Справа № 545/908/18
Провадження № 2/545/783/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Потетій А.Г.,

при секретарі Задорожна Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Терешківської сільської ради Полтавського району, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Терешківської сільської ради Полтавського району, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 20.09.2011 р. ОСОБА_2 (06.02.1948 р.н.) на імя - ОСОБА_1 був складений заповіт, який посвідчений нотаріусом Кіровського нотаріального округу Ленінградської області Російської Федерації - ОСОБА_3

Згідно вказаного заповіту (російська мова) делаю следущее распоряжение «земельний участок и жилой дом, находящийся по адресу Украина, Полтавская область, Полтавский район село Вацы ул. Шевченко, дом 12 завещаю: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1».

Про вказаний заповіт позивачу стало відомо під час її перебування в гостях у свого брата ОСОБА_2 у 2011 році на території Російської Федерації, тоді ж Позивачем отримано від останнього вказаний документ.

13.01.2014 р. ОСОБА_2 (громадянин ОСОБА_5) помер на території м. Кіровск (Кировск) Ленінградська область Російської Федерації, про що цього ж числа відділом ЗАГС Кіровського муніципального району Ленінградської області видано свідоцтво про смерть ІІ-ВО № 572994.

Отже, після смерті ОСОБА_2, тобто після 13.01.2014 р. відкрилась спадщина.

Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Право на спадкування мають особи визначені у заповіті, ч.1 ст. 1223 ЦК України, відповідно у Позивача виникло право на нерухоме майно (будинок з господарськими будівлями) визначене у заповіті.

В межах строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, Позивачем за місцем знаходження нерухомого майна, що входить до складу спадщини за заповітом подано відповідну заяву до державної Полтавської нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 01.07.2014 р. за № 37748712.

Разом з цим, Полтавською районною державною нотаріальною конторою не видано свідоцтва про право на спадщину по заповіту з тих підстав, що відсутні право установчі документи на житловий будинок з господарськими будівлями розташованих в селі Ваці, Полтавський район Полтавська область вулиця Шевченка № 12, на яке відкрилось право на спадщину, про що надано лист з письмовим розясненням.

Як зясовано у послідуючому, що Спадкодавець заповіту (ОСОБА_2І.) за життя не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, про які зазначено у заповіті, то спадкоємець, у даному випадку Позивач також не набуває право власності в порядку спадкування за заповітом. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини, у звязку з чим у Позивача виникли обставини у зверненні до суду з відповідним позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

З інформаційної довідки ПП «Інвентаризатор» від 21.09.2017 р. вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою вул. Шевченка 12 в селі Ваці Полтавський район Полтавська область не являється самочинно перепланованим чи реконструйованим.

За даними Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» у реєстровій книзі №1 за реєстровим № 57 на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями зареєстровано право власності за гр. ОСОБА_6. Свідоцтво про право власності видане виконкомом Микільської сільської ради народних депутатів від 14.09.1988 року. Копія зазначеного документу у Позивача відсутня.

Земельна ділянка, на якій розташований будинок за вищевказаною адресою знаходилась у користуванні ОСОБА_6 за господарством обліковувалась земельна ділянка площею 0.3100 га державного фонду (лист Микільської сільської ради від 22.03.2013 за № 245).

Оскільки, після смерті власника домоволодіння № 12 за адресою вулиця Шевченка селі Ваці, Полтавський район Полтавська область, яке складається з наступного: житловий будинок «А-1» ; літня кухня «Б»; Сарай «61»; Сарай «В»; Сарай «в»; Сарай «Г»; Погріб «г»; Вбиральня «Д»; Колодязь /4 частини №1; Хвіртка №2; Огорожа №3 (підтверджується технічним паспортом від

16.01.2016 виготовленим КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» та 1111 Полтавським Бюро технічної інвентаризації «ІНВЕНТАРИЗАТОР») ОСОБА_2 (05.02.1948 р.н.), подано у відповідності до вимог чинного законодавства до Полтавської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після батька - ОСОБА_6, тому ОСОБА_2 вважається таким, що прийняв спадщину (інформація з державної нотаріальної контори від 04.09.2017 за №02-14).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, який був власником домоволодіння, є його син: ОСОБА_2.

Доказом вказаних родинних відносин є свідоцтво про народження ОСОБА_2, копія якого додається.

Втім після смерті батька, ОСОБА_2 на спадкове нерухоме майно (будинок та земельну ділянку за вищевказаною адресою) право власності юридично не оформлено, свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2 за життя не отримав, державна реєстрація зазначеного домоволодіння у відповідності до законодавства не проведена.

