Провадження №: 2/752/593/18
21 червня 2018 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі головуючого по справі судді - Ладиченка С.В.
за участю секретаря - Мороз О.С.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-
у листопаді 2016 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, площею 34,85 кв.м., після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його матір - ОСОБА_3 Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_7, площею 34,85 кв.м. Інша частина даної квартири належить другому сину померлої - ОСОБА_2 За життя ОСОБА_3 склала заповіт, в якому заповіла все своє майно ОСОБА_1 14.08.2015 року він звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини, на підставі чого було відкрито спадкову справу. Відповідач з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. 23.09.2016 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_2. Оригінали правовстановлюючих документів знаходяться у відповідача, який відмовляється їх надати позивачу. Оскільки він звернувся з заявою про прийняття спадщини у встановлений строк, є спадкоємцем за заповітом, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не має можливості, він змушений був звернутись до суду з вказаним позовом. Просив позов задовольнити.
Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався.
З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі даних та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, про що відділом реєстрації смерті у м. Києві зроблено відповідний актовий запис №3976 (а.с. 6).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, померла ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_1 (а.с. 58).
Судом також встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за №4281, відповідно до якого ОСОБА_3 заповіла все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право ОСОБА_1 (а.с. 55).
29.08.2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 з заявою від 31.07.2015 року про прийняття спадщини (а.с.35).
23.09.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3, у зв'язку з відсутністю у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності померлої на спадкове майно (а.с. 60).
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1220 Цивільного кодексу України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Позивач як це передбачено ст.1297 ЦК України звертався з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у заявника відсутні документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.
Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.
Право власності відповідно до ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 5 ст. 11 ЦК України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст.ст. 335, 376, 392 цього Кодексу.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до частини третьої ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Розподіл судових витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 328, 1216, 1218, 1220, 1233, 1235, 1297 ЦК України, ст.ст. 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266, 280, 281 ЦПК України, суд,-
позов - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 22.06.2018 року.

Суддя С.В. Ладиченко