішення справи, тому рішення суду в частині щодо розміру задоволених позовних вимог заявлених позивачем підлягає зміні.

Згідно ч.13 ст. 141 України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Задовольняючі позовні вимоги частково апеляційний суд, з урахуванням вимог ст.. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути зі сторін понесені ними судові витрати пропорційно задоволених вимог, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду першої інстанції в сумі 316 грн. пропорційно, та стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір сплачений останнім за подання апеляційної скарги у сумі 1926 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 31 січня 2018 року задовольнити частково.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 31 січня 2018 року в частині розміру задоволених позовних вимог, а також розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» суму боргу за договором кредиту № б/н від 19 вересня 2011 року в розмірі 14413,69 грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 6950 грн. та заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 7463,69 грн, а також понесені витрати по судовому збору за подання позовної заяви в сумі 316 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 понесені витрати по судовому збору за подання апеляційної скарги в сумі 1926 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: В.В. Папоян

ОСОБА_3

ОСОБА_4