На день смерті ОСОБА_6, тобто станом на 20.04.1995 року останній проживав та був зареєстрованим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. Протягом 1995 - 2001 року у домоволодінні за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрованим та не проживав (довідки Микільської сільської ради від 17 та від 18 листопада 2011 року).

Власник вищевказаного домоволодіння ОСОБА_6 на час смерті проживав сам, відповідно особи, які прийняли спадщину шляхом вступу в управління або володіння спадковим майном відсутні.

Відповідно до ст. 549 ЦК Української СРСР (1963 року), діями, що свідчать про прийняття спадщини визнаються, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_7 померла 08.09.1992 року, дочка - ОСОБА_8 померла 26.06.2013 року, син - ОСОБА_2 помер 13.01.2014 року (докази додаються).

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Розділом II ст. 20 ч.3 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, підписаної 22.01.1993 року передбачено, що по позовах на право власності й інших речових прав на нерухоме майно виключно компетентні суди за місцем перебування майна. Статтею 45 частини 2 цієї ж Конвенції передбачено, що Право спадкування нерухомого майна визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої знаходиться це майно. Статтею 48 частиною 2 ціє ж Конвенції передбачено, що провадження по справах про спадкування нерухомого майна компетентні вести установи Договірної Сторони, на території якої знаходиться майно.

Позови щодо права спадкування за загальними правилами підсудності подаються до суду за місцем проживання (знаходження) відповідача, за винятком позовів щодо нерухомого спадкового майна, які подаються до суду за місцезнаходженням цього майна.

Відповідно до ст.30 ЦПК України, позови що виникають з приводу нерухомого майна предявляються за місцем знаходження майна або основної його частини.

За життя ОСОБА_2, яким складено заповіт, проживав у ІНФОРМАЦІЯ_3. На час смерті та після його смерті Позивач не володіє даними про осіб, які проживали з Спадкодавцем.

В судове засідання позивач не зявилась, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала та прохала задовольнити.

Від представника відповідача - Терешківської сільської ради Полтавського району, Територіальної громади в особі Полтавської міської радина адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення позову.

Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 20.09.2011 р. ОСОБА_2 (06.02.1948 р.н.) на імя - ОСОБА_1 був складений заповіт, який посвідчений нотаріусом Кіровського нотаріального округу Ленінградської області Російської Федерації - ОСОБА_3

Згідно вказаного заповіту (російська мова) делаю следущее распоряжение «земельний участок и жилой дом, находящийся по адресу Украина, Полтавская область, Полтавский район село Вацы ул. Шевченко, дом 12 завещаю: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1».

Про вказаний заповіт позивачу стало відомо під час її перебування в гостях у свого брата ОСОБА_2 у 2011 році на території Російської Федерації, тоді ж Позивачем отримано від останнього вказаний документ.

13.01.2014 р. ОСОБА_2 (громадянин ОСОБА_5) помер на території м. Кіровск (Кировск) Ленінградська область Російської Федерації, про що цього ж числа відділом ЗАГС Кіровського муніципального району Ленінградської області видано свідоцтво про смерть ІІ-ВО № 572994.

Отже, після смерті ОСОБА_2, тобто після 13.01.2014 р. відкрилась спадщина.

Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Право на спадкування мають особи визначені у заповіті, ч.1 ст. 1223 ЦК України, відповідно у Позивача виникло право на нерухоме майно (будинок з господарськими будівлями) визначене у заповіті.

В межах строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, Позивачем за місцем знаходження нерухомого майна, що входить до складу спадщини за заповітом подано відповідну заяву до державної Полтавської нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 01.07.2014 р. за № 37748712.

Разом з цим, Полтавською районною державною нотаріальною конторою не видано свідоцтва про право на спадщину по заповіту з тих підстав, що відсутні правоустановчі документи на житловий будинок з господарськими будівлями розташованих в селі Ваці, Полтавський район Полтавська область вулиця Шевченка № 12, на яке відкрилось право на спадщину, про що надано лист з письмовим розясненням.

Як зясовано у послідуючому, що Спадкодавець заповіту (ОСОБА_2І.) за життя не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, про які зазначено у заповіті, то спадкоємець, у даному випадку Позивач також не набуває право власності в порядку спадкування за заповітом. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини, у звязку з чим у Позивача виникли обставини у зверненні до суду з відповідним позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

З інформаційної довідки ПП «Інвентаризатор» від 21.09.2017 р. вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою вул. Шевченка 12 в селі Ваці Полтавський район Полтавська область не являється самочинно перепланованим чи реконструйованим.

