Справа № 367/7450/17
Провадження №2/367/1273/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

13 червня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.

з участю секретаря Коваленко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 02 листопада 2016 року між нею та відповідачем, який є громадянином України ОСОБА_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 було укладено шлюб. Після укладення шлюбу вони з відповідачем проживали разом за адресою її фактичного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2. Приблизно у січні 2017 року відповідач перестав проживати в Україні, натомість, вона навпаки бажає проживати в Україні.

У вересні 2017 року відповідач знову на короткий термін приїхав до України, у цей період вона намагалася вирішити з ним питання про розірвання шлюбу у позасудовому порядку, але він відмовився зявлятися до будь-яких установ для розірвання шлюбу, повідомивши, що він цими питаннями займатися не буде. На теперішній час зв'язок у неї з відповідачем втрачено, його місце проживання на даний момент їй не відомо, спільне господарство не ведеться, тому з боку відповідача немає можливості з»явитися до органів РАГСу для розірвання шлюбу у позасудовому порядку, чим порушуються її права, що мають для неї істотне значення, тому вона вимушена звернутися до суду із даним позовом.

Разом з цим, відповідач надав їй власноручно підписану письмову згоду на розірвання шлюбу в порядку частини 2 статті 110 ЦПК України, за змістом якої зазначається, що «за домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них..», копію якої вона додає до позову.

Їх спільне з відповідачем життя, на жаль, не склалося у звязку з різними поглядами на сімейне життя, що суперечить її уявленням про сім»ю. Також на цьому підґрунті між ними втрачено взаєморозуміння, почуття любові один до одного. На даний момент спільне господарство ними разом не ведеться. На її думку подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її законним інтересам, які мають істотне значення, наміру зберегти шлюб з відповідачем вона не має. Їх шлюб носить формальний характер.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що спільне проживання з відповідачем і примирення неможливе, оскільки суперечить її інтересам, вважає, що не має сенсу зберігати даний шлюб та надавати строк на примирення. Просить суд залишити їй після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 ОСОБА_3.

В звязку із викладеними обставинами позивачка просить розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідачем, яким є громадянин України ОСОБА_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, строк для примирення не застосовувати .

Позивачка ОСОБА_1 ОСОБА_2 надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує, строк на примирення не потрібен, звукозапис не проводити .

Представник відповідача ОСОБА_4 надав суду письмову заяву, в який вказує, що проти винесення заочного рішення по справі не заперечує, просить суд розглядати справу за відсутності відповідача, строк на примирення не надавати, звукозапис не проводити, проти розірвання шлюбу не заперечують, просить врахувати письмові пояснення відповідача від 13.06.2018 року, які вони додають та врахувати під час ухвалення рішення. Також представник відповідача ОСОБА_4 надав письмові пояснення, в яких зазначає, що в своїй позовній заяві (а.с.1) позивач стверджує, що вона уклала шлюб із відповідачем ОСОБА_1 ОСОБА_3, який є громадянином України. Дане твердження не відповідає дійсності, адже ОСОБА_1 ОСОБА_3 є громадянином ОСОБА_5 Португалія, про що зазначено в свідоцтві про шлюб (а.с.8) та копії його паспорта (а.с.11). Крім того, до позовної заяви додана заява від 27.09.2017 року начебто складена та підписана від імені відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про розгляд справи про розірвання шлюбу за місцем проживання позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 та без його участі (а.с.6,7). Звертає увагу суду, що після його ознайомлення з матеріалами справи та надання фотокопій матеріалів справи для ознайомлення своєму довірителю ОСОБА_1 ОСОБА_3, останній повідомив йому, що не складав та не підписував вищевказаної заяви, а його підпис від його імені на вказаній заяві виконано не ним, а іншою особою. Факт підписання вказаної заяви 27.09.2017 року відповідачем ОСОБА_1 ОСОБА_3 спростовується копією його закордонного паспорта, з якого вбачається, що в даний період часу він був відсутній на території України. Припускають, що це було зроблено для введення суду в оману для обрання зручної підсудності для позивача у даній справі. Також звертає увагу суду, що сторони проживали спільно як родина у Франції до 21.07.2017 року та в цей проміжок часу періодично приїжджали у справах в Україну, адже ними придбавалось нерухоме майно, зокрема, земельна ділянка, нежитлове приміщення, будувався будинок, що буде окремим предметом спору в іншому судовому провадженні.

В звязку із цим суд, враховуючи письмові заяви позивача та представника відповідача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 02.11.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу дітей не мають. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, проти примирення сторони заперечують. Дані обставини вказують на те, що сімя сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати.

Зазначені вище обставини підтверджуються матеріалами справи.

Таким чином суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і він підлягає до задоволення.

Враховуючи письмову заяву позивачки , суд вважає, що після розірвання шлюбу слід залишити їй прізвище ОСОБА_1 ОСОБА_3.

Керуючись ст. 104, 105, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 7, 8, 12, 258, 259, 261, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ОСОБА_3, зареєстрований 02 листопада 2016 року Шевченківським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві , актовий запис № 1575 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище ОСОБА_1 ОСОБА_3 .

Копію рішення направити сторонам для відома.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Пархоменко