Провадження № 2/235/906/18
Справа № 235/1425/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року м.Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Філь О.Є.

за участю секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

представник позивача Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради, відповідач ОСОБА_2 (не з»явилися)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Покровську цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради 27.03.2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, зазначивши на підтвердження своїх позовних вимог, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народила хлопчика, якого залишила в комунальному закладі охорони здоров'я «Перинатальний центр м.Маріуполь».

Згідно рішення колегії Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 12.07.2017 року № 131 дитину зареєстровано в Кальміуському районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та присвоєно прізвище - ОСОБА_3, ім'я - ОСОБА_3, по-батькові - ОСОБА_3.

Згідно довідки Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 04.07.2017 року № 2338/15.3-26, встановлено, що актового запису про шлюб та розірвання шлюбу, складеного відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не виявлено.

Державна реєстрація дитини проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 17.07.2017 року за № 4, наданий Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального правління юстиції у Донецькій області).

Рішенням колегії Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 25 .07.2017 року № 142 матолітньому ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Рішенням колегії Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 29.08.2017 року № 165 малолітній ОСОБА_3 влаштований до державного складу на постійне повне державне забезпечення.

ОСОБА_3 з 01.09.2017 року по теперішній час перебуває в комунальному закладі Маріупольського дитячого будинку змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та спільного віку Маріупольської міської ради Донецької області».

В акті закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я від 30.06.2017 року зазначено, що ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

З часу залишення дитини в Перинатальному центрі та по теперішній час ОСОБА_2 до служби у справах дітей по Кальміуському району з питання повернення дитини до родини на виховання та спільне проживання не зверталася.

На комісії з питань захисту прав дитини 18.01.2018 року розглядалося питання про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно малолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. В результаті розгляду було вирішено звернутися до суду з заявою про позбавлення батьківських прав.

Позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 аліменти.

Представник позивача Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с. 40).

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася без повідомлення причин, відзив не подав.

Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.4).

Відомості про батьків дитини записано відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 8).

ОСОБА_2 покинула ОСОБА_3 в пологовому будинку (а.с. 7).

Рішенням Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської № 142/7 від 26.07.2017 року надано малолітньому ОСОБА_3 статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 12).

Рішенням Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 29.08.2017 року № 165 малолітній ОСОБА_3 влаштований до державного складу на постійне повне державне забезпечення (а.с. 13,14).

Згідно довідки № 2692 від 29.12.2017 року ОСОБА_3 з 01.09.2017 року по теперішній час перебуває в комунальному закладі Маріупольського дитячого будинку змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та спільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» (а.с. 17).

З часу залишення дитини в Перинатальному центрі та по теперішній час ОСОБА_2 до служби у справах дітей по Кальміуському району з питання повернення дитини до родини на виховання та спільне проживання не зверталася (а.с. 21).

Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину, а відповідно до частини 4 статті 155 цього Кодексу ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтями 164, 165 СК України, передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

У будь-якому разі, не може бути сумнівів, що врахування основних інтересів дітей є вирішальним чинником у кожній справі такого типу.

Таким чином, суд вважає, що відповідач свідомо нехтує та ухиляється від своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дитини, а тому її необхідно позбавити батьківських прав.

Крім того, вирішуючи питання щодо необхідності позбавлення відповідача батьківських прав щодо її малолітного сина суд виходить із наступного:

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Тому, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати в першу чергу інтересам самої дитини.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України (далі - СК України), особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для позбавлення батьківський прав ОСОБА_2 у відношенні малолітнього ОСОБА_3 та стягнення з неї аліментів, оскільки за законом вона не звільняється від обов'язку утримувати дитину.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 19, 150, 155, 164, 165, 180-182, 184 СК України, ст.ст. 2, 19, 85, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь закладу, в якому перебуває дитина, аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 27.03.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок.

Позивач: Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради, , юридична адреса: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 70.

Відповідач: ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, повністю або частково безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Дата складання повного тексту рішення 22 червня 2018 року.

Суддя: