Справа №442/2811/18
Провадження №2/442/1296/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря - Лютик Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що на початку червня 2016 року, до неї звернувся ОСОБА_2 з проханням позичити йому 37000 доларів США, для термінового вирішення своїх фінансових проблем. Враховуючи, що відповідач є її зятем, вона вирішила надати йому позику.

13.06.2016 року вона особисто передала відповідачу в позику 8000 доларів США, частину з яких їй вдалось позичити у своїх друзів.

Відповідач власноручно написав розписку, якою засвідчив факт отримання від неї 8000 доларів США.

За їхньою домовленістю, відповідач зобов»язався повернути їй позичені кошти в строк до з1 березня 2018 року. Однак, станом на момент подання даного позову відповідач так і не повернув їй позику, та наміру повертати не має.

Така протиправна поведінка відповідача грубо порушує її права та інтереси, оскільки вона також несе зобов»язання перед іншими особами повернути кошти, які вона позичила для відповідача. Оскільки відповідач не бажає вирішити даний спір у позасудовому порядку, то вона змушена звернутися з даним позовом в суд за захистом порушених прав та інтересів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася, від її захисника, поступило клопотання, про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не з»явився повторно, хоча про місце та час проведення судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов'язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони.

Поряд з цим, ч. 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи вище викладене, суд ухвалив завершити розгляд справи у відсутності відповідача, за наявними у матеріалах справи доказами.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не з'явились то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд беручи до уваги клопотання представника позивача, відзив відповідача, який мається при матеріалах справи, дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, «здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

За принциповими положеннями ст. 12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Матеріалами справи встановлено, що 13 червня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики, за яким позивач надав ОСОБА_2 позику в сумі 8000 доларів США, з умовою повернути їх до 31 березня 2018 року. (а.с. 8)

Сторонами не оспорюється, що на день подання позову борг ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 по розписці від 13.06.2016 року, становить 8000 доларів США, дану суму боргу відповідач визнає, що вбачається із письмового відзиву. (а.с. 18)

Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до п.1 ст.1049 діючого Цивільного кодексу України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов в частині стягнення боргу підставний та підлягає задоволенню, оскільки позикодавець вправі вимагати повернення позики, так як позичальник - відповідач, отримавши у власність передані йому позикодавцем - позивачем гроші, став зобов'язаним повернути позикодавцю предмет позики в обумовлений договором позики строк.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі»у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Станом на день ухвалення рішення офіційний курс гривні до 1 долара США становить 26,3274 грн.

Отже, сума загальної заборгованості по договору позики становить 8000 доларів США * 26,3274 грн. = 210619 грн. 20 коп.

Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі 2092,41 грн., та витрати на правничу допомогу, які становлять 10000 грн.. Вказані вище, витрати підтверджуються платіжним дорученням від 03.05.2018 року та квитанціями до прибуткового касового ордеру № 6 від 01.05.2018р. та № 7 від 14.06.2018 року.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 625, 1046, 1047, 1049-1050 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 8000 доларів США, що в еквіваленті до гривні становить 210619 гривень 20 копійок (по курсу НБУ станом на 02.07.2018р.), 2092,41 грн. - судовий збір та 10000 грн. - витрати на правничу допомогу, а всього: 222711 (двісті двадцять дві тисячі сімсот одинадцять) гривень 61 копійку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя О.В. Крамар