СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
21 червня 2018 року м.Снігурівка
Справа № 485/510/18
Провадження № 2/485/408/18
Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Фортуни Т.Ю.,
секретар судового засідання Семенака А.Г.,
03 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовними вимогами про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування належним їй на праві власності житловим будинком № 12 по вул. Ярослава Мудрого (Пролетарській) в с. Киселівка Снігурівського району Миколаївської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач її колишня невістка, за вказаною адресою зареєстрована, але не проживає більше одного року без поважних причин.
В судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.
Позивач подала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі.
За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні - ст.321 ЦК України. При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок № 12 по вул. Ярослава Мудрого (Пролетарській) в с. Киселівка Снігурівського району Миколаївської області. На підтвердження такого позивачем надано копію договору купівлі-продажу вказаного житлового будинку від 18 жовтня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_4 та зареєстрованого у реєстрі за № 2-1747 (а.с.6).
Згідно з довідкою завідувача Снігурівського РС УДМС України в Миколаївській області імя позивача перейменовано з «Василіси» на «Василину» (а.с.13).
06 квітня 2007 року за адресою: Миколаївська область, Снігурівський район, с. Киселівка, вул. Ярослава Мудрого (Пролетарська), 12, посвідчено реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 бувшої невістки позивача, що підтверджується адресними довідками Виконавчого комітету Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївській області та Вітовського РС УДМС України в Миколаївській області (а.с.22-24).
Актом депутата Виконавчого комітету Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, датованого 26 лютого 2018 року, посвідчено, що ОСОБА_3 за місцем реєстрації по вул. Ярослава Мудрого (Пролетарська), 12 в с. Киселівка Снігурівського району Миколаївської області зареєстрована, але не проживає з травня 2017 року (а.с.8).
Крім того, як вбачається з рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07 лютого 2018 року шлюб між ОСОБА_5 (сином позивача) та ОСОБА_3 розірвано (а.с.7).
Відповідно до положень ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у Постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс11, аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Захищаючи права власності громадян, суд усуває перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
У ході судового розгляду підтверджено обставини щодо права власності позивача на житлове приміщення, відсутність відповідача за зареєстрованим місцем проживання з травня 2017 року, тобто понад один рік, відсутності доказів щодо створення позивачем перешкод у користуванні житлом, участі відповідачки в утриманні будинку чи виявлення нею інтересу до житла. Доказів поважності причин відсутності відповідача понад зазначений термін судом не встановлено, так само як і наявності домовленості між сторонами про інший строк збереження права на проживання у житловому будинку.
Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимога позивача про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 76-78, 81, 141, 247, 280 ЦПК України, суд,
позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити;
визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим будинком № 12 по вул. Ярослава Мудрого (Пролетарській), в с. Киселівка Снігурівського району Миколаївської області;
стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 704,80 (сімсот чотири грн.. 80коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Т.Ю.Фортуна