Номер провадження: 22-ц/785/2087/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Калараш А.А., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача банківських послуг на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухваленого під головуванням судді Чернявської Л.М. 18 липня 2017 року в м. Одесі о 15:44 год.,-

встановила:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача про захист прав споживача банківських послуг, який було уточнено, та просила стягнути суму вкладу за договором № SAMDN8027 від 08.10.2012 року у розмірі 45 978,45 доларів США та нараховані відсотки; суму вкладу за договором № SAMDN6726 від 09.10.2013 року у розмірі 6 171,21 Євро та нараховані відсотки; 3 відсотка річних 38 108,34 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 3 858,40 гривень та суму судового збору у розмірі 8 000 гривень (а. с. 1-7, 55-61).

В обґрунтування свого позову посилалась на те, що 08.10.2012 року між нею та Банкомбуло укладено договори банківського вкладу № SAMDN8027 та № SAMDN6726, відповідно до умов яких сума вкладу складає за договором № SAMDN8027 грошову суму у розмірі 30 000 доларів США на термін, строком до 08.10.2013 року включно, з виплатою 10,0 % річних у кінці строку; за договором № SAMDN6726 грошову суму у розмірі 5 078,72 Євро, строком до 09.01.2014 року, з виплатою 5,5 % річних у кінці строку. Вимоги ОСОБА_2 про повернення суми вкладу та відсотків Банком виконані не були. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 липня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено (а. с. 103-106).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 110-117).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із недоведеності позову.

Проте, колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2012 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір банківського вкладу № SAMDN8027, відповідно до умов якого Банк отримав від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 30 000 доларів США та зарахував їх на депозитний рахунок № 6799, строком до 08.10.2013 року, з виплатою 10 % річних (а. с. 8).

09 жовтня 2012 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір банківського вкладу № SAMDN6726, відповідно до умов якого Банк отримав від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 5 078,72 Євро та зарахував їх на депозитний рахунок № 6273, строком до 09.01.2014 року, з виплатою 5,5 % річних (а. с. 9).

Відповідач своїх зобовязань за Договорами банківського вкладу належним чином не виконує, у звязку з чим ОСОБА_2 просила суд стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на її користь суму вкладу за договором № SAMDN8027 від 08.10.2012 року у розмірі 45 978,45 доларів США та нараховані відсотки; суму вкладу за договором № SAMDN6726 від 09.10.2013 року у розмірі 6 171,21 Євро та нараховані відсотки; 3 відсотка річних 38 108,34 гривень.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1061 ЦК України Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань, є кредитором банку.

Відповідно до вимог ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із п.п. 7.1.1.,7.1.5. Закону України «Про платіжні системи» вкладний (депозитний) рахунок рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів, що передаються клієнтом банку в управління на встановлений строк та під визначений процент (дохід) відповідно до умов договору. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Колегія суддів не може погодитися із висновком суду першої інстанції відносно того, що позивачем надано лише копії договорів банківського вкладу та копії квитанцій, інших підтверджуючих документів про наявність грошових коштів на рахунках та про наявність договірних правовідносин не надавалося.

У судовому засіданні в апеляційному суді 15 травня 2018 року ОСОБА_2 було надано на огляд судовій колегії оригінали договорів депозиту від 08.10.2013 року та від 09.10.2013 року, а також оригінали квитанцій на суми 30 000,00 доларів США та 5 078,72 Євро відповідно.

У своїх запереченнях ПАТ КБ «Приватбанк» вказує, що він не мав можливості здійснювати банківську діяльність на окупованій території, оскільки окупаційна влада з травня 2014 року фактично здійснила конфіскацію частини майнового комплексу ПАТ КБ «Приватбанк», що використовувався у банківській діяльності відокремленого структурного підрозділу Філії «Кримське РУ» ПАТ КБ «Приватбанк».

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно із п. 5 Постанови Правління Національного Банку України від 06.05.2014 року № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя», банки, у тому числі ПАТ КБ «Приватбанк», зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів.

Статтею 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

Виходячи із вищевикладеного, судова колегія не приймає до уваги заперечення Банку на позовну заяву щодо розміщення вкладу у відокремленому підрозділі ПАТ КБ «Приватбанк», розташованому у АР Крим, та прийняття рішення про припинення діяльності на території півострова філій ПАТ КБ «Приватбанк», оскільки договір укладено між позивачем та юридичною особою ПАТ КБ «Приватбанк», місцезнаходження якої є м. Дніпро (колишнє м. Дніпропетровськ). Припинення діяльності відокремленого підрозділу само по собі не дає підстав для невиконання юридичною особою взятих зобов'язань відповідно до умов договору. Філія «Кримське регіональне управління» ПАТ КБ «Приватбанк», яка прийняла грошові кошти, діяла не у власних інтересах (інтересах філії), а в інтересах юридичної особи - ПАТ КБ «Приватбанк».

Що стосується судових витрат по справі слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат ОСОБА_3 надавав ОСОБА_2 правову допомогу в суді першої інстанції, що вбачається із договору № 21/01 від 21.01.2016 року та розрахунку погодинної вартості послуг з надання правової допомоги від 06.06.2016 року на загальну суму 3 858,40 гривень (а. с. 122-126). Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_2 сплачувалися кошти у розмірі 3 858,40 гривень адвокату ОСОБА_3

У звязку із чим, судова колегія не вбачає правових підстав для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, позивачем при зверненні до суду із уточненим позовом було сплачено судовий збір у розмірі 8 000,00 гривень та сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 8 800,00 гривень, що у загальному розмірі складає 16 800,00 гривень (а. с. 54, 117а).

Згідно п.п. 1, 3 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не визначився з правовою природою спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим рішенняПриморського районного суду м. Одеси від 18 липня 2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 липня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача банківських послуг задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, суму вкладу з урахуванням відсотків за Договором банківського вкладу № SAMDN8027 від 08.10.2012 року у сумі 45 978,45 (сорок пять тисяч девятсот сімдесят вісім доларів сорок пять центів) доларів США; суму вкладу з урахуванням відсотків за Договором банківського вкладу № SAMDN6726 від 09.10.2013 року у розмірі 6 171,21 (шість тисяч сто сімдесят один Євро двадцять один євроцент) Євро.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 3 % річних у сумі 38 108,34 (тридцять вісім тисяч сто вісім гривень тридцять чотири копійки) гривень.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , судовий збір у загальному розмірі 16 800,00 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 21.06.2018 року.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Таварткіладзе О.М.

ОСОБА_4