Справа № 604/564/18
Провадження № 2/604/272/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Гамана В.Т.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засідання в смт. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Скалатської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Скалатської міської ради Тернопільської області про визнання за ним права власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 37 по вул. Л. Українки в с. Новосілка Підволочиського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 03 грудня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що зазначене будинковолодіння відносилось до колгоспного двору і складалось з 2 членів сімї ОСОБА_2 - голови двору, разом з якою у відповідності до довідки, виданої Підволочиським державним архівом 30 травня 2016 року №306 станом на 1991 рік проживав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, брат та, виходячи з рівності членів двору, їм належало по 1/2 частці майна. 26 липня 2012 року помер ОСОБА_3 Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, на яку померла залишила заповіт, посвідчений секретарем Новосілківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області 20 березня 2007 року, № 19, згідно якого все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося, та все те, що буде належати їй на час смерті, а також належні їй права та обовязки на час смерті заповіла ОСОБА_1 При зверненні позивача до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 37 по вул. Л. Українки в с. Новосілка Підволочиського району йому відмовленоу вчиненні нотаріальної дії у звязку з наявністю неналежного правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно. Враховуючи те, що в позасудовому порядку позивач захистити свої права на має можливості, просить позов задовольнити.

В судове засідання позивач не зявився, подав заяву згідно яких позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності.

Представник відповідача Скалатської міськоїради Тернопільської області у судове засідання не зявився, однак подали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнають, просять справу розглянути без їх участі.

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв'язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

Згідно довідки про технічний опис обєкта нерухомого майна, виданої Підволочиським районним бюро технічної інвентаризації 11 травня 2016 року № 55 та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 11 травня 2016 року власником житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Л. Українки, 37 в с. Новосілка Підволочиського району Тернопільської області, загальною площею 85,2 кв.м., житловою 57,2 кв.м. є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право особистої власності, виданого 30 листопада 1991 року згідно рішення виконкому Староскалатської сільської ради від 26 листопада 1991 року.

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 30 листопада 1991 року, № 168 на підставі рішення виконкому Староскалатської сільської ради народних депутатів від 26 листопада 1991 року, жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Новосілка по вулиці Л. Українки № 37, належить колгоспному двору, що складається з 2-х членів, головою якого є ОСОБА_2.

Згідно довідки, виданої Підволочиським районним державним архівом Підволочиської РДА в Тернопільській області 30 травня 2016 року № 306 по документах архівного фонду «Новосілківська сільська рада» у погосподарських книгах с. Новосілка станом на 1991 рік значиться господарство ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, голова двору, разом з якою проживав ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, брат.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до розяснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Таким чином, у відповідності до даних положень ОСОБА_2, ОСОБА_3 належало по 1/2 частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 37 по вул. Л.Українки в с. Новосілка Підволочиського району Тернопільської області, як членам колгоспного двору.

26 липня 2012 року помер ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 141436, виданим Новосілківською сільською радою Підволочиського району.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла сестра померлого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що стверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Скалатської міської ради за № 184 від 25 травня 2016 року.

03 грудня 2015 року померла ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 197263, виданим виконкомом Новосілківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області.

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Скалатської міської ради за № 183 від 25 травня 2016 року на день смерті гр. ОСОБА_2 разом з нею в житловому будинку № 37 по вул. Л. Українки в с. Новосілка Підволочиського району Тернопільської області зареєстрованих осіб не було.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Новосілківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області 20 березня 2007 року, № 19, ОСОБА_2 все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та все, що буде належати їй на час смерті, а також належні їй права та обовязки на час смерті заповіла ОСОБА_1. На день смерті заповідача заповіт не змінений і не скасований.

Як убачається із постанови приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу від 25 серпня 2016 року № 422/02-01 до нотаріуса надійшла заява ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право власності за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями № 37, який розташований по вул. Л. Українки в с. Новосілка Підволочиського району Тернопільської області, після смерті ОСОБА_2, яка померла 03 грудня 2015 року. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок колгоспний двір складався з 2-х членів. Однак, у звязку з тим, що житловий будинок по вул. Л. Українки № 37 в с. Новосілка Підволочиського району є колгоспним двором, форма власності якого не передбачена чинним законодавством та через наявність неналежного правовстановлюючого документу на спадкове майне, що є необхідним для вчинення нотаріальної дії, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно.

Таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 03 грудня 2015 року, однаку звязку з наявністю неналежного правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності на спадщину, у зв'язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,5,7,9,10,77,79,80,89,211,247, 263, 265, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 392, 1223,1268, п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2004 року), ст.ст. 524,525, 527,529,548,549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 до Скалатської ради Тернопільської області, юридична адреса: м. Скалат, вул. Грушевського,2, Підволочиського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителем ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 37, який розташований по вул. Л. Українки в с. Новосілка Підволочиського району Тернопільської області, загальною площею 85,2 кв.м., житловою 57,2 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 03 грудня 2015 року.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Підволочиський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий