АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/5933/2018
У Х В А Л А

25 червня 2018 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва Рейнарт І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 27 червня 2017 року (суддя Коробенко С.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Інституту ботаніки імені М.Г. Холодного НАН України про стягнення грошових коштів,

встановив:

рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 27 червня 2017 року, в якому виправлено описку ухвалою судді від 14 червня 2018 року, позов задоволено частково.

На вказане рішення суду 14 червня 2018р. ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить звільнити її від сплати судового збору на підставі трудового та цивільного законодавства.

Обов'язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов'язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

Відповідні зміни в сфері регулювання оплати судового збору відбулися внаслідок прийняття Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору». Цим Законом суттєво змінено ставки судового збору (стаття 4 Закону України «Про судовий збір»), а також одночасно значно скорочено перелік суб'єктів, які звільняються від оплати судового збору (стаття 5 Закону України «Про судовий збір»). Закон № 484-VІІІ набрав чинності з 1 вересня 2015 року.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній до 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Аналогічні положення містив пункт 1 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21 січня 1993р., який був чинний на час подання позовної заяви.

З 1 вересня 2015 року ця категорія пільговиків звужена. Так, за пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

- 2 -

Отже, починаючи з 1 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Наведені норми процесуального права дозволяють сформулювати загальне правило: процесуальні дії мають вчинятися за нормами процесуального закону, чинними на момент вчинення цих дій.

За таких умов Закон України «Про судовий збір» має застосовуватися в редакції, яка діє на момент вчинення певної процесуальної дії.

Такий правовий висновок був зроблений Верховним Судом України у справі № 6-1121цс16.

Позивач звернулася до суду з позовом, який неодноразово уточнювала та змінювала, та остаточно просила про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, що не є заробітною платою, та моральної шкоди.

Отже, на момент звернення до суду з позовною заявою та подання заяв про уточнення і збільшення розміру позовних вимог (січень 2011-січень 2013р.р.) позивач звільнялася від оплати судового збору згідно пункту 1 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» та ст.. 5 Закону України «Про судовий збір», в редакції 2011р.

Разом з тим станом на день подання позивачем апеляційної скарги (14 червня 2018 року) такої пільги вона вже немає, оскільки на цей час діє нова редакція статті 5 Закону України «Про судовий збір», за якою справи «за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин», було виключено з категорії пільгових.

За таких обставин, за подачу апеляційної скарги в частині оскарження рішення суду про відмову у стягненні середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні та моральної шкоди позивач повинна сплатити судовий збір.

Підстави звільнення від сплати судового збору зазначені у Законі України «Про судовий збір».

Заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, позивач не зазначає конкретних підстав, з яких просить звільнити її від сплати судового збору, та не надає відповідних доказів, тому дане клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

В апеляційній скарзі позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку на загальну суму 616 856грн 77коп., що є вимогою майнового характеру, та 5 000грн моральної шкоди, що є вимогою немайнового характеру, тому судовий збір, станом на час подання заяви про збільшення і уточнення позовних вимог від 10 січня 2013р. підлягав оплаті у сумі 3 441грн за вимогу майнового характеру та 114грн 70коп. за вимогу немайнового характеру, а всього 3 555грн 70коп., отже судовий збір за подання даної апеляційної скарги становить 5 333грн 55коп.

Таким чином, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 5 333грн 55коп. та направити на адресу апеляційного суду оригінал документу, що підтверджує оплату.

- 3 -

Одночасно повідомляю реквізити для оплати судового збору до 2 липня 2018р.:

- розрахунковий рахунок № 0010 отримувач УДКС у Солом'янському районі м. Києва

- банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві

-

- код банку отримувача 820019.

Відповідно ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, за якою суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без руху з визначенням строку для надання документів про оплату судового збору.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України, суддя

ухвалив:

клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 27 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Інституту ботаніки імені М.Г. Холодного НАН України про стягнення грошових коштів залишити без руху, надавши позивачу п'ять днів з дня вручення копії ухвали для надання документів про оплату судового збору.

У разі невиконання ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя