Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/2030/17

Провадження № 2/440/478/2018

05 червня 2018 року

Буський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді - Коса І.Б.

за участю секретаря судового засідання - Дутки С.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши увідкритому судовому засіданні в залі суду в м. Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 «Львівобленерго» до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_3 «Львівобленерго» звернулось в суд з позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 в користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 5282, 40 грн., заподіяну внаслідок пошкодження майна.

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 25.05.2016 року о 11 год. 00 хв. в с. Ріпнів Буського району Львівської області відповідач ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив наїзд на електричну опору № 96 лінії № 3 від КТП 100, внаслідок чого опора зазнала пошкоджень. Вказана електроопора була замінена позивачем, а загальна сума завданих збитків склала 5282,40 грн. Оскільки відповідач добровільно завдані збитки не відшкодував, а на відповідні звернення позивачем з цього приводу відповідач не реагує, що змусило позивача звертатись із вимогою про стягнення вказаних збитків з останнього в судовому порядку.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задоволити із наведених вище мотивів. Крім того, звернула увагу суду на те, що мала місце помилка в даті заподіяння шкоди позивачу, що є не істотною. Заявлену в позові суму до стягнення в розмірі 5282,40 грн. обґрунтувала долученим до справи бухгалтерським розрахунком програми Львівобленерго, що включає демонтаж і заміну опори та адміністративні витрати. При цьому, зауважила, що опора на даний час позивачем не замінена, функціонує стара опора, яка є пошкодженою відповідачем. Позивачем були проведені ремонтні роботи для відновлення її функціонування. Однак вартість цих робіт позивачем не обчислювалась. Враховуючи те, що відповідач не відшкодував позивачу будь-яких коштів на ремонт чи заміну опори, просила заявлений позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився. Його представник адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлений позов заперечив та просив у його задоволенні відмовити повністю з підстав, зазначених у відзиві на позов. Зокрема, представник відповідача вважає заявлений позов безпідставним і передчасним, оскільки електроопора замінена позивачем не була, така на даний час вже понад два роки функціонує, а вартість її пошкодження позивачем встановлена не була. Більше того, в поданих позивачем доказах є неспростовні розбіжності щодо часу і дати заподіяння шкоди, а також не встановлено, яка саме електроопора була нібито пошкоджена відповідачем. Відтак, як стверджує представник відповідача, позивачем не доведено факту заподіяння шкоди його майну, зокрема, електроопорі, а також розміру такої шкоди ним не встановлено. Просить у задоволенні заявлених вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали та зясувавши дійсні обставини справи, всебічно, повно та обєктивно оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку, виходячи із таких мотивів.

Відповідно до статті 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду.

Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 10 ЦПК).

Згідно частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу норми статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними порушеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновими правами фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що 26.05.2016 року о 14 год. 20.00 хв. в с. Ріпнів Буського району Львівської області ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_2, не вибрав безпечної швидкості руху, не справився з керуванням транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на електроопору.

Вищевказані обставини встановлені постановою Буського районного суду Львівської області від 10.06.2016 року, на підставі якої відповідач у даній справі ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності та визнаний винним за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, а тому не підлягають доказуванню та є обовязковими в силу частини шостої статті 82 ЦПК України лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Проте, із заяви позивача № 206-0317 від 27.05.2016р., адресованої начальнику Буського ВП Камянка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області, вбачається те, що 27.05.2016 року о 11.00 год. поступило повідомлення про відсутність напруги в с. Ріпнів Буського району. При виїзді чергової бригади Буського РЕМ було виявлено пошкодження опори № 96 Л-3 від КТП-100 внаслідок наїзду транспортного засобу невідомою особою

Аналогічно, з письмової відповіді начальника Буського ВП Камянка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області за № 3937/51/04-2016 від 02.06.2016р., адресованої позивачу, вбачається, що по факту пошкодження електроопори № 96 в с. Ріпнів Буського району, Буським ВП Камянка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області встановлено, що вказана опора пошкоджена внаслідок наїзду транспортного засобу ВАЗ 2106, р.н. НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_4

Відтак, позивачем не доведений факт заподіяння шкоди відповідачем ОСОБА_4 27.05.2016 року о 11 год. 00 хв. в с. Ріпнів Буського району, оскільки відповідач визнаний винним лише за факт, що мав місце 26.05.2016 року о 14 год. 20 хв. в с. Ріпнів Буського району Львівської області, що було встановлено постановою Буського районного суду Львівської області від 10.06.2016 року, яка набрала законної сили та є обовязковою при розгляді даної цивільної справи.

Крім того, представлений позивачем в якості єдиного доказу розміру заподіяної відповідачем шкоди - Локальний кошторис Буського РЕМ ПАТ «Львівобленерго» від 27.05.2017 року, який визначає спричинені збитки на суму 5282,40 грн., судом до уваги не береться, оскільки такий є, на думку суду, неналежним доказом, так як містить розрахунок демонтажу, заміни електроопори та адміністративні витрати.

Проте, судом безспірно встановлено, що позивачем будь-яких робіт по демонтажу чи заміні згаданої електроопори не проводилось, як і не доведено позивачем доцільності такої заміни.

Більше того, сторонами визнається той факт, що позивачем проведено лише ремонт пошкодженої електроопори і така вже безперебійно функціонує більше двох років.

Натомість, як встановлено судом та визнається сторонами, предметом спору є саме вартість робіт, повязаних з ремонтом та відновленням роботи електроопори № 96 в с. Ріпнів Буського району Львівської області, а саме такі роботи і їх вартість визнаються збитками в розумінні частини 2 статті 22 ЦК України.

Однак, як стверджує представник позивача, вартість ремонтних робіт для відновлення функціонування електроопори позивачем не обчислювалась. Власне вказаний розрахунок суми збитків, на думку суду, може визнаватись розміром шкоди, завданої позивачу. Проте таких доказів суду не надано.

Відтак, ураховуючи відсутність доказів на підтвердження завданої позивачу шкоди у вигляді втрат, повязаних із проведенням ремонтних робіт по відновленню пошкодженої електроопори, оцінюючи надані сторонами та досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити за їх не обґрунтованістю та недоведеністю.

Разом із тим, понесені позивачем судові витрати, повязані із розглядом справи, зокрема сплачений ним судовий збір, у відповідності до вимог пункту другого частини другої статті 141 ЦПК України, покладаються на позивача, а тому не можуть бути стягнені з відповідача.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 1, 2, 4, 8, 10, 11, 12, 13, 76, 77, 78, 81, 82, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Буський районний суд Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення суду.

Повний тес рішення складено 21.06.2018 року.

Суддя: І. Б. Кос