Ухвала

19 червня 2018 року

м. Київ

справа № 761/18093/15-ц

провадження № 61-27521ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, яка підписана представником ОСОБА_2, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_6, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Авдієнко Віктор Петрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мішенін Іван Сергійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, про встановлення факту, визнання недійсними договорів та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася 17 травня 2018 року до Верховного Суду з касаційною скаргою, яка підписана представником ОСОБА_2, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2017 року.

У підпункті 14 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України(у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів») передбачено, що судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 01 червня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 01 червня 2018 року ці недоліки було усунуто.

ОСОБА_1 у клопотанні, що додано до касаційної скарги, на підставі частини другої статті 390 ЦПК України просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2017 року. Щодо підстав для поновлення строку на касаційне оскарження зазначає, що 17 квітня 2018 року дізналася з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що власником спірної квартири, яка належала їй на праві власності є позивач на підставі судового рішення від 19 грудня 2016 року. Після чого ОСОБА_1 вжито заходи щодо розшуку та ознайомлення з матеріалами справи, з яких їй стало відомо про те, що вона є відповідачем у справі. Також ОСОБА_1 зазначає, що є директором приватного підприємства «Ланг», а тому більшість часу перебуває за місцезнаходженням підприємства у Вінницькій області. 18 квітня 2018 року до суду касаційної інстанції її представником подано клопотання про видачу судових рішень у справі, а 19 квітня 2018 року представник ознайомився із матеріалами справи у суді касаційної інстанції. 10 травня 2018 року ОСОБА_1 отримано копії оскаржених рішень. На підтвердження указаних обставин надає копію заяви представника ОСОБА_1, адресованої до Верховного Суду щодо направлення копій судових рішень та копію супровідного листа Верховного Суду від 17 травня 2018 року та конверту зі штрихкодовим ідентифікатором № 762 щодо направлення судових рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року). Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 260, 390, 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2017 року.

Відкрити касаційне провадження у справі № 761/18093/15-ц.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 17 липня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат