Справа № 548/1016/18
Провадження №2-о/548/40/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" червня 2018 р. м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Миркушіної Н.С.

за участю секретаря судового засідання - Ващенко М.В.

за участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу у порядку спрощеного провадження за заявою ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи Управління ДМС у Полтавській області державної міграційної служби України про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 13 листопада 1991 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 13 листопада 1991 року, мотивуючи її тим, що він ОСОБА_2 народився 25 квітня 1992 року в селі Новооріхівка Лубенського району Полтавської області України, актовий запис №18 від 13.07.1992 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження виданим Виконавчим комітетом Новооріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області від 17.03.2014 року, серії І-КЕ №193144.

Матір заявника ОСОБА_2 (на даний час ОСОБА_3) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала на території України з середини жовтня 1991 року, без оформленої на той час відповідної тимчасової реєстрації, будь які докази її проживання в Україні з середини жовтня 1991 року не збереглися, єдиним доказом проживання останньої станом з 13.11.1991 року, є запис в її трудовій книжці серії АТ-ІІІ №6369773 від ІНФОРМАЦІЯ_2, в якій зокрема на 8-мій та 9-тій сторінках, зроблено записи російською мовою: запись №17 дата 10.11.1991 Ореховський сахарний комбінат Прийнято дояркою МТФ Ореховського отд. с/да, Пр.№127-л 10.11.1991 г.; запись №18 дата 03.08.1995 Переведена рабочей кирпичного з-да Ореховського отд. с/да, Пр.№89-л 2.09.1995 г..

В судове засідання заявник ОСОБА_2 не з»явився, але представник заявника - адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заяву та прохав її задовольнити.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи - Управління ДМС у Полтавській області державної міграційної служби України ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення заяви.

Вивчив матеріали справи, враховуючи позицію заявника його представника та представника заінтересованої особи , що задоволення заяви не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що паспорт громадянина України заявник раніше не отримував, саме тому звернувся до Лубенського міськрайонного сектору УДМС України у Полтавській області із заявою про видачу йому паспорта, де йому надали розяснення, що згідно діючого законодавства для документування паспортом громадянина України, йому необхідно підтвердити своє громадянство України, шляхом встановлення перебування одного з батьків на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 року, надавши відповідне рішення суду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2).

Положенням ч.1 ст.315 ЦПК України визначається перелік справ про встановлення факту, що розглядаються судом.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі ЗУ «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Положенням про паспортну систему в СРСР, затвердженим ОСОБА_6 Міністрів СРСР від 28.08.1974 №677 та ОСОБА_6 Міністрів СРСР від 28.08.1974 №678 «Про деякі правила прописки громадян» був передбачений дозвільний порядок прописки громадянина та встановлені умови відмови органів внутрішніх справ в прописці громадянина в тому чи іншому населеному пункті.

Пунктом 22 даного Положення передбачено, що громадянин, який змінив місце проживання або вибув в іншу місцевість на тимчасове проживання на строк понад півтора місяця, зобов'язаний був виписатися перед вибуттям (підтвердивши наявність житлоплощі на новому місці), а при прибутті на нове місце подати по новому місці заяву зі згодою особи, яка надає житлову площу.

Перебувати без прописки на будь-якій території СРСР заборонялося.

Отже, при зміні місцезнаходження на строк понад півтора місяця виникала законна необхідність оформити тимчасову прописку, що підтверджувало правомірність знаходження громадянина СРСР далеко від місця його проживання.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Пунктом 1 ОСОБА_6 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, встановлення факту проживання одного з батьків на території України станом на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року), який дасть право відповідним органам вирішувати питання про надання громадянства України і встановлення такого факту породжує для заявника право на набуття громадянства України (п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України).

Факти та обставини, викладені в заяві, підтверджуються доданими до неї письмовими доказами:

1. Фотокопією листа Лубенського міськрайонного відділу Управління ДМС у Полтавській області державної міграційної служби України від «09» лютого 2018 року №34/168.

2. Фотокопією довідки Новооріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області від 18 квітня 2016 року №02-29/406.

3. Фотокопією довідки №159 Лубенської спеціалізованої загально-освітньої школи-інтернату Полтавської обласної ради від 13.04.2016 року.

4. Фотокопією повторного свідоцтва про народження заявника, серії І-КЕ №193144 від17.03.2014 року.

5. Фотокопією паспорта громадянки України ОСОБА_7 серії КО №346131, оригінал знищено у звязку з заміною паспорта.

7. Фотокопією свідоцтва про шлюб ОСОБА_7 (ОСОБА_3 В.) серії І-БЛ №089991.

8. Фотокопією паспорта громадянки України ОСОБА_3 серії МВ №576012.

9. Фотокопією Трудової книжки серії АТ-ІІІ №6369773 від ІНФОРМАЦІЯ_2

Спору про право між заявником, заінтересованою особою, іншими особами немає.

Отже, судом встановлено, що встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання паспорта громадянина України.

За даних обставин суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 13 листопада 1991 року,- підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 293-294 ЦПК України, Законом України Про громадянство від 18.01.2001 р. № 2235-III, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи Управління ДМС у Полтавській області державної міграційної служби України про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 13 листопада 1991 року,- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання матері заявника - ОСОБА_2, 25.04.1992 р. н., - ОСОБА_3 (попереднє прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території України (в с. Новооріхівка, Лубенського району, Полтавської області) станом на 13 листопада 1991 року, включно.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повний текст судового рішення складено 27.06.2018 року.

Суддя : Н.С. Миркушіна