Справа № 183/542/18
№ 2/183/1512/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Шевченко О.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визначення часток у спільному сумісному майні та визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 селищної ради Новомосковського району в якому просить визначити частки співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у спільному сумісному майні - квартири АДРЕСА_1 - рівними, тобто по ? частці вказаної квартири кожному, а також визнати за нею право власності на ? частку зазначеної квартири.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 15.12.2016 року, виданого Квартирно-експлуатаційним відділом м. Дніпропетровська Міністерства оборони України, співвласниками квартири АДРЕСА_1 являються чоловік позивача ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді окремої частки вищезазначеної квартири. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 являється дружина померлого, яка в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, державним нотаріусом Крутько Л.П. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку квартири, належну померлому ОСОБА_4, оскільки за життя спадкодавця між співвласниками не було укладено договір про поділ нерухомого майна, тому вона звернулася з зазначеним позовом до суду.

Ухвалою від 05 лютого 2018 року відкрито провадження у справі.

Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. У своїх письмових запереченнях зазначив, що ОСОБА_3 селищна рада, як орган місцевого самоврядування не заперечує проти позову ОСОБА_1, однак своїми діями чи бездіяльністю не порушувала будь - яких прав позивача, а тому вважають, що не повинні бути відповідачем у справі (а.с.22).

Представник Новомосковської районної державної нотаріальної контори в судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

На підставі ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1, виданого 15 грудня 2016 року Квартирно-експлуатаційним відділом м. Дніпропетровська міністерства оборони України згідно розпорядження начальника КЕВ м. Дніпропетровська Міністерства оборони України (а.с.11), ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 77332396, сформований 28.12.2016 року (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10), в зв'язку з чим припинилося його право власності.

Після смерті ОСОБА_4 державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Крутько Л.П. заведено спадкову справу № 244/2017, у відповідності до якої ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, як спадкоємець за законом, інших спадкоємців, що прийняли спадщину, судом не встановлено, що стверджується матеріалами спадкової справи. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки спірна квартира перебуває у спільній сумісній власності, договір про поділ нерухомого майна між співвласниками не укладався, визначити частку за померлим неможливо.

У відповідності до ч. 2 ст. 370 та ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі виділення частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено договором.

Наявність іншого договору щодо спірного майна судом не встановлено, підстав для зменшення або збільшення частки кожного співвласника також не знайдено, а тому суд приходить до висновку, що частки кожного зі співвласників квартири АДРЕСА_2, є рівними, тобто по ? .

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині визначення часток співвласників квартири та визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12,76,81,89, 200, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 328, 370, 372 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити частки кожного із співвласників - ОСОБА_1 та ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, у спільному сумісному майні - квартири АДРЕСА_3 - рівними, тобто по ? частці вказаної квартири кожному.

Визнати за ОСОБА_1 НОМЕР_2 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Сорока.