Ухвала

26 червня 2018 року

м. Київ

справа № 235/4081/17

провадження № 61-35398ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Донецької області від 12 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 3 вересня 2005 року.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня 2017 року шлюб було розірвано.

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її утриманні.

Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча є фізичною особою-підприємцем та має стабільний дохід.

Інших осіб, які б знаходились на утриманні відповідача, немає.

Позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06 грудня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 10 000 гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову, тобто з 19 серпня 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Допущено негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць.

Вирішено питання судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 12 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06 грудня 2017 року змінено в частині розміру стягнутих аліментів, ухвалено в цій частині нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 19 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

04 травня 2018 року ОСОБА_1 подано до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Донецької області від 12 квітня 2018 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Апеляційного суду Донецької області від 12 квітня 2018 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, і залишити в силі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06 грудня 2017 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, і таке судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 19 ЦПК України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у справах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Ціна позову у даній справі становить 60 000 грн, яка станом на 01 січня

2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762, 00 грн * 100 = 176 200, 00 грн).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, є малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Наявність таких випадків у цій справі не встановлено й Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктами 1, 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Донецької області від 12 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати заявникові. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников