Справа № 494/263/18
Провадження № 2/494/178/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2018 року м. Березівка Одеської області

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу №494/263/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

В С Т А Н О В И В:

02.03.2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Ухвалою від 06.03.2018 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 23.03.2018 року відкрито провадження по справі.

У своїй заяві позивач зазначила, що 24.11.2015 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Відділом ДРАЦС по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №142. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, 19.08.2016 року, який проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. ОСОБА_1 вказала, що відповідач ухиляється від її утримання, що є порушенням прав дружини, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує соціальну допомогу у розмірі 860 грн., що в теперішній час є зовсім недостатньо для утримання сина. Відповідач працює майстром виробничого навчання в Березівському ПАЛ №43, отримує заробітну плату, займається продажем сіна, має земельні ділянки. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд задовольнити її заяву та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку, щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною трирічного віку.

Позивач у судовому засіданні 20.06.2018 року зазначила, що на позовних вимогах наполягає, просила суд задовольнити її позов у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні 20.06.2018 року з позовом погодився частково, зазначив, що має можливість платити 1/8 частки з усіх видів його заробітку.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку позивача та відповідача, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Сторонами підтверджено, що від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримує одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860.00 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою з управління соціального захисту населення від 15.03.2018року (а.с.9).

Згідно довідки виданої Заводівською сільською радою від 15.03.2018 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2., проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, до складу її сімї входить син ОСОБА_3 (а.с.10).

З довідки виданої навчальним закладом «Березівський ПАЛ» від 02.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 працює майстром виробничого навчання та отримує заробітну плату (а.с.21).

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків вбачається, що ОСОБА_2 отримував дохід з відповідних джерел та з нього утримувались податки (а.с.22-23).

Згідно зі ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування».

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…».

Позивач на даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за сином до досягнення ним 3-річного віку, та проживає разом з матірю.

Статтею 75 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно статті 84 СК України, «право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч .2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою.

У звязку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років,позивачка немає змоги працювати і утримувати себе.

Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище позивача, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів.

В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачка та відповідач не вирішили.

З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача.

Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку.

З урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 Сімейного кодексу України, суд доходить висновку про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 кошти на утримання (аліменти) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення від дня предявлення позову та до досягнення дитиною трирічного віку. В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, «якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України…»

Враховуючи вищевикладене, суд вважає задовольнити позов частково.

Керуючись статтями 12, 13, 133, 141, 229, 265, 273 ЦПК України, статтями 75? 80, 84 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_1, паспорт серії КМ №728870 виданий Березівським РВ ГУМВС України в Одеській області 28.07.2011, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6.) кошти на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 02.03.2018 року та до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 19 серпня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_1, паспорт серії КМ №728870 виданий Березівським РВ ГУМВС України в Одеській області 28.07.2011, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6.) на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Києв/ 22030106; код за ; банк отримувач Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 (адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, Одеська обл.)

Відповідач ОСОБА_2 (адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1).

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 21.06.2018 року.

Суддя Римар І.А.