Справа № 191/3502/17
Провадження № 2/191/1549/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Матіяш С.К.,

за участю секретаря Лободи Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

03.10.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особи: Служба у справах дітей Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з березня 2010 року по травень ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3, син позивача, проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_2, яка ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась дитину дочку - ОСОБА_4. Однак остання з 2014 року перебував та проживав разом із позивачем, яка є її бабою і знаходився на її утриманні та на утриманні її чоловіка ОСОБА_5. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування дочки, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, зловживає алкогольними напоями, що підтверджує наступними доказами:

1) актом обстеження умов проживання дитини від 17 липня 2017 року, під час проведення якого встановлено, що мати дитини ОСОБА_2, дитиною не цікавиться, життям та здоров'ям дитини не займається. Завдяки ОСОБА_1 дитина є нагодованою, одягненою, чистою, забезпеченою всім необхідним;

2) письмовою заяво ОСОБА_6, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, про те, що відповідач не виконує свого материнського обов'язку щодо піклування про дитину та її виховання. Піклуванням малолітньої ОСОБА_4 займається баба ОСОБА_1 та дід ОСОБА_5;

3) письмовою заявою ОСОБА_7, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, про те, що вихованням ОСОБА_4 займається ОСОБА_1 та ОСОБА_5;

4) характеристикою Синельниківського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І_ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» про те, що мати ОСОБА_4 - ОСОБА_2 вихованням дочки не займається, жодного разу в дошкільному підрозділі не з'являлась. Вищевикладені обставини свідчать про невиконання відповідачем ОСОБА_2 своїх материнських обов'язків, закріплених ч.ч. 1-3 ст. 150 СК України, відповідно до якої батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України). Названі дії у відповідності до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_4 у зв'язку із ухиленням від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки ОСОБА_4, відповідач не надавала, не спілкується із дитиною взагалі. Позивач вважає, що відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, тому просить суд позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав щодо її малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4; стягнути з відповідача на свою користь судовий збір.

Відповідно до п.9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Під час розгляду справи представник позивача ОСОБА_8 збільшив позовні вимоги, та просив суд стягнути аліменти з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій сумі 1944 грн. 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, та її представник ОСОБА_8 збільшені позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, заяви про розгляд справи без її присутності не надала, поважних причин неявки у судове засідання не підтвердила.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Синельниківської міської ради Дніпропетровської області Алуєва О. В. у судовому засіданні підтримала наданий суду висновок служби про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно її малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного.

ОСОБА_2 є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджено наданою суду копією Свідоцтва про народження, повторно виданого 11 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.9).

Батько малолітньої, ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_6, про що 27 січня 2014 року видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області свідоцтво про смерть.

Довідкою, виданою Житлово-експлуатаційною конторою-1 Синельниківського МКП від 12.08.2016 року встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_2, але не зареєстрована (а.с12).

Згідно характеристики, виданої директором дошкільного підрозділу Синельниківського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, зазначено, що ОСОБА_4 виховується у дошкільному підрозділі НВК з 06.06.2016 року. мати ОСОБА_4 ОСОБА_2 вихованням доньки не займається, жодного разу в дошкільному підрозділі не з'являлась. Дідусь та бабуся приділяють належну увагу вихованню дитини, дослухаються до рекомендацій педагогів, охоче відгукуються на прохання про допомогу в організації навчально-виховного процесу та вирішенні господарчих питань, своєчасно та в повному обсязі вносять плату за харчування онуки. В сім'ї створена спокійна, доброзичлива атмосфера, дівчинка оточена турботою, увагою, любов'ю, з радістю поспішає додому (а.с.5).

Заявами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 13.07.2017 року встановлено, що ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_5 більше чотирьох років виховують у повазі та любові дочку померлого сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження (а.с.6,7).

Згідно характеристик наданих ОСББ «Південний183» 13.07.2017 року, Синельниківського МКП ЖЕК-1 11.08.2016 року відносно ОСОБА_1, ОСОБА_5, останні за місцем проживання характеризуються добре, скарг від сусідів і мешканців будинку відносно них не надходило (а.с.10,11).

Актом обстеження умов проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2, під 17.07.2017 року підтверджено наявність достатніх умов проживання для дитини ОСОБА_4, мати якої, ОСОБА_2, дитиною не цікавиться, життям та здоров'ям не займається. Завдяки ОСОБА_1 дитина є нагодованою, чисто одягненою, забезпеченою всім необхідним (а.с.13).

Під час розгляду справи органом опіки та піклування Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, на підставі рішення виконавчого комітету зазначеної ради від 23.03.2018 року, надано суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її доньки ОСОБА_4. Даний документ містить інформацію про те, що малолітня ОСОБА_4, з 2014 року проживає разом з біологічною бабусею ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2. Мати дитини, ОСОБА_2, проживає за адресою: АДРЕСА_3. Вона не проявляє до дитини жодного інтересу, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, не бере участі у вихованні дитини, матеріально ОСОБА_1 не допомагає. Дитина перебуває на обліку служби у справах дітей міської радиз 01 вересня 2016 року, але і до цього з матір'ю ОСОБА_2 неодноразово проводилася профілактично-роз'яснювальна робота щодо належного ставлення до своїх батьківських обов'язків. У 2016 році за інформацією Синельниківського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 02.08.2016 року родина ОСОБА_2 перебувала під соціальним супроводом, але умови плану соціального супроводу не виконувала, не дотримувалась рекомендацій спеціалістів Центру. Під час супроводження родини, вихованням ОСОБА_4 займалась ОСОБА_1 ОСОБА_2 неодноразово попереджалась про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 184 КУпАП, але притягнути її до відповідальності не було можливим, оскільки остання не мала паспорту. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 06.07.2017 року за адресою: АДРЕСА_4, встановлено, що за даною адресою перебувала ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння, будь-які пояснення відносно перебування її в такому стані чи виконання своїх батьківських обов'язків надавати відмовилась.Виходячи із вищевикладеного, встановлено. що ОСОБА_2 свідомо самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, переклавши їх на ОСОБА_1 (а.с.31).

Викладені фактичні обставини, що мають місце у вищевказаному висновку підтвердженні наданими суду доказами (а.с.32-42).

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено зобов'язання батьків піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач з 2014 року ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження, життям та здоров'ям останньої не цікавиться, її утриманням не займається. Окрім того, позивачем доведено, що ОСОБА_2 не проявляє батьківської турботи до своєї дитини, зловживає алкогольними напоями, належних висновків в результаті проведеної роботи вповноваженими особами державних служб протягом тривалого часу не зробила, і як наслідок не змінила своєї поведінки та способу життя по відношенню до своєї дитини, тобто фактично самоусунулась від виконання покладених на неї батьківських обов'язків, свідомо переклавши їх на позивача та її чоловіка, що має наслідком позбавлення її батьківських прав відносно дитини дочки ОСОБА_4

Роз'яснити відповідачу, що відповідно, що відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не можу бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї працездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2, суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження, в твердій грошовій сумі 1944 грн. 00 коп., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме вимозі ч. 2 ст. 182 СК України, шляхом перерахування аліментів на особовий рахунок дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5, у відділенні Державного ощадного банку України.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 18 Конвенції про права дитини, ст.150, п.2 ч.1 ст.164, ст.165, 166, 180, 181, 191 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Синельникове Дніпропетровської області, батьківських прав відносно дитини -дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Синельникове Дніпропетровської області, паспорт серія НОМЕР_2, виданий 22 серпня 2012 року Синельниківським РС ГУДМС України в Дніпропетровській області, ІПН: НОМЕР_1, аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у сумі 1944 (одна тисяча дев'ятсот сорок чотири) грн. 00 коп. з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у відділенні Державного ощадного банку України.

Стягнення провадити з 03 жовтня 2017 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Зобов'язати ОСОБА_1, у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду, відкрити особистий рахунок на ім'я дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, для перерахування аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Синельникове Дніпропетровської області, паспорт серія НОМЕР_2, виданий 22 серпня 2012 року Синельниківським РС ГУДМС України в Дніпропетровській області, ІПН: НОМЕР_1, на користь держави: отримувач коштів: ГУК ум.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в сумі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту копії рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.06.2018 року.

Суддя: С. К. Матіяш