провадження № 6/752/364/18
УХВАЛА

02.07.2018 року Голоіївськи районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Конельської А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ткачової Катерини Володимирівни про примусовий привід боржника ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року головний державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ткачова К.В. звернулася до суду з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_3 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві за адресою: м.Київ, вул. Ломоносова, буд. 22/15, каб. № 2, у прийомні години державного виконавця.

В обґрунтування подання зазначено про те, що на примусовому виконанні у Голосіївському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 23968654 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-4967 від 21.10.2010 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, починаючи з 21.06.2010 і до досягнення дитиною повноліття.

26.01.2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження для відома та виконання.

16.02.2018 року за адресою боржника направлено виклик до державного виконавця, однак боржник у визначений державним виконавцем час не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1, доступу надано не було, на момент здійснення виходу боржника не розшукано, про, що складено акт державного виконавця.

Заборгованість ОСОБА_3 по виплаті аліментів станом на квітень 2018 року складає 126 359,93 грн..

У поданні зазначено, що державним виконавцем направлялись запити до Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України, Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, проте наявність у боржника доходів або майна не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до п. 26 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров'ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з'явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім'я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання (перебування), роботи, служби чи навчання, підстави застосування приводу, час, коли необхідно особу доставити і місце доставки особи, суб'єкт, якому доручається здійснити привід.

Згідно з ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Судовим розглядом встановлено, що на примусовому виконанні у Голосіївському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 23968654 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-4967 від 21.10. 2010 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, починаючи з 21.06.2010 і до досягнення дитиною повноліття.

26.01.2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження для відома та виконання.

У матеріалах справи міститься виклики державного виконавця, яким повідомлялось боржнику про необхідність з'явитись до відділу 16.02.2010 року, з 15 до 18 год. та 21.03.2018 року на 15 год. (а.с.66-67, 68).

Однак, державним виконавцем не надано доказів того, що ОСОБА_3 направлялась постанова про відкриття виконавчого провадження та виклики до державного виконавця, а також не надано доказів їх отримання останнім.

Також, на підтвердження необхідності приводу боржника, державним виконавцем також надано суду акт від 26 квітня 2018 року про вихід державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1, доступу надано не було, на момент здійснення виходу боржника не розшукано (а.с. 64).

Суд вважає, що сам факт одного виходу державного виконавця за адресою реєстрації боржника за весь період здійснення виконавчих дій та відсутність боржника в цей час не свідчить про необхідність його примусового приводу.

У поданні зазначено, що державним виконавцем направлялись запити до Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України, Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, проте наявність у боржника доходів або майна не встановлено.

Разом з тим, не є підставою для примусового приводу боржника відсутність інформації про наявність у нього майна, на яке можна звернути стягнення.

Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що державним виконавцем вживались будь-які дії для належного повідомлення боржника про необхідність з'явитись до державного виконавця, а також, що боржник ухилявся від такої явки.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання головного державного виконавця про примусовий привід боржника ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 438 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ткачової Катерини Володимирівни про примусовий привід боржника ОСОБА_3, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя