Справа № 503/702/18
Провадження № 2/503/433/18
УХВАЛА

14 червня 2018 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сердюк Б.С.,

при секретарі Клемпуш Ю.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду від імені ОСОБА_1 з позовом до Кодимської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно.

В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про місце та час розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. У відзиві на позовну заяву заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності та просив закрити провадження, посилаючись на відсутність предмету спору.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України встановлено обов'язок учасників судового процесу повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Враховуючи положення даної норми, суд визнає, що позивач та її представник не з'явилися в судове засідання без поважних причин, оскільки згідно поштового повідомлення, представник позивача 02.06.2018 року був повідомлений про місце та час судового засідання і від нього не надходило будь яких заяв. Відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Частиною 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що у випадку неповідомлення позивачем про причини неявки в судове засідання, якщо він був належним чином повідомлений, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Таким чином, за відсутності визначеної процесуальним законодавством можливості суду відкласти судове засідання у справі у випадку нез'явлення позивача та його представника в судове засідання без поважних причин, оскільки справа не може бути розглянута за відсутності позивача або його представника, які повідомлялися про розгляд справи та від яких не надходило заяв про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду судом враховано практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі"; рішення від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України").

Керуючись ст. ст. 258 - 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що вона має право звернутися до суду повторно, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом п'ятнадцяти днів з дня складення тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Б.С. Сердюк