Провадження № 2/761/1912/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 червня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря: Вольда М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду у заочному спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 7 вересня 2007 року позивач та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 уклали кредитний договір № 003-09921-070907, відповідно до якого позивач відкрив ОСОБА_2 картковий рахунок в національній валюті гривня, видав платіжну картку, здійснював її обслуговування.

Позивачу стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_2 Відповідно до повідомлення нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, після померлої видано свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1

Таким чином, станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 року (дата смерті позичальника) по дату укладеному з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» Договором № 003-09921-070907 від 07.09.2007 року рахується заборгованість на загальну суму 13907,35 грн., яка складається з: тіло кредиту: 13378,88 грн.; прострочене тіло кредиту: 0,00 грн.; заборгованість за відсотками: 528,47 грн.; заборгованість за комісіями: 0,00 грн.

Проте, 11.06.2018 року представником позивача була подана заява, в якій він зазначає, що протягом розгляду справи в суді відповідачем заборгованість за пред'явленим позовом сплачена. Тому, позивач просить задовольнити позов в часині стягнення судових витрат.

У судове засіданні позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у поданих до суду письмових поясненнях просив слухати справу за його відсутності. зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Ухвалою судді від 15.11.2017 відкрито провадження у даній справі, справу призначено до судового розгляду у судовому засіданні.

Як відомо, з 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Так, згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В свою чергу, як передбачено ч.2 ст. 19 та п.4 ч.2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

Ухвалою суду від 23.01.2018 року по даній справі призначено спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи.

Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

У судовому засіданні було встановлено, що між 07.09.2007 року між ТОВ «КБ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 укладено договір №003-09921-0790707 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти, відповідно до умов якого Банк відкриє ОСОБА_2 картковий рахунок №0004 в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку, а також ПІН-код до карти, відкриває кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладення договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн., а остання в свою чергу сплачує Банку проценти за користування кредитною лінією та або овердрафтом за ставками, що містяться в Додатку №1 до цього договору.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помела ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2.

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 року за даний договором рахується заборгованість на загальну суму 13907,35 грн.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В той же час, ч. 1 ст. 1282 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями (абз. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5).

Відповідно до листа Першої Київської державної нотаріальної контори від 05.05.2017 року, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом: 24 вересня 2014 року - на пенсію в сумі 1618,36 грн. 01 березня 2016 року - на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до виписки по рахунку платіжного клієнта №/0606 за період з 07.09.2007 по 06.06.2018, заборгованість по даному рахунку відсутня.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 02.10.2017 року, про що свідчить відмітка на конверті.

29.09.2017 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1600,00 грн. за позовом АТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором №003-09921-070907 до ОСОБА_1, про що свідчить платіжне доручення 5898490 від 29.09.2017 року.

Протягом розгляду справи відповідачем була погашена заборгованість, про свідчить виписка по рахунку, в якій відсутня заборгованість, а тому підстав для повторного стягнення коштів боргу та задоволення позову немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню понесені у справі та документально підтверджені витрати позивача в сумі 1600,00 грн.

Даючи юридичну оцінку доказам наявним у матеріалах справи, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1600,00 грн. до погашення відповідачем заборгованості, а відповідно, заборгованість погашена вже після надходження позовної заяви до суду, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору при подачі позову до суду в розмірі 1600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 13, 81, 142, 258, 280-289, 263, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 1054 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Реквізити сторін:

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», , адреса м. Київ, бул. Дружби Народів, 38.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Суддя: Андрій Анатолійович Осаулов

Повний текст складено 21.06.2018 року