Справа № 149/673/18
Провадження №2/149/389/18
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.06.2018 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вергелеса В.О.,

за участі секретаря Парфьонової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 до Сальницької сільської ради Хмільницького району, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до Сальницької сільської ради Хмільницького району про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 04.02.2012 р. померла ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельна ділянка площею 1,5184 га та житловий будинок, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, село Сальниця, вулиця Богдана Хмельницького, 1.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла її сестра ОСОБА_3, яка оформила спадкове право на земельну ділянку, однак оформити право власності на житловий будинок за життя не встигла, померла 30.03.2016 року.

Позивач, будучи єдиним спадкоємцем після померлої ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Літинського районного нотаріального округу, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно йому було відмовлено з огляду на те, що відсутні документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, зокрема документи, що підтверджували б право власності на будинок за ОСОБА_3 Тому, за захистом своїх невизнаних прав позивач вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 30.03.2018 року провадження у справі було відкрито, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою підготовчого судового засідання від 05.06.2018 року справу призначено до розгляду.

Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнає.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд розглядає справу у відсутність сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За наведених вище обставин справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини в їх сукупності та співставленні.

04.02.2012 року померла ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про смерть виданим 06.02.2012 року серії 1-АМ № 219425 (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, житловий будинок, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, село Сальниця, вулиця Богдана Хмельницького, 1.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла її сестра ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 21.09.2012 року та зареєстрованим в реєстрі за № 1640 та оформила спадкові права на земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0384 (а.с. 7).

30.03.2016 року ОСОБА_3 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим 31.03.2016 року серії І-АМ № 344492 (а.с. 10).

Єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 є її онук ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_1М, виданим 24.04.1990 року серії IV-АМ № 290977 (а.с. 11), свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 (батька ОСОБА_1В.), виданим 13.08.1990 року серії ІІІ-АМ № 251088 (а.с. 12), а також рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 06.12.2016 року у цивільній справі № 137/2088/16-ц (а.с. 15);

Позивач звертався до приватного нотаріуса Літинського районного нотаріального округу ОСОБА_5, яка відкрила спадкову справу № 7-2016, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно позивачу було відмовлено з огляду на те, що відсутні документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, зокрема документи, що підтверджували б право власності та такий будинок за ОСОБА_3 (а.с. 19).

Таким чином доведено, що позивач прийняв частину спадкового майна, яке залишилося до успадкування після смерті ОСОБА_3, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок виявилося неможливим у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок за попереднім спадкодавцем ОСОБА_2

Однак, відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Відповідно до пп. 6- Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.

Таким чином належність спірного житлового будинку що знаходиться за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, село Сальниця, вулиця Богдана Хмельницького, 1 доводиться належними й допустимими доказами, а тому при житті спадкодавець ОСОБА_2 володіла, користувалась та розпоряджалась вищевказаним житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, а отже він перебував у її власності. Однак вказане право власності за нею належним чином не зареєстроване.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно за ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою.

Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-12,76-81,133-142,258-259,263-268,353-354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 30.03.2016 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями спорудами, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, село Сальниця, вулиця Богдана Хмельницького, 1, та складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 52,6 кв.м., погреба "п/А", сараю "Б", вбиральні "В", огорожі № 1, воріт № 2, хвіртки № 3, криниці № 4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вергелес В. О.