ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4629/18
провадження № 2/753/4227/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"12" червня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді МИЦИК Ю.С.

при секретарі ГОРБЕНКО А.О.

за участю:

позивача ОСОБА_2

відповідач не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_3.) про стягнення аліментів на утримання матері.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 є матір'ю відповідача ОСОБА_3 Позивач є пенсіонеркою, розмір її пенсії складає 1 974,92 грн., інших доходів для існування не має. Крім того, зазначає, що відповідач є працездатним, проживає в квартирі позивача і може надавати їй матеріальну допомогу, однак відмовляється від виконання своїх обов'язків щодо утримання непрацездатної матері, в зв'язку з чим позивач звернулась до суду з цим позовом в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1 373 грн.

Ухвалою суду від 21 березня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року вказану цивільну справу призначено до розгляду по суті із закриттям підготовчого засідання.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позов не надіслав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до приписів ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), оскільки позивач не заперечувала проти вирішення справи саме таким чином.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про народження.

З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що ОСОБА_2 не працює, перебуває на обліку в Лівобережному об'єднанні управління пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію в розмірі 1 978 грн., проживає разом з відповідачем, при цьому витрати за утримання квартири несе самостійно.

В судовому засіданні позивач також зазначила, що відповідач проживає разом з нею, однак не виконує свого обов'язку щодо утримання матері, враховуючи стан її здоров'я та матеріальне становище. Крім того, пояснила, що відповідач не працює, проживає за кошти позивача, неповнолітніх дітей та інших стягнень за виконавчими документами не має.

Відповідно до ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

За змістом ст. 47 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» діти зобов'язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними.

З дітей, які ухиляються від виконання цих обов'язків, на підставі судового рішення утримуються аліменти у розмірі, передбаченому на аліментні виплати батьків дітям.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України), якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування.

У свою чергу, статтею 202 СК України визначено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р. надано роз'яснення, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» установлено, що 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Розмір пенсії позивачки складає 1 974,92 грн., однак у судовому засіданні позивач зазначила, що її стан здоров'я вимагає додаткових витрат на утримання, пов'язаних з необхідністю приймати лікування, тощо, також зазначила що 1 200 грн. вона витрачає лише на оплату комунальних послуг, додавши при цьому копії квитанцій про їх оплату.

Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Згідно зі стст. 12-13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні питання про можливість стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 судом враховані ті обставини справи, що вона несе витрати пов'язанні з утриманням житла, лікуванням, харчуванням та забезпеченням особистими речами, при цьому отримує невелику пенсію.

Таким чином, враховуючи матеріальне становище сторін та інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, оцінюючи всі наявні і досліджені судом докази у справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову і стягнення з відповідача аліментів на утримання матері в твердій грошовій сумі у розмірі 1 373 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 15.03.2018 року.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст ст. 202, 205 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 83, 141, 258, 263, 265, 268, 280, 354-356, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Припять, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1 373 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 15.03.2018 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Припять, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21 червня 2018 року.

Суддя