Справа № 676/2461/18
Номер провадження 2/676/1573/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 р. Кам'янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Слободенюк О.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Камянець-Подільський справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. В обгрунутвання позовних вимог позивач вказує, що 22.12. 2016 р. між ним та відповідачем було укладено договір позики, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом, у відповідності до якого передав відповідачу грошову позику в сумі 139000 гривень , що станом на 22.12.2016 р. було еквівалентно 5259,18 дол.США. Відповідач зобов'язався повернути йому суму грошових коштів в гривні, що буде еквівалентно 5259,18 дол. США за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, який буде встановленим на момент(день) повернення грошових коштів, не пізніше ніж 22.12.2017 р. та не менше 139000 грн. Відповідно до п.2 договору позики сума позики, встановлена п. 1 даного договору, отримана позичальником від позикодавця до моменту підписання даного договору в повному обсязі і підписи сторін на цьому договорі засвідчують факт передачі грошових коштів. П.8 договору позики передбачено, що у разі прострочення виконання зобов'язання Позичальником за даним договором позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. До відповідача 04.02.2018 р. направлялась вимога про повернення боргу , але відповідь від ОСОБА_4 не надійшла. Позивач просить суд винести рішення яким: стягнути з відповідача 139000 грн. основного боргу та 936,82 (3% річних за період з 23.12.2017 р. по 14.03.2018 р.), а також судові витрати по справі. В суді представник позивача позов підтримав, псроить його задоволити.

Відповідач в суді позов визнав частково в сумі еквівалентній 3200 доларів США. Суду відповідач пояснив, що працював в з позивачем на фірмі, гроші в нього викрала колишня дружина, по мірі можливості кошти повертав, не заперечує щодо подальшого погашення заборгованості перед позивачем, після укладення договору коштів по нього позивачу не повертав..

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

22.12. 2016 р. між сторонами в м.Хмельницький було укладено договір позики грошей, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 2003. Відповідно до п.1 зазначеного договору позивач передав у власність відповідача, а відповідач прийняв у власність від позивача грошові кошти в сумі 139000 грн., що станом на 22.12.2016 р. було еквівалентно 5259,18 дол.США та зобовязався повернути суму грошових коштів в гривні, що буде еквівалентно 5259,18 дол. США за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, який буде встановленим на момент(день) повернення грошових коштів, не пізніше ніж 22.12.2017 р. та не менше 139000 грн. П.2 договору містить положення, що сума позики, встановлена п. 1 даного договору, отримана позичальником від позикодавця до моменту підписання даного договору в повному обсязі і підписи сторін на цьому договорі засвідчують факт передачі грошових коштів. П.4 договору встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позивачу суму позики, визначену п.1 даного договору, без сплати процентів. П.8 договору позики передбачено, що у разі прострочення виконання зобов'язання Позичальником за даним договором позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до п.9 договору сторони свідчать, що цей договір відповідає дійсним намірам сторін, укладений сторонами добровільно, при ясній памяті, його умови є справедливими для сторін.

Ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Як встановлено судом, відповідачем кошти згідно укладеного договору позивачу в строк передбачений договором не повернуто. Зазначені обставини учасники судового розгляду в суді визнали. Суд критично оцінює заперечення відповідача, що фактично ним по вказаному договору було отримано іншу суму оскільки ці твердження не підтверджені жодними доказами, відповідачем зустрічного позову до позивача про визнання договору позики недійсним не подавалось. За таких обставин вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по договору позики грошей від 22.12.2016 р. які підтверджуються оригіналом договору підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

П.8 договору позики передбачено сплату позичальником 3% річних від простроченої суми. В звязку з цим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних за період з 23.12.2017 р. по 14.03.2018 р. в сумі 936,82 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення також(139000 грн. х 3% х 82 дні: 365 днів = 936,82 грн.).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 536, 625, 1046-1051 ЦК України, ст.ст. 13, 76, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України,

ухвалив:

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2(ІПН НОМЕР_1; зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_3(ІПН НОМЕР_2; зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) заборгованість за договором позики грошей від 22.12.2016 р. в сумі 139000,00 грн., три відсотки річних в сумі 936,82 грн., 1399,37 грн. судового збору.

На рішення учасниками судового розгляду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 25.06.2018 р.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В