Справа № 369/5226/18
Провадження № 2/369/2459/18
РІШЕННЯ

Іменем України

15.06.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря Водала А.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2012 року. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сумісне життя не склалось та на даний час вони проживають окремо. Неповнолітні діти залишились проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. Для повноцінного та всебічного розвитку дітей є необхідним стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку.

Просила суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь аліменти на утримання дітей, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмір 1/3 чатки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімувів на дитину відповідного віку.

У судове засіданні позивачка зявилась. Подала заяву про розгляд справи у її відсутнісь. Просила суд задоволити позовні вимоги.

У судове засідання відповідач не зявився. Подав суду відзив на позовну заяву, який відповідно до вимог закону не направлений позивачу. У відзвиві відподповідач вказав, що перебував в зареєстрованому шлюбі з позивачем та мають двох неповнолітніх дітей. В даний час проживають окремо. Він проживає в приватному будинку разом зі своїми батьками, має вдосталь місця для забезпечення належних умов проживання дітей. Тому неодноразово просив позивача надати його сина, щоб він мав змогу гостювати, купувати необхідні речі. Але вона приховує від нього дітей, не дає змоги з ними зустрітись, не приймає від нього матеріальну допомогу, взагалі не відповідає на телефонні дзвінки. Тому від свого батьківського обовязку він ніколи не ухилявся та не ухилятиметься. Лише нещодавно він дізнався де проживає позивачка. Бажає добровільно сплачувати аліменти за угодою з позивачем. Також зазначив, що має на утриманні ще одну повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В даний час працює, але отримує мінімальну заробітну плату, має витрати на першу дитину, утримання будинку, допомогу батькам. Інших доходів не має. Не заперечує щодо стягнення аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При розгляді справи просив врахувати, що позивачка вже працює та має заробітну плату близько 8000 грн.

Просив суд не розглядати справу в його відсутність, оскільки має намір подати позов про визначення місця проживання сина разом з ним. Разом з тим, причину неявки відповідача за вказаних обставин суд вважає неповажною та вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наданих ними доказів. Крім того, подання позову про визначення місця проживання дитини є окремим позовом, де підлягають зясуванню інші обставини, ніж у справі про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, поданий відзив та долучені сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При розгляді справи судом встановлено, що 25 лютого 2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2017 року шлюб між сторонами розірвано.

Батьками неповнолітніх: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, є ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України.

За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України).

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, разом з нею проживають неповнолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню з 08 травня 2018 року.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Доводи заперечень відповідача, що він має на меті подавати позов про визначення місця проживання сина, суд до уваги не бере, оскільки на час розгляду справи судом безспірно встановлено, що діти проживають та перебувають на утриманні позивачки, а відповідач як батько зобовязаний надавати матеріальну допомогу. Щодо небажання позивача отримувати від нього, як вказано у відзиві, будь-яку допомогу, суд не враховує, оскільки вирішує питання про стягнення аліментів на майбутнє, а не стягнення аліментів за минулі періоди. При вирішенні спору суд не враховує посилання відповідача щодо утримання ним своїх батьків, оскільки доказів цим обставинам суду не надано, та якщо його батьки є пенсіонерами, тому мають отримувати пенсію. Не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів наявність перешкод у батька у побаченнях з дітьми, оскільки у разі наявності спору між батьками щодо участі у вихованні, то це є окремий спір, який може бути вирішений також і в судовому порядку.

З огляду на те, що діти проживають з матір'ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, навність у відповідача ще однієї дитини, розмір його доходу, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімувів до досягнення дітьми повноліття, як це передбачено ч. 2 ст. 183 СК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 81, 84, 181, 182, 191 Сімейного Кодексу України, статтями 10, 13, 247, 258, 263, 267, 273, 355, 430 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт: СН 271621, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, паспорт: ВН 552537, ІПН НОМЕР_2, яка проживаєза адресою: м. Боярка. АДРЕСА_1, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 травня 2018 року щомісячно і досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10, паспорт: СН 271621, ІПН НОМЕР_1 судовий збір в дохід держави у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Згідно пп.15.5 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 15 червня 2016 року.

Суддя Н.С. Пінкевич