Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2018 Справа №607/11514/18

21 червня 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого судді Черніцької І.М.

- присяжних ОСОБА_1

ОСОБА_2

- при секретарі судового засідання Бойко І.І.

- з участю прокурора Воловник М.В.,

представника ТОККПНЛ

лікаря-прихіатра -ОСОБА_3

ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

представника УСП - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_3 про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_4 у примусовому порядку, -

В С Т А Н О В И В :

Лікар-психіатр Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу, у примусовому порядку без її згоди.

В обґрунтування вимог лікар-психіатр посилається на те, що 20 червня 2018 року о 08 год. 30 хв. ОСОБА_4 поступила в психіатричне відділення Тернопільської обласної комунальної психоневрологічної лікарні, по направленню швидкої допомоги в супроводі працівників поліції з діагнозом: маячний розлад. Після особистого огляду ОСОБА_4 лікар-психіатр дійшов висновку про необхідність її госпіталізації для обстеження та лікування у звязку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану. Вказані обставини також підтвердженні висновком комісії лікарів-психіатрів.

Посилаючись на наведене, просив задовольнити заяву.

У судовому засіданні лікар психіатр, який одночасно є і представником Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні пояснив, що після подання даної заяви до суду, з пояснень чоловіка ОСОБА_4 встановлено, що остання вживала наркотичну речовину, що було дійсною причиною психічного розладу. Посилаючись на наведене, вважає, що підстав для госпіталізації у психіатричний заклад не має, однак є потреба у лікуванні в лікаря нарколога.

Прокурор у судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви. Вказала, що не вбачає необхідності у примусовому поміщенні ОСОБА_4 в психіатричний стаціонар.

У судовому засіданні була присутня ОСОБА_4, яка не заперечила щодо її госпіталізації, з метою лікування. Заперечила щодо регулярного вживання наркотичних засобів.

Представник управління соціальної політики ОСОБА_6 заперечила щодо задоволення заяви, оскільки ОСОБА_4 надає усвідомлену згоду на госпіталізацію. Крім того, як повідомив в судовому засіданні лікуючий лікар, причиною психічного розладу було вживання каннабіноїдів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, поступила вперше 20 червня 2018 року о 08 год. 30 хв. в психіатричне відділення Тернопільської обласної комунальної психоневрологічної лікарні, по направленню швидкої допомоги в супроводі працівників поліції з діагнозом: маячний розлад.

Після огляду ОСОБА_4 лікарем психіатром, останній прийшов до висновку про необхідність госпіталізації її в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює небезпеку для себе та оточуючих.

Згідно висновку комісії ЛКК Тернопільської обласної клінічної комунальної психоневрологічної лікарні від 20 червня 2018 року вбачається, що ОСОБА_4 20 червня 2018 року вперше поступила у ТОККПН по направленню швидкої допомоги, в супроводі працівників поліції з діагнозом маячний розлад. Комісією встановлено, що два дні тому ОСОБА_4 вживала марихуану разом із своїм чоловіком. Розлад психіки і поведінки останньої виник внаслідок вживання каннабіноїдів. На підставі наведеного, комісія лікарів вважає за необхідне стаціонарне обстеження та лікування ОСОБА_4 в умовах ТОККПНЛ.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні у справи докази, вважає, що заява до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 340 ЦПК України у заяві про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

В силу вимог ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров'я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд.

Відповідно до вимог ст. 14 цього ж Закону, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці.

Згідно з вимогами ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації.

Із змісту заяви про госпіталізацію вбачається, що підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_4, яка мала місце 20 червня 2018 року.

Із висновку комісії ЛКК ТОККПЛ встановлено, що 20 червня 2018 року ОСОБА_4 вперше поступила у ТОККПН по направленню швидкої допомоги, в супроводі працівників поліції з діагнозом маячний розлад. Зазначили, що два дні тому вживала марихуану разом із своїм чоловіком. Комісія прийшла до висновку, що розлад психіки і поведінки останньої виник внаслідок вживання каннабіноїдів.

В судовому засідання ОСОБА_4 пояснила, що усвідомлює свою поведінку 20 червня 2018 року та можливо дійсно була збуджена, агресивна, що було зумовлено вживання каннабіноїдів.

Категорично заперечила щодо наявності у неї намірів та дій щодо вчинків, які б являли собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

На момент проведення судового засідання ОСОБА_4 перебувала у свідомості, орієнтована в повній мірі. Доступна мовному контакту, відповіді на запитання прості, зовнішній вигляд охайний, чистий.

В силу вимог ст. 340 ЦПК України до заяви про госпіталізацію особи додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Суд вважає, що заявником поряд із заявою та відповідним висновком про стан психічного здоров'я, діагноз, повинні були б подаватися докази, які б свідчили про агресивну та неадекватну поведінку хворого, у тому числі її родичами, рапорти працівників поліції, висновки дільничного психіатра тощо.

Судом не здобуто, а заявником не подано суду будь-яких доказів, які б підтверджували, що існують підстави, передбачені ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для примусової госпіталізації ОСОБА_4, зокрема докази наявності у останньої тяжкого психічного розладу, що обумовлюють небезпеку для неї та оточуючих та є підставою для госпіталізації.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_4 самостійно задовольняє свої життєві потреби та усвідомлює значення своїх дій. Розлади психіки, які мали місце 20 червня 2018 року та були зумовлені саме вживанням каннабіноїдів. Психічними розладами не страждає.

Вказаний факт також підтвердив в судовому засіданні лікуючий лікар.

Більше того, ОСОБА_4 надає усвідомлену згоду на госпіталізацію та лікування в психіатричному закладі.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про психіатричну допомогу» психічні розлади це розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_4 страждає на такі психічні розлади, що завдає суттєву шкоду її здоровю та небезпеку для оточуючих.

Встановлено, що поведінка останньої 20 червня 2018 року, зумовлена вживання каннабіноїдів.

У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини, справа «ОСОБА_7 проти України»від 17.04.2014 року зазначив, що « п.99…суд повторює, що відповідно до його усталеної практики особа не може вважатися «Психічно хворою» та бути позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання (див. рішення від 24 жовтня 1979 року у справі «Вінтерверп проти Нідерландів»…».

Враховуючи вищенаведені обставини справи та вимоги Закону, суд приходить до переконання про недоведеність заявником підстав передбачених ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», які б давали суду право надати згоду на госпіталізацію ОСОБА_4 та проведення лікування у психіатричному закладі в примусовому порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 264-265, 293-294, 339-342 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволені заяви лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_3 (вул.Тролейбусна,14 м.Тернопіль, ) про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки вул. Кн. Острозького, 45/53 м.Тернопіль) у примусовому порядку відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 26 червня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_8

ОСОБА_9 ОСОБА_1

ОСОБА_2