АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року

Справа 753/285/18

провадження № 22-ц/796/3528/2018

Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Судді-доповідача - Музичко С.Г.,

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс»

третя особа - Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 лютого 2018 року (суддя Гальонкіна Ю.С.) в справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», третя особа: Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації, про застосування позовної давності до вимог про сплату заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, визнання боргу сплаченим та права на отримання субсидії,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», третя особа: Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації, про застосування позовної давності до вимог про сплату заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, визнання боргу сплаченим та права на отримання субсидії, у якому просила застосувати позовну давність до вимог відповідача з оплати житлово-комунальних послуг станом на момент вирішення справи судом та визнати, що заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг сплачена.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», третя особа: Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації, про застосування позовної давності до вимог про сплату заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, визнання боргу сплаченим та права на отримання субсидії повернуто позивачу.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що позивач звернулася до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів та просила застосувати позовну давність до вимог відповідача про сплату заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позивачем обрано саме такий спосіб захисту своїх прав, який не суперечить процесуальному законодавству. Положення ч.3 ст.367 ЦПК України не забороняють застосувати позовну давність на стадії подання позову.

Також посилається на те, що вона не заявляла позовних вимог про оскарження рішень суб'єкта владних розпоряджень. Третя особа відмовила в призначенні позивачу субсидії на підставі невірних відомостей, вказаних відповідачем, про наявність у позивача заборгованості.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ &qula;Про судоустрій і статус суддів&qu&q; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць) , та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Положеннями п.6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

У відповідності до вказаних положень ЦПК України, розгляд даної апеляційної скарги проведений без повідомлення учасників справи.

Відповідач та третя особа до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не подали.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у повному обсязі не усунуті недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху, а також додано вимогу, яка підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з п.3, п.4, п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна міститизазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Положеннями ч.3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судом встановлено, що ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 16.01.2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», третя особа: Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації, про застосування позовної давності до вимог про сплату заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, визнання боргу сплаченим та права на отримання субсидії залишено без руху для усунення виявлених в ній недоліків, а саме: для зазначення у позовній заяві ціни позову, надання обґрунтованого розрахунку, уточнення змісту позовних вимог та способу захисту прав позивача, для зазначення у позовній заяві суми заборгованості, періоду за який вона утворилася, за якою адресою, та надання доказів на підтвердження обставин, зазначених у позовній заяві, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зазначену ухвалу позивачем отримано 29.01.2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.8).

06.02.2018 року позивачем до суду направлена позовна заява у новій редакції на виконання вимог ухвали Дарницького районного суду м.Києва від 16.01.2018 року. Позивач зазначила, що за адресою, за якою вона проживає відповідачем нарахована заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 4 515,78 грн. Позивачу не відомо з чого складається дана заборгованість та за який період вона нарахована.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач звернулася до суду за захистом своїх порушених прав, посилаючись на те, що відповідачем неправомірно нарахована заборгованість за житлово-комунальні послуги. У прохальній частині позову позивач зазначила, що вона просить застосувати позовну давність до вимог відповідача про сплату заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 4 515,78 грн.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

У частині другій статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, визначення способу захисту порушених прав покладається саме на позивача.

Положеннями п.4 с.4 ст.265 ЦПК України передбачено, що умотивувальній частині рішення зазначаються чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Висновок суду першої інстанції про те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту її порушених прав, є передчасним, оскільки, суд розглядаючи позовну заяву по суті справи вирішує питання чи були порушені і ким саме права позивача, а зазначення позивачем невірного способу суб'єктивних цивільних прав є підставою для відмови у задоволенні позовної заяви.

Враховуючи, що позивачем усунуті недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі Дарницького районного суду м.Києва від 16.01.2018 року, а тому відсутні підстави для повернення позовної заяви.

Також суд першої інстанції помилково зазначив, що підставою для повернення позовної заяви слугувало те, що позивач не зазначила суму заборгованості, за який час вона утворилася, так як позивач посилалася на те, що заборгованість виникла внаслідок неправомірних дій відповідача, період нарахування якої їй невідомий.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції повертаючи позовну заяву невірно посилався на те, що вимоги позивача до суб'єкта владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Невідповідність висновків суду обставинам справи призвели до постановлення помилкової ухвали, що у відповідності до ч.1 ст. 379 ЦПК України є підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 лютого 2018 року скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді