Справа № 202/2525/18
Провадж.2/202/1540/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 червня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - Бєльченко Л.А.

при секретарі - Федорченко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Управління-служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України без згоди батька,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з цим позовом до відповідача, зазначаючи, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2007 року по 07.06.2016 рік. Під час перебування у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_7 року у них народилася донька ОСОБА_3. Позивач зазначила, що бажає виїхати з дитиною на відпочинок для оздоровлення до Автономної Республіки Крим у серпні 2018 року, де проживають її, позивача, батьки, однак відповідач відмовляється надати згоду на виїзд дитини за межі України.

У зв'язку з викладеним, позивач просила суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд їх з відповідачем дитини ОСОБА_3 у її, позивача, супроводі на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим з дати набрання рішенням законної сили по 31.08.2018 року без згоди та супроводу відповідача.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Заперечуючи проти позову, указав, що територія, на яку позивач бажає вивезти дитину на відпочинок є окупованою; політична ситуація склалася таким чином, що на території АР Крим на даний час інші політичні погляди ніж в Україні, а тому він би не ходів, щоб його донька знаходилась під впливом цих поглядів. Крім того, відповідач зазначив, що він як батько обмежений у спілкуванні з дитиною, донька йому не телефонує, а тому він у якості виховання дитини не дозволяє їй виїзд до АР Крим.

Представник третьої особи, Управління-служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду висновок щодо доцільності надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 та просив розглядати справи без його участі (а.с. 33-34).

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2007 року по 07.06.2016 року (а.с. 11, 15).

Під час перебування у шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_7 року народилася донька ОСОБА_3 (а.с. 12).

Після припинення сімейних відносин між сторонами дитина проживає разом з позивачем. Батько дитини, відповідач у справі, участь у вихованні дитини майже не приймає. Зазначене не заперечується самим відповідачем.

Судом встановлено, що позивач має намір на час своєї відпустки виїхати з дитиною на відпочинок і для оздоровлення за кордон, на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Криму, де проживають батьки позивача, які мають на території АР Крим, у місті Феодосія, власність.

У відповідності до ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України та п. 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. N 57, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 4 Правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України

громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Приймаючи до уваги цілі вивозу дитини ОСОБА_3 до АР Крим; те, що у місті Феодосія проживають батьки позивача, які мають у власності житло; враховуючи відсутність військових дій на тимчасово окупованій території АР Крим; те, що дитина ОСОБА_3 дійсно потребує оздоровлення, оскільки часто хворіє простудними захворюваннями, суд вважає можливим надати дозвіл на виїзд дитини на тимчасово окуповану території Автономної Республіки Криму без згоди і супроводу батька ОСОБА_2 у супроводі матері ОСОБА_1 строком з 01.08.2018 року по 31.08.2018 року.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд за межі України у супроводі ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1) неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки міста Дніпропетровська, без згоди та супроводу її батька ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_2) на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим з 01.08.2018 року по 31.08.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції.

Суддя Бєльченко Л.А.