Постанова

Іменем України

13 червня 2018 року

м. Київ

справа № 464/7689/15-ц

провадження № 61-11118св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 09 березня 2016 року у складі судді Радченко Е. А. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 11 липня 2016 року у складі колегії суддів: Гірник Т. А., Ванівського О. М., Левика Я. А.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивований тим, що 11 лютого 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний ОСОБА_3 автомобіль. Цивільно-правова відповідальність винної в дорожньо-транспортній пригоді особи - водія ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування».

12 лютого 2014 року страховику подано письмове повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, а 12 грудня 2014 року - заяву про виплату страхового відшкодування.

Позивач зазначає, що відповідач виплатив страхове відшкодування не в повному обсязі, а тому, з урахуванням уточнень до позовних вимог, просив суд стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» 18 791,88 грн недоплаченої суми страхового відшкодування, пеню за кожен день прострочення виплати відшкодування в розмірі 9 411,39 грн, і передбачені частиною другою статті 625 ЦК України 3 % річних в розмірі 537,50 грн та інфляційні втрати в розмірі 6 014,81 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 грн, а також судові витрати, що разом становить 39 842,78 грн.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 09 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 11 липня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_3 недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 18 728,71 грн, пеню в розмірі 9 379,75 грн, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України 3 % річних в розмірі 535,69 грн та інфляційні втрати в розмірі 3 785,07 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що страхове відшкодування було здійснено страховиком не в повному обсязі.

У касаційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що спірні правовідносини виникли внаслідок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, а тому положення статті 625 ЦК України не підлягають до застосування.

Зазначає, що страховик виплатив страхове відшкодування у розмірі та у порядку, встановленому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року справу № 464/7689/15-ц призначено до судового розгляду.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 464/7689/15-ц передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що 11 лютого 2014 року в м. Львові на перехресті вулиці Скрипника та проспекту Червоної Калини сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль НОМЕР_1.

Постановою від 19 лютого 2014 року винним у настанні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_4, який, керуючи автомобілем марки «Рено» реєстраційний номер НОМЕР_2, порушив вимоги Правил дорожнього руху.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» згідно з полісом № АВ/3652104.

У передбачений Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» строк позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування.

На підставі страхового акта від 20 січня 2015 року ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» прийняло рішення про виплату ОСОБА_3 страхового відшкодування в розмірі 12 634,46 грн.

Згідно із висновком від 17 березня 2014 року № 110 експертного авто товарознавчого дослідження, проведеного за заявою страхової компанії, ринкова вартість автомобіля НОМЕР_1 до дорожньо-транспортної пригоди складала 37 334,46 грн. Вартість відновлювального ремонту складає 40 797,95 грн.

Оскільки ремонт автомобіля позивача є економічно необґрунтованим, суди дійшли правильного висновку, що транспортний засіб є фізично знищеним.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з пунктом 30.2 статті 30 Закону якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідачем було визначено розмір страхового відшкодування як різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, включаючи витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. При цьому вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди визначено за результатами онлайн-аукціону.

Виходячи зі змісту пунктів 2.2, 7.19 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика) результати онлайн-аукціону можуть використовуватися лише при визначенні утилізаційної вартості, тобто грошової суми, яку передбачається одержати від продажу не придатного для експлуатації за прямим функціональним призначенням транспортного засобу для альтернативного використання його справних і придатних до експлуатації складників. Саме за утилізаційну вартість може прийматися ціна продажу аналогічного транспортного засобу.

З огляду на указане визначення розміру страхового відшкодування як різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди за результатами онлайн-аукціону не ґрунтується на вищезазначених вимогах положень Методики та не може бути належним та допустимим доказом залишкової вартості автомобіля в розумінні статей 57 - 59 ЦПК України (в редакції, що діяли на момент ухвалення судових рішень).

Оцінка майна це процес визначення його вартості за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, вказаними у статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності», і є результатами практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності» суб'єктами оцінної діяльності є: 1) суб'єкти господарської діяльності - зареєстровані в установленому порядку Фізичні особи (СПД)», а також юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, і які отримали сертифікат суб'єкта оцінної діяльності відповідно до цього Закону; 2) органи державної влади, що отримали повноваження на здійснення оцінної діяльності.

Для визначення ринкової вартості транспортного засобу необхідна наявність належним чином оформленого експертного висновку, складеного суб'єктом оціночної діяльності на підставі Методики.

Відповідно до пункту 7.4 Методики середня ринкова ціна колісного транспортного засобу - величина, яка визначається статистичними методами, еквівалентна найбільш вірогідній вартості продажу (пропозиції до продажу), сукупності КТЗ визначеної моделі з відповідними строком експлуатації і пробігом на визначений момент часу, у конкретному регіоні чи місцевості з дотриманням вимог, що відповідають поняттю «ринкова вартість».

Тобто ринкова ціна має визначатися відповідним спеціалістом за допомогою статистичних методів та повинна бути оформлена у вигляді експертного висновку.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, правильно визначив розмір страхового відшкодування за висновком від 30 грудня 2015 року № 3777 судової автотоварознавчої експертизи, за якою такий розмір має становити 31 363,17 грн.

Навівши відповідні розрахунки, суди дійшли обгрунтованого висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню недоплачена сума страхового відшкодування в розмірі 18 728,71 грн, яка розраховувалась таким чином: 31 363,17 грн (сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті) - 12 634,46 грн (фактично виплачена сума страхового відшкодування).

Крім того, частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів, про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхового відшкодування з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Оскільки страховик не здійснив виплату страхового відшкодування в повному обсязі, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про застосування до спірних правовідносин частини другої статті 625 ЦК України.

Враховуючи наведене та встановлені судом обставини, аргументи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення Сихівського районного суду м. Львова від 09 березня 2016 року та ухвали апеляційного суду Львівської області від 11 липня 2016 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані.

Керуючись статтями 409, 410, 415, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 09 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 11 липня 2016 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Сихівського районного суду м. Львова від 09 березня 2016 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І.Журавель

В.І. Крат

В. П.Курило