За даними Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» у реєстровій книзі №1 за реєстровим № 57 на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями зареєстровано право власності за гр. ОСОБА_6. Свідоцтво про право власності видане виконкомом Микільської сільської ради народних депутатів від 14.09.1988 року. Копія зазначеного документу у Позивача відсутня.

Земельна ділянка, на якій розташований будинок за вищевказаною адресою знаходилась у користуванні ОСОБА_6 за господарством обліковувалась земельна ділянка площею 0.3100 га державного фонду (лист Микільської сільської ради від 22.03.2013 за № 245).

Оскільки, після смерті власника домоволодіння № 12 за адресою вулиця Шевченка селі Ваці, Полтавський район Полтавська область, яке складається з наступного: житловий будинок «А-1» ; літня кухня «Б»; Сарай «61»; Сарай «В»; Сарай «в»; Сарай «Г»; Погріб «г»; Вбиральня «Д»; Колодязь /4 частини №1; Хвіртка №2; Огорожа №3 (підтверджується технічним паспортом від

16.01.2016 виготовленим КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» та 1111 Полтавським Бюро технічної інвентаризації «ІНВЕНТАРИЗАТОР») ОСОБА_2 (05.02.1948 р.н.), подано у відповідності до вимог чинного законодавства до Полтавської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після батька - ОСОБА_6, тому ОСОБА_2 вважається таким, що прийняв спадщину (інформація з державної нотаріальної контори від 04.09.2017 за №02-14).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, який був власником домоволодіння, є його син: ОСОБА_2.

Доказом вказаних родинних відносин є свідоцтво про народження ОСОБА_2, копія якого додається.

Втім після смерті батька, ОСОБА_2 на спадкове нерухоме майно (будинок та земельну ділянку за вищевказаною адресою) право власності юридично не оформлено, свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2 за життя не отримав, державна реєстрація зазначеного домоволодіння у відповідності до законодавства не проведена.

На день смерті ОСОБА_6, тобто станом на 20.04.1995 року останній проживав та був зареєстрованим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. Протягом 1995 - 2001 року у домоволодінні за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрованим та не проживав (довідки Микільської сільської ради від 17 та від 18 листопада 2011 року).

Власник вищевказаного домоволодіння ОСОБА_6 на час смерті проживав сам, відповідно особи, які прийняли спадщину шляхом вступу в управління або володіння спадковим майном відсутні.

Відповідно до ст. 549 ЦК Української СРСР (1963 року), діями, що свідчать про прийняття спадщини визнаються, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_7 померла 08.09.1992 року, дочка - ОСОБА_8 померла 26.06.2013 року, син - ОСОБА_2 помер 13.01.2014 року (докази додаються).

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Розділом II ст. 20 ч.3 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, підписаної 22.01.1993 року передбачено, що по позовах на право власності й інших речових прав на нерухоме майно виключно компетентні суди за місцем перебування майна. Статтею 45 частини 2 цієї ж Конвенції передбачено, що Право спадкування нерухомого майна визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої знаходиться це майно. Статтею 48 частиною 2 ціє ж Конвенції передбачено, що провадження по справах про спадкування нерухомого майна компетентні вести установи Договірної Сторони, на території якої знаходиться майно.

Позови щодо права спадкування за загальними правилами підсудності подаються до суду за місцем проживання (знаходження) відповідача, за винятком позовів щодо нерухомого спадкового майна, які подаються до суду за місцезнаходженням цього майна.

Відповідно до ст.30 ЦПК України, позови що виникають з приводу нерухомого майна предявляються за місцем знаходження майна або основної його частини.

За життя ОСОБА_2, яким складено заповіт, проживав у ІНФОРМАЦІЯ_3. На час смерті та після його смерті Позивач не володіє даними про осіб, які проживали з Спадкодавцем.

Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно , зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав.

На підставі викладеного суд вважає позов таким , що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 12,13, 30, 78-80, 141, 258 268, 280-283, 284, 352 ЦПК України, ст. 11, 15-16, 328, 346, 355-357, 370, 1268,1270 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (РНОК НОМЕР_1,проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 ) в порядку спадкування за заповітом, після померлого 13.01.2014 року- Гладкого ОСОБА_9, право власності на домоволодіння за адресою: вулиця Шевченка №12 в селі Ваці, Полтавського району, Полтавської області, який складається з: житлового будинку «А-1»; літньої кухні «Б»; Сарай «б1»; Сарай «В»; Сарай «в»; Сарай «Г»; Погріб «г»; Вбиральні «Д»; Колодязь 1/2 частини №1; Хвіртка №2; Огорожа №3.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя: А.Г. Потетій