Ухвала

13 червня 2018 року

м. Київ

справа № 278/1699/14-ц

провадження № 61-9351св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Олійник А. С., Погрібного С. О.,

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Коростенський прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері,

відповідачі: Житомирська районна державна адміністрація, управління Держземагентства у Житомирському районі, Реєстраційна служба Житомирського районного управління юстиції, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДБНУ»,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскона-Південь»,

розглянув заяву судді Ступак О. В. про самовідвід у справі за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБНУ» на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 січня 2016 року у складі судді Грубіяна Є. О. та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 09 серпня 2016 року у складі колегії суддів: Жигановської О. С., Коломієць О. С., Якухно О. М.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року Коростенський прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері звернувся до суду з позовом до Житомирської районної державної адміністрації, управління Держземагентства у Житомирському районі, Реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ «ДБНУ», третя особа - ТОВ «Аскона-Південь», про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 09 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення позову частково.

Визнано незаконним розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації від 25 грудня 2012 року № 1113 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення (ведення садівництва) з метою зміни цільового призначення на землі транспорту (під розташування автостоянки для обслуговування територіальної громади села) ОСОБА_3 площею 0,10 га, ОСОБА_4 площею 0,50 га - земельна ділянка НОМЕР_1, площею 0,40 га - земельна ділянка НОМЕР_2, які розташовані на території Кам'янської сільської ради Житомирського району і області. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 на земельну ділянку площею 0,1000 га, виданий 26 грудня 2012 року на ім'я ОСОБА_3, кадастровий номер НОМЕР_4, цільове призначення - землі транспорту (під розташування автостоянки для обслуговування територіальної громади села) та скасовано державну реєстрацію. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 на земельну ділянку площею 0,5000 га, виданий 26 грудня 2012 року на ім'я ОСОБА_4, кадастровий номер НОМЕР_6, цільове призначення - землі транспорту (під розташування автостоянки для обслуговування територіальної громади села) та скасовано державну реєстрацію. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7 на земельну ділянку площею 0,4000 га, виданий 26 грудня 2012 року на ім'я ОСОБА_4, кадастровий НОМЕР_8, цільове призначення (під розташування автостоянки для обслуговування територіальної громади села) та скасовано державну реєстрацію. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 26 грудня 2012 року між ОСОБА_4 та ТОВ «ДБНУ», про відчуження земельної ділянки площею 0,5000 га (кадастровий номер НОМЕР_6) та скасовано державну реєстрацію права власності ТОВ «ДБНУ» на вказану земельну ділянку. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 26 грудня 2012 року між ОСОБА_4 і ТОВ «ДБНУ» про відчуження земельної ділянки площею 0,4000 га (кадастровий номер НОМЕР_8) та скасовано державну реєстрацію ТОВ «ДБНУ» права власності на вказану земельну ділянку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2015 року у складі колегії суддів: Дьоміної О. О., Дем'яносова М. В., Коротуна В. М., Маляренка А. В., Ступак О. В., касаційну скаргу ОСОБА_3 та касаційну скаргу ТОВ «ДБНУ», до якої приєдналося ТОВ «Аскона-Південь», задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Житомирської області від 09 грудня 2014 року в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок і в частині скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки та рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2014 року в частині відмови у задоволенні позову Коростенського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

Постановляючи ухвалу, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ виходив з того, що скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд обґрунтовано вважав, що було порушено передбачений законодавством порядок зміни цільового призначення земельної ділянки - ріллі. Проте апеляційним судом не було враховано, що визнаючи недійсними спірні договори купівлі-продажу земельних ділянок, апеляційний суд не зазначив, які норми матеріального закону підлягають застосуванню до спірних правовідносин, у мотивувальній частині рішення не навів жодних підстав для визнання спірних правочинів недійсними. Також суд касаційної інстанції вказав на те, що відмовляючи у задоволенні позову Коростенського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері в частині визнання недійсними спірних договорів купівлі-продажу земельних ділянок з тих підстав, що позивачем не надано правовстановлюючих документів на земельні ділянки (державні акти та договори купівлі-продажу земельних ділянок), суд першої інстанції на порушення вимог процесуального закону не роз'яснив позивачу його права та обов'язки, не попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і не сприяв здійсненню його прав. Висновки суду першої інстанції про те, що ТОВ «ДБНУ» є добросовісним набувачем нерухомого майна, а тому позовні вимоги про визнання недійсними спірних договорів купівлі-продажу земельних ділянок є безпідставними, не ґрунтуються на вимогах матеріального закону, оскільки судом не було встановлено, чи порушують спірні договори купівлі-продажу права позивача (стаття 16, 215 ЦК України).

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 25 січня 2016 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 09 серпня 2016 року, позов Коростенського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 26 грудня 2012 року між ОСОБА_4 і ТОВ «ДБНУ», про відчуження земельної ділянки площею 0,5000 га (кадастровий номер НОМЕР_9) та скасовано державну реєстрацію права власності на таку земельну ділянки за ТОВ «ДБНУ». Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 26 грудня 2012 року між ОСОБА_4 і ТОВ «ДБНУ», про відчуження земельної ділянки площею 0,4000 га (кадастровий номер НОМЕР_10) та скасовано державну реєстрацію права власності на таку земельну ділянки за ТОВ «ДБНУ». Вирішено питання судових витрат.

У вересні 2016 року ТОВ «ДБНУ» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 січня 2016року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 09 серпня 2016 року, в якій просило скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами першої й апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права. Вказує на те, що визнання недійними укладених між ОСОБА_4 та ТОВ «ДБНУ» договорів купівлі-продажу земельних ділянок площею 0,5 га та 0,4 га було обумовлено нібито неправомірною зміною цільового призначення вказаних земельних ділянок, а саме: із земель сільськогосподарського призначення (ведення садівництва) на землі транспорту. Проте набуття права власності ТОВ «ДБНУ» за договорами купівлі-продажу земельних ділянок було здійснено не в момент зміни цільового призначення вказаних земельних ділянок. Через порушення та неправильне застосування до спірних правовідносин судами попередніх інстанцій норм матеріального права, а саме: статті 21 ЗК України, частини першої статті 203 та частини третьої статті 215 ЦК України, і як наслідок - відсутність встановлених на момент придбання ТОВ «ДБНУ» 26 грудня 2012 року земельних ділянок у ОСОБА_4 будь-яких порушень щодо зміни цільового призначення спірних земельних ділянок та відповідно встановленого законом порядку їх купівлі-продажу, то оскаржувані рішення є повністю незаконними та необґрунтованими. Суди не навели жодного доводу на обґрунтування правомірності позбавлення права власності ТОВ «ДБНУ» на ці земельні ділянки. Оскаржувані рішення суперечать прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, оскільки суди попередніх інстанцій не дотрималися балансу та пропорційності між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої приватної особи, і як наслідок задоволенням позовних вимог здійснено «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном», що свідчить про грубе порушення судами попередніх інстанцій при вирішенні спору статті 1 Першого протоколу Конвенції. Прокурором не вказано, з метою яких саме інтересів держави він звертався до суду із позовом та не надано в цій частині доказів порушення його інтересів.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня 2016 року відкрито провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи, а ухвалою від 20 березня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

У лютому 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справзазначену справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду цієї справу визначено суддю-доповідача Ступак О. В. та колегію суддів Першої судової палати, до якої входять судді: Стрільчук В. А. - головуючий, Олійник А.С., Погрібний С. О., Усик Г. І.

Суддею-доповідачем Ступак О. В. у цій справі заявлено самовідвід.

Заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У частині першій статті 39 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Участь судді у перегляді цієї справи в порядку касаційного провадження у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справне свідчать про існування обставин, які викликають чи можуть викликати сумнів у неупередженості та об'єктивності судді.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 03 червня 2015 року не висловлював позиції по суті вирішення спору, оскільки підставами направлення справи в частині на новий розгляд було невстановлення судами фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про самовідвід судді Ступак Ольги В'ячеславівни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: А. С. Олійник

С.О. Погрібний

О.В. Ступак

Г. І.Усик