ПОСТАНОВА

Іменем України

25 червня 2018 року м. Кропивницький

справа № 389/3439/16-ц

провадження № 22-ц/781/757/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

ОСОБА_1 (суддя доповідач)

ОСОБА_2; ОСОБА_3

за участю секретаря: Кравченко Я.С.

учасники справи:

позивач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ

«Банк «Фінанси та Кредит»;

відповідач- Андрусик А.І.; ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про:

- стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 1/РVN61-07-08 від 09 липня 2008 р. у розмірі 28 320,87 доларів США, в гривневому еквіваленті на дату ухвалення рішення, що складається з суми строкової заборгованості по основному боргу кредиту - 19 738,79 доларів США, суми простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 2 194,75 доларів США, суми строкової заборгованості по відсоткам 3 21,08 доларів США, суми простроченої заборгованості по відсоткам - 6 066,25 доларів США, а також пеню за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам - 540 319,90 грн.

В обґрунтування вимог зазначено, що на підставі кредитного договору № 1/РVN61-07-08 від 09 липня 2008 р., зі змінами та доповненнями, що стосувалися реструктуризації кредиту, внесеними додатковою угодою № 1 від 10 серпня 2012 року ОСОБА_5 надано кредит в розмірі 24 740,00 доларів США, строком до 08 липня 2023 року.

Згідно умов якого, позичальник зобовязаний щомісячно, в термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредитних ресурсах у складі щомісячного ануїтетного платежу, до складу якого також входять відсотки за користування кредитними ресурсами, згідно з графіком зниження розміру заборгованості.

Відповідно до п. 3.4, 6.1 кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення платежу.

Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки відповідно до умов цього договору, у випадках, коли позичальник у період дії договору порушував будь-які умови договору, у тому числі, несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом або процентами, відповідно до пунктів 3.2, 4.3, 4.4, 4.7, 4.8 даного договору, позичальник на вимогу Банку не сплатив у передбачених договором випадках неустойку (штраф, пеню).

Позивачем кредитні зобовязання виконано у повному обсязі.

Також, 09 липня 2008 року з метою забезпечення виконання кредитних зобовязань між Банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 1/PVN61-п, із змінами та доповненнями, що стосувалися реструктуризації кредиту, внесеними додатковою угодою № 1 від 10 серпня 2012 року. За умовами якого, ОСОБА_4 виступила поручителем за кредитним договором укладеним з ОСОБА_5.

При невиконанні або неналежному виконанні боржником зобовязань за кредитним договором, поручитель та боржник відповідатимуть перед кредитором солідарно, тобто кредитор має право вимагати виконання зобовязань за кредитним договором як від боржника так і від поручителя повністю або в частині боргу.

Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обємі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, сплату щомісячних відсотків та підвищених відсотків, сплату неустойки по основному боргу та процентам, відшкодуванню всіх збитків. Поручитель за договором залишається зобовязаним поруч з боржником до повного виконання всіх зобовязань за кредитним договором. Виконання зобовязання поручителем за договором поруки є безумовними.

Відповідно до п. 4, договір поруки набирає чинності після його підписання та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань за договором.

Проте, відповідачі належним чином не виконують взяті на себе зобовязання, розрахунки у повному обсязі з позивачем у відповідності до перелічених вимог кредитного договору та договору поруки не проводять.

Станом на 01 грудня 2016 року заборгованість за кредитним договором становила 1 264 160,98 грн., з яких:

- сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту - 19 738,79 доларів США, що за курсом НБУ 25,558575 грн. за 1 долар США на дату розрахунку становила 504 495,34 грн.,

- сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 2 194,75 доларів США, що за курсом НБУ 25,558575 грн. за 1 долар США на дату розрахунку становила 56 094,68 грн.,

- сума строкової заборгованості по відсоткам 3 21,08 доларів США, що за курсом НБУ 25,558575 грн. за 1 долар США на дату розрахунку становила 8 206,35 грн.,

- сума простроченої заборгованості по відсоткам - 6 066,25 доларів США, що за курсом НБУ 25,558575 грн. за 1 долар США на дату розрахунку становила 155 044,71 грн.,

- пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам - 540 319,90 грн.

Посилаючись на положення ЦК України, Банк просив повністю задовольнити його вимоги та стягнути солідарно з відповідачів зазначену суму боргу.

Рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №1/РVN61-07-08 від 09 липня 2008 року, у загальному розмірі 28 320,87 доларів США, що еквівалентне сумі 789 869,10 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 05 лютого 2018 року, а також 540 319, 90 грн. пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір у сумі 18962, 42 грн.

В частині стягнення заборгованості з ОСОБА_4 відмовлено.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить про скасування рішення суду в частині відмови в задоволенні позову щодо стягнення боргу з ОСОБА_4 та задоволення позовних вимог в цій частині. Зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно зясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. А саме, поручитель був обізнаний з умовами кредитного договору, у тому числі з кінцевим строком виконання зобовязання - 08.07.2023 р. (п.2.1. кредитного договору). Підписанням договору поруки сторони погодили, що цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами (п.4.1). Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання за кредитним договором (п. 4.2). Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобовязання. Тобто, сторони визначили строк припинення поруки подією, яка неминуче має настати, а саме, припиненням забезпеченого нею зобовязання за кредитним договором, що відповідає ч.2 ст. 252 ЦК України. Посилання суду першої інстанції на приписи ст.559 ЦК України, як на підставу відмови у задоволенні позову щодо стягнення з поручителя заборгованості є безпідставними. Основне зобовязання, яким є кредитний договір, не припинено, а остаточний строк повернення кредиту (08.07.2023 р.) ще не настав, борг на іншу особу не переведений. Відтак, не можна вважати договір поруки припиненим внаслідок не предявлення протягом 6-місячного терміну вимог до поручителя, такий висновок суду є помилковим. Крім того, у разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред?явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Строк виконання відповідачами умов кредитного договору щодо повного повернення отриманих кредитних коштів та виконання інших зобовязань настав 26.11.2016 року, з дати отримання вимоги Банку. Перебіг шестимісячного строку для предявлення Банком вимог до поручителя розпочався 26.11.2016 року та закінчується 26.05.2017 року. У вказаний проміжок часу, а саме 31.01.2017 р. Банк звернувся до суду з позовною заявою до позичальника та фінансового поручителя. Правові позиції ВСУ, на які посилався суд в судовому рішенні не відносяться до даних правовідносин, оскільки стосуються припинення поруки через зміну кредитором виконання основного зобовязання та інших відмінних від обставин даної справи підстав. Також суд помилково вказав, що позичальник припинив виконувати зобовязання за кредитним договором 01.12.2012 р, оскільки згідно дослідженого судом розрахунку заборгованості, останній платіж за кредитним договором був здійснений 19.11.2015 р. у розмірі 100 доларів США на сплату відсотків за користування кредитними коштами.

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подано відзиви на апеляційну скаргу в яких просять залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначають, що ОСОБА_5, як боржник , починаючи з 01.12.2012 року по 19.11.2015 р. (55 місяців) та з 19.11.2015 року по 01.12.2016 року (14 місяці) включно, не виконував зобовязання за кредитним договором. Пунктом 2.1.1 договору поруки визначено, що у разі невиконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором кредитор має право протягом 5 робочих днів з дня невиконання предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя. Ці вимоги є обовязковими для виконання протягом 5 робочих днів з моменту отримання поручителем від кредитора письмового повідомлення про невиконання боржником зобовязань за договором про іпотечний кредит. Письмову вимогу про дострокове повернення кредитних коштів відповідачі отримали 26.11.2016 р., тобто через 69 місяців (з 01.12.2012 р. по 01.12.2016 р.), таким чином Банк не виконав вимоги п. 2.1.1 договору поруки щодо предявлення вимог до поручителя, порушивши при цьому 6-ий строк предявлення вимог до поручителя, встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України. За договором поруки кредитор повинен був звернутися до поручителя протягом наступних 6-ти місяців після 19.11.2015 року, коли боржник припинив виконувати свої зобовязання за кредитним договором. Крім того, додаткова угода № 1 до договору поруки від 08.08.2012 р. немає ніякого відношення до основного договору поруки, так як п. 1.1 вказаної угоди змінює редакцію договору поруки №2/KVN4-03-06-P від 29.03.2006 року, стороною якого ОСОБА_4 не являється.

Апеляційне провадження відкрито 27 квітня 2018 року. Розгляд справи призначено на 07 червня 2018 року. У зв?язку з перебуванням судді учасника ОСОБА_2 у відпустці розгляд справи відкладено на 25 червня 2018 року.

Ухвалою суду за клопотання представника позивача розгляд справи призначено в режимі відеоконференції з Шевченківським районним судом м. Києва на 25 червня 2018 року на 12.00 год. У звязку з відсутністю у районному суді вільних залів судового засідання, розгляд справи відкладено на 16 год. 00 хв. У визначений час представник Банку в судове засідання до Шевченківського районного суду м. Києва не зявився. Відповідачі під технічний запис повідомили про розгляд справи без їх участі (т. 2 а.с.112;114-116).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, за наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконав та не забезпечив повернення кредиту в терміни передбачені договором. В частині стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_4 відмовив у звязку із припинення дії поруки.

Рішення суду в частинні задоволення позовних вимог про стягнення боргу з боржника ОСОБА_5 не оскаржується.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції, в частині оскаржуваних позовних вимог, перевірений колегією суддів в межах доводів апеляційної скарги і встановлено про його невідповідність обставинам справи, спірним правовідносинам.

Судом встановлено, що згідно кредитного договору №1/PVN16-07-08 від 09 липня 2008 року із змінами та доповненнями, що стосувалися реструктуризації кредиту, внесеними додатковою угодою №1 від 10 серпня 2012 року ОСОБА_5 надано кредит у розмірі 24 740,00 доларів США строком до 08 липня 2023 року із сплатою 17,0% річних (т. 1 а.с.11-17).

Згідно з п. 3.2 кредитного договору позичальник зобовязується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором до 08 липня 2023 року. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок. Позичальник зобовязується щомісяця, в термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за виданими кредитними ресурсами у розмірі 380,75 доларів США.

Цей договір набирає чинності з моменту першої видачі кредитних ресурсів (їхньої першої частини) та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань (п.7.2).

10 серпня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_5 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору №1/PVN16-07-08 від 09.07.2008 року. Згідно якої п. 3.2 кредитного договору викладено в наступній редакції: «Позичальник зобовязується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 08 липня 2023 року. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок. Позичальник зобовязується щомісячно в термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредитним ресурсам у складі щомісячного ануїтетного платежу, який дорівнює 409,00 доларів США» ( т. 1 а.с.16).

09 липня 2008 року між публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір поруки №1/PVN16-п від 09 липня 2008 року. Умовами якого передбачено, що поручитель зобовязується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобовязань за кредитним договором № 1/PVN16-07-08 від 09 липня 2008 року та додатковими угодами до нього, як існуючими на момент укладення договору, так і тими , що виникнуть на його підставі в майбутньому. Підписанням цього договору поручитель підтверджує, що йому добре відомі усі умови вищезгаданого договору про іпотечний кредит та з ними погоджується. У разі невиконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором, кредитор має право протягом 5-ти робочих днів з дня невиконання предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя. Ці вимоги є обовязковими для виконання протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання поручителем від кредитора письмового повідомлення про невиконання боржником зобовязань за договором про іпотечний кредит. Це й договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами (уповноваженими представниками сторін). Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання за кредитним договором. Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобовязання (п. 1.1, 2.1.1, 4.1,4.2, 4.3) ( т. 1 а.с.18-19).

10 серпня 2012 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 1/PVN16-п від 09 липня 2008 року, згідно якої п. 1.1 договору поруки № 2/KVN4-03-06-P від 29.03.2006 р. (невірно зазначено номер договору поруки) викладено в наступній редакції: «Поручитель зобовязується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником усіх його зобовязань за кредитним договором № 1/PVN16-07-08 від 09 липня 2008 року та додатковою угодою № 1 до нього від 10.08.2012 року, а також тими, що виникнуть на його підставі в майбутньому». Додаткова угода набуває сили з моменту її підписання обома сторонами та є невідємною частиною договору поруки № 1/PVN16-п від 09 липня 2008 року. Всі інші умови договору поруки № 1/PVN16-п від 09 липня 2008 року залишаються без змін та є обовязковими для виконання обома сторонами (т. 1 а.с.20).

Оскільки, ОСОБА_5 не здійснював своєчасне повернення сум отриманого кредиту, сплату сум нарахованих за користування кредитними коштами процентів та комісії у встановлені кредитним договором строки, станом на 01 грудня 2016р. у нього виникла прострочена заборгованість перед Банком у сумі 1 330 189,00 грн., яка згідно розрахунків складається із:

- сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту - 19 738,79 доларів США (що еквівалентне сумі 550 514,85 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 05.02.2018 р.);

- сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 2 194,75 доларів США (що еквівалентне сумі 61 211, 58 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 05.02.2018 р.);

- сума строкової заборгованості по відсоткам - 321,08 доларів США (що еквівалентне сумі 8 954,92 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 05.02.2018 р.);

- сума простроченої заборгованості по відсоткам - 6 066,25 доларів США (що еквівалентне сумі 169 187,71 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 05.02.2018 р.);

- пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам 540 319,90 грн. (т. 1 а.с.4-10).

23 листопада 2016 року Банком на адресу боржника ОСОБА_5 та поручителя ОСОБА_4 направлено вимоги про дострокове повернення кредитних коштів по кредитному договору № 1/PVN16-07-08 від 09 липня 2008 року, які датовані 22 листопада 2016 року. Згідно яких, боржнику ОСОБА_5 необхідно негайно погасити виниклу прострочену заборгованість по кредитному договору в сумі 8 261,00 доларів США та 651 017,66 грн. Достроково повернути кошти в сумі 19 738,79 доларів США, протягом 10 банківських днів з моменту отримання даної вимоги. А поручителю ОСОБА_4 необхідно не пізніше 5-ти банківських днів з моменту отримання цього повідомлення погасити виниклу прострочену заборгованість по кредитному договору в сумі 8 261,00 доларів США та 651 017,66 грн. Достроково повернути кредитні кошти в сумі 19 738,79 доларів США ( т.1 а.с.21-22).

Вказані банківські вимоги відповідачі отримали 26 листопада 2016 року (т. 1 а.с.21-22 на звороті).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.611 ЦК у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (ст. 554 ЦК України), якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом ч.4 ст. 559 ЦК, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

У п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову.

Припинення поруки повязане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

Вирішуючи спір, суд не врахував положень ч.4 ст.559 ЦК України, якою передбачено порядок припинення дії поруки.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 559 ЦК України, вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинна бути предявлена у судовому порядку в межах строку дії договору поруки, або протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Згідно п. 1.2, 4.1, 4.2 договору поруки, підписанням цього договору поручитель, який зобовязується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобовязань за кредитним договором, підтверджує, що йому добре відомі усі умови договору про іпотечний кредит та з його умовами він погоджується. Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до припинення кредитних зобовязань забезпечених порукою.

Умови договору поруки про його дію до повного припинення зобовязань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251 ЦК, ч. 4 ст. 559 ЦК, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

У кредитному договорі №1/PVN16-07-08 (п. 3.2), в рахунок забезпечення якого укладено договір поруки, сторони обумовили, що боржник, а відтак і поручитель взяв на себе зобовязання повернути суму кредиту шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 380,75 доларів США, щомісячними платежами. Додатковою угодою від 10 серпня 2012 року ануїтетний платіж збільшено до 409 доларів США (а.с.16).

Отже, крім установлення строку дії договору, сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобовязання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобовязання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обовязку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобовязань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що повернення боргових визначених періодичними платежами, обчислюються з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України від 14 червня 2017 року викладеним у справі № 6-1009цс 17.

Як виходить з пункту 3.2 укладеного кредитного договору та графіку погашення кредитної заборгованості, який є додатком №1 до договору, позичальник з дати підписання цієї угоди (09 липня 2008 року) зобовязується повертати кредит шляхом щомісячної сплати відсотків та погашення відповідної частини кредиту в розмірі 380,75 доларів США кожного календарного місяця строку кредитування (т. 1 а.с. 11-15). В подальшому, додатковою угодою ця сума збільшена до 409 доларів США.

Відповідно до пункту 1.1. договору поруки поручитель зобовязується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобовязань за кредитним договором № 1/РVN61-07-08 від 09 липня 2008 р. та додатковими угодами до нього (т. 1 а.с.18-19).

Отже, оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати щомісячно в термін до 10 числа кожного місяця, а за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за всіма зобов?язаннями останнього за основним договором, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для пред?явлення вимог до поручителя.

Вимога до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання, дає підстави для застосування частини четвертої статті 559 ЦК України, тобто для припинення поруки в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

У звязку з порушенням боржником ОСОБА_5 виконання зобовязання за кредитним договором, Банк відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК і п. 3.4 кредитного договору використав право достроково стягнути з боржника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши 23 листопада 2016 року на їх адреси вимоги про дострокове повернення кредитних коштів по кредитному договору №1/PVN16-07-08 від 09.07.2008 р. (т. 1 а.с.21-22).

Вимога до відповідачів про дострокове стягнення заявлена Банком 23 листопада 2016 року, звернення до суду (поштове направлення) відбулось 27 грудня 2016 року. Отже, з огляду на дату предявлення вимоги до поручителя, з урахуванням положення ст. 559 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку, що стягнення з поручителя по черговим платежам відбуватиметься починаючи з червня 2016 року. Позивачем пропущений строк звернення до вимог про стягнення кредитної заборгованості з поручителя, що передували червню 2016 року. Оскільки відповідно до положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Тому, загальний розмір заборгованості поручителя за вищевказаний період становить 22 182,43 доларів США, що еквівалентно гривні 618 446,14 грн., яка складається із суми строкової заборгованості по основному боргу кредиту 19 738,79 доларів США, що еквівалентно гривні 550 317,46 грн., суми простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 548,22 доларів США, що еквівалентно гривні 15 284,32 грн., суми простроченої заборгованості по відсоткам 1 895,42 долари США, що еквівалентно гривні 52 844,30 грн., пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту 16 047,89 грн., пені за прострочення заборгованості по відсоткам 55 529,15 грн. Загальний розмір заборгованості за пенею становить 71 577,04 грн., так як згідно пункту 6.1 Договору, прострочення повернення кредитних ресурсів та або сплати процентів сплачується пеня з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення.

Посилання відповідачів на те, що Банк на підставі пункту 2.1.1 договору поруки, після виникнення простроченої заборгованості повинен був протягом 5-ти робочих днів з дня невиконання предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя, судом не приймаються до уваги. Оскільки зазначене положення є правом Банку, а не його обовязком та не звільняє поручителя від відповідальності за несвоєчасне виконання боржником зобовязань по кредиту.

Враховуючи неправильне застосування судом норм матеріального права, відповідно до ст. 376 ЦПК України рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_4 (поручителя) підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення вимог в цій частині.

За положеннями законодавства та умовами зобовязаннями між сторонами, стягнення з боржника і поручителя відбувається солідарно. Судом першої інстанції стягнуто з ОСОБА_5 заборгованість на загальну суму 1 330 189,00 грн. З даної суми солідарна відповідальність ОСОБА_4 становить 690 023,18 грн.

Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Так як апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, то з ОСОБА_4 на користь Банку стягується судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 15 525,51 грн., пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст. 368, ст. 374, ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити частково.

Рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2018 року в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя ОСОБА_4 скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з поручителя ОСОБА_4 (паспорт серії ЕА 715394, виданий Знамянським МРВ УМВС України в Кіровоградській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1) заборгованість в порядку солідарної відповідальності з боржником за кредитним договором від 9 липня 2008 року ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (отримувач: АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ»/в стані припинення/, код ЄДРПОУ 09807856, рахунок отримувача: 1026, банк отримувача: Національний банк України, МФО банку отримувача /код банку/: 300001), у загальному розмірі 22 182,43 доларів США, що еквівалентно 618 446,14 грн., яка складається із: суми строкової заборгованості по основному боргу кредиту 19 738,79 доларів США, що еквівалентно 550 317,46 грн., суми простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 548,22 доларів США, що еквівалентно 15 284,32 грн., суми простроченої заборгованості по відсоткам 1 895,42 долари США, що еквівалентно 52 844,30 грн., а також пеню за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту 16 047,89 грн. та пеню за прострочення заборгованості по відсоткам 55 529,15 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт серії ЕА 715394, виданий Знамянським МРВ УМВС України в Кіровоградській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (отримувач: АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» /в стані припинення/, , рахунок отримувача: 1026, банк отримувача: Національний банк України, МФО банку отримувача /код банку/: 300001) судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 15 525,51 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 27.06.2018 р.

Суддя доповідач:

Судді: