Справа № 202/2452/18
Провадження № 2/202/1530/18
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кухтіна Г.О.

за участю секретаря Кишковар Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 у травні 2018 року звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харьківського міського управління юстиції , було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем.

Від шлюбу дітей не мають.

Вказала що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Шлюбні відносини фактично припинені більше року, шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу не можливе, у звязку з чим, просила розірвати шлюб.

Позивачка в судове засідання не зявилась. Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 18.06.2018 року просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати.

Відповідач у судове засідання не зявився. Відповідно до письмової заяви ОСОБА_2 просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував щодо розірвання шлюбу, зазначивши, що майновий спір відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

З матеріалів справи судом встановлено, що 06 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харьківського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що зроблено відповідний актовий запис за № 647, що підтверджується дублікатом свідоцтва про одруження, серії І-ВЛ № 235351.

У зазначеному шлюбі дітей не має.

Також, встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки з більше року та сторони не ведуть спільного господарства, примирення неможливе. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матірю, спір з цього приводу та щодо поділу майна у сторін відсутній.

Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним.

Причиною розпаду сімї є відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини.

При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, спір щодо місця проживання дитини відсутній, сторони наполягали на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають, тому суд дійшов висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись ст. ст. 104, 110 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (61168, АДРЕСА_1, РНОКПП 4) до ОСОБА_2 (49000, м. Дніпро, вул. Єсеніна, 83) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (61168, АДРЕСА_1, РНОКПП 4) та ОСОБА_2 (49000, м. Дніпро, вул. Єсеніна, 83), зареєстрований 06 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харьківського міського управління юстиції, актовий запис за № 647 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (49000, м. Дніпро, вул. Єсеніна, 83) на користь ОСОБА_1 (61168, АДРЕСА_1, РНОКПП 4) судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп.

Шлюбне прізвище позивачці залишити ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.О. Кухтін