Справа №472/1287/17 18.06.2018
Провадження №22-ц/784/916/18
Справа 472/1287/17 Головуючий першої інстанції: Кучерявенко С.С.
Провадження № 22-ц/784/916/18 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

ПОСТАНОВА
Іменем України
18 червня 2018 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:
головуючого - Галущенка О.І.
судді: Лисенка П.П.
ОСОБА_2
судового засідання ОСОБА_3
за відсутності учасників справи
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
апеляційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04.04.2018р. за
позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Веселинівська районна державна адміністрація Миколаївської області, про визнання незаконними і скасування наказів та державної реєстрації права власності
за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання незаконним і скасування наказу,
в с т а н о в и л а :
31 липня 2017 року ОСОБА_5 звернулася з позовом до ОСОБА_4, ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання незаконними і скасування наказів та державної реєстрації права власності.
Позивачка зазначала, що наказом ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області №14-7735/14-16 - СГ від 23 серпня 2016 року їй надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
На підставі зазначеного наказу нею замовлено та розроблено проект землеустрою щодо відведення у власність із земель сільськогосподарського призначення, розташованої в межах території Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, орієнтовним розміром земельної ділянки 2.00 га ріллі з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.
Однак, державним реєстратором відмовлено в реєстрації за нею права власності на спірну земельну ділянку у звязку з реєстрацією такого права за ОСОБА_4
Уточнивши свої вимоги, позивачка остаточно просила визнати незаконними та скасувати вищенаведені накази ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області про надання ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та про затвердження проекту землеустрою і надання ОСОБА_4 у власність спірної земельної ділянки та скасувати державну реєстрацію права власності на дану земельну ділянку за ОСОБА_4
01.12.2017 р. ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_5, ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання незаконним та скасування наказу.
26.06.2017 р. на підставі цього наказу за ним зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку.
Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04 квітня 2018 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано незаконними та скасовано накази ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області № 14-4767/14-17-СГ від 15 квітня 2017 року та № 14-8695/14-17-СГ від 17 червня 2017 року, скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0632.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відхилення первісного позову та задоволення зустрічного позову.

Представник позивача, у поданому відзиві на апеляційну скаргу, вважає рішення суду законним і обґрунтованим.

ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області у відзиві на апеляційну скаргу зазначило про наявність підстав для її задоволення.

Перевіряючи законність та обгрунтованність рішення суду першої інстанції відповідно до меж оскарження, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів приходить висновку про відмову у її задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до положень статей 19, 24, 41,14 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен громадянин має право вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Право власності набувається в порядку визначеному законом.

Право власності на землю гарантується.

Це право набувається і реалізується виключно відповідно до закону.

Згідно з приписами ст. ст. 78,81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до приписів частин 6, 8-11 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_6 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповіднодо них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів

землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Статтею 28 Закону України «Про землеустрій», якою визначаються права та обовязки розробників документації із землеустрою, встановлено максимальний шестимісячний строк складання документації із землеустрою.

Відповідно до положень ст. ст.79, 79-1 ЗК України, земельна ділянка як обєкт права власності представляє собою частину земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Системний аналіз наведених норм земельного законодавства дає підстави вважати, що порядок надання у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у межах норм безоплатної передачі, виключає можливість його повторного чи паралельного здійснення на користь іншої особи, якщо щодо тої, яка звернулася раніше, вже прийнято рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою і перша особа не порушила встановлених строків укладення договору із розробником документації та не зволікала з наданням документації для погодження.

Відповідно до приписів ст. ст. 5, 6, 8 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок повинен протягом 14 днів з дня реєстрації заяви перевірити відповідність наданих на реєстрацію документів вимогам закону та за результатами перевірки здійснити державну реєстрацію земельної ділянки або надати мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:

розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;

невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.

При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

З матеріалів справи вбачається, що наказом ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області №14-7735/14-16-СГ від 23.08. 2016 р. позивачці надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення розташованої в межах території Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, орієнтовним розміром земельної ділянки 2.00 га ріллі з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Законність цього наказу відповідачі не оспорювали, а тому його правомірність судом апеляційної інстанції. відповідно до положень ст.367 ЦПК України, не перевіряється.

ТОВ «Спеціалізоване підприємство «Геокадастр» за замовленням ОСОБА_5 (договір від 27 вересня 2016 р.) розробило проект землеустрою щодо відведення у власність із земель сільськогосподарського призначення розташованої в межах території Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, орієнтовним розміром земельної ділянки 2.00 га ріллі з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

27 січня 2017 року названий проект землеустрою (подано 18 січня 2017р.) погоджено експертом державної експертизи Відділу Держгеокадастру у Веселинівському районі Миколаївської області Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

21 березня 2017 року Відділ Держгеокадастру у Веселинівському районі Миколаївської області Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру за заявою ОСОБА_5 і наданим нею проектом землеустрою здійснив державну реєстрацію земельної ділянки. Внаслідок чого за даними витягу з Державного земельного кадастру НВ-017 було внесено відомості про кадастровий номер земельної ділянки - :03:000:0632, її місце розташування - Катеринівська сільська рада Веселинівського району Миколаївської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, форма власності державна, площа 2- га.

Також було розроблено кадастровий план земельної ділянки з описом її меж.

18 липня 2017 року наказом ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області № 14-9670/14-17-СГ за заявою ОСОБА_5 від 17 липня 2017 року затверджено проект землеустрою з наданням їй у власність земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :03:000:0632.

26 липня 2017 року ОСОБА_5 подала заяву до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0632, але рішенням державного реєстратора від 31 липня 2017 року у цьому було відмовлено у звязку із тим, що за даними Державного реєстру речових прав на це майно вже зареєстровано право власності за іншою особою.

Рішенням державного реєстратора від 03 липня 2017 року право власності на спірну земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав зареєстровано за ОСОБА_4 і цьому передували наступні обставини.

06 березня 2017 року ОСОБА_7 подав в інтересах ОСОБА_4 до ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області заяву про надання як учаснику АТО дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність із земель сільськогосподарського призначення розташованої в межах території Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області площею 2 га для ведення особистого селянського господарства.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області №14-4767/14-17-СГ від 15 квітня 2017 року цю заяву було задоволено.

ТОВ «Тектоареал» за замовленням ОСОБА_4 (договір № 155 від 18 квітня 2017 р.) розробило проект землеустрою щодо відведення у власність із земель сільськогосподарського призначення розташованої в межах території Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, орієнтовним розміром земельної ділянки 2.00 га ріллі з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

22 травня 2017 року названий проект землеустрою (подано 16 травня 2017р.) погоджено експертом державної експертизи Відділу Держгеокадастру у Веселинівському районі Миколаївської області Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Проект землеустрою за замовленням ОСОБА_4 не містить відмітки про його державну реєстрацію, а витяг з Державного земельного кадастру НВ-017 від 31.05. 2017р., який було здійснено за зверненням його представника, містить дані, виходячи з кадастрового номеру земельної ділянки та розробника проекту землеустрою, про сформовану земельну ділянку за зверненням ОСОБА_5 ( а.с. 186).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області № 14-8695/14-17-СГ від 27 червня 2017 року затверджено проект землеустрою з наданням ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером :03:000:0632.

Встановлені обставини, які підтвердженні належними доказами свідчать про те, що дії ОСОБА_5, а саме звернення до уповноваженого державного органу з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин (ч.4 ст.122 ЗК) щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, його замовлення у землевпорядній організації, реєстрація земельної ділянки, узгодження та затвердження компетентним органом проекту землеустрою були послідовними, своєчасними, з дотриманням вимог ст.ст.22,116,118,1861 ЗК, а тому є правомірними.

Доводи апеляційної скарги відносно порушення позивачкою Закону «Про землеустрій» щодо строків виготовлення проекту землеустрою, не мають належного юридичного обгрунтування в силу того, що обовязок по дотриманню передбаченого в п. «г» ч.2 ст.28 цього Закону граничного шестимісячного строку покладається на розробників документації із землеустрою.

До того ж ТОВ «Спеціалізоване підприємство «Геокадастр» прийняло замовлення на розробку проекту землеустрою 27 вересня 2016 р., а на погодження його було подано 20 січня 2017р., що не перевищує згаданий строк.

Між тим заявниця, при поданні клопотання дотрималась обовязкової вимоги ч.6 ст.118 ЗК, ст. 50 Закону «Про землеустрій», а саме зазначила бажане місце розташування земельної ділянки, додавши викопіювання з індексної кадастрової карти Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області.

ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, у свою чергу, всупереч застереженням, які містяться у ч.7 ст.118 ЗК при розгляді клопотання ОСОБА_4, яке надійшло пізніше, не пересвідчилось у відповідності розташування обєкта вимогам законодавства та не врахувало вимог як названих норм, метою яких і є уникнення такого конфлікту між заінтересованими особами, так і вищенаведених положень Конституції щодо обовязку органів державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, забезпечувати рівність конституційних прав і свобод громадян, недопустимості надання привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

В подальшому, незважаючи на те, що 21 березня 2017 року за заявою ОСОБА_5 була здійснена державна реєстрація проекту землеустрою, тобто здійснено формування земельної ділянки з конкретно визначеними межами за відповідною фізичною особою (ст.791 ЗК, ст.50 Закону «Про землеустрій») ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області всупереч повноважень закріплених в ч.9 ст.118 ЗК, п.п.9, 13,1 9, 23, 24 п.4 Положення про ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області не ухвалило рішення, за наявності для того законних підстав, про відмову в затвердженні проекту землеустрою за зверненням ОСОБА_4 чим суттєво порушила права першого заявника на отримання у власність земельної ділянки.

Не заслуговують на увагу посилання апеляційної скарги на те, що у позивачки не виникло жодних прав повязаних з набуттям спірної земельної ділянки, адже вони спростовуються як державною реєстрацією земельної ділянки, яка мала місце 21 березня 2017р., так і наказом ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області №14-9670/14-17-СГ від 18 липня 2017 року про затвердження проекту землеустрою з наданням ОСОБА_5 у власність спірної земельної ділянки, який до речі, незважаючи на такі посилання оскаржував сам же відповідач.

За таких обставин суд дійшов вірного висновку про незаконність оспорених наказів та необхідність скасування державної реєстрації права власності з метою ефективного відновлення порушених прав позивача та відповідно відхилення зустрічного позову у звязку з тим, що ці вимоги носять взаємовиключний характер з первісним позовом.

Посилання апелянта на неможливість втручання у право власності не можна визнати обґрунтованими, тому що це право виникло у відповідача у незаконний спосіб і не лише у звязку з неправомірними діями (помилками) державного органу, але, і у звязку з недотриманням ним самим процедури повязаної з формуванням земельної ділянки, що свідчить про його обізнаність з державною реєстрацією проекту землеустрою за іншою особою.

Безпідставними є доводи і щодо не зазначення судом норм матеріального права, які порушені територіальним органом влади у сфері земельних відносин.

Адже рішення суду першої інстанції містить посилання на відповідні норми земельного законодавства, порушення яких допустився орган Геокадастру при вирішенні звернень осіб, які виявили бажання щодо безоплатного отримання землі у власність.

Оскільки суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04 квітня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але на протязі тридцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржена у касаційному порядку, з підстав передбачених ст. 389 ЦПК України, безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.І. Галущенко

Судді: Т.В. Серебрякова

ОСОБА_8

Повний текст постанови складено 22 червня 2018 року