Ухвала

20 червня 2018 року

м. Київ

справа № 185/11374/15-ц

провадження № 61-35235ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Павлоградськогоміськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2016 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 2 321,69 грн пені за прострочення виплати страхового відшкодування. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 7 601,01 грн відшкодування за пошкодження автомобіля та моральну шкоду в розмірі 500,00 грн. Стягнуто з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» та з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 по 1 250,40 грн з кожного на відшкодування витрат на правову допомогу. Стягнуто з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь держави судовий збір у розмірі 32,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 583,20 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 та ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» по 243,60 грн з кожного на користь ОСОБА_2 відшкодування сплати судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2016 року в частині стягнення з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 2 321,69 грн пені за прострочення виплати страхового відшкодування змінено, зменшено суму пені, що підлягає стягненню до 166,81 грн. Вказане рішення в частині стягнення з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу в сумі 1 250,40 грн з кожного скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог в цій частині. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

20 липня 2017 року ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Разом з тим, у березні 2018 року до суду касаційної інстанції надійшло клопотання ОСОБА_1, у якому він просить зупинити виконання рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2016 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року.

11 червня 2018 року вказану касаційну скаргу разом із клопотанням про зупинення виконання судових рішень розподілено судді Верховного Суду Кузнєцову В. О., а 19 червня 2018 року передано матеріали справи № 185/11374/15-ц.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Оскільки наведені у клопотанні ОСОБА_1 доводи дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, клопотання слід задовольнити.

Керуючись статтями 394, 436 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Павлоградськогоміськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2016 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року задовольнити.

Зупинити виконання рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2016 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов