Справа № 181/555/18
Провадження № 2/181/191/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2018 р. с.м.т. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Юр'єва О.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Варюхи Ю.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Межова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її чоловік, з яким вона постійно проживала. Приблизно в 2011-2012 роках, ще за життя її чоловіка, він на своїй земельній ділянці несільськогосподарського призначення, для комерційного використання разом із сином розпочав роботи з побудови складських приміщень за адресою: АДРЕСА_1, які свого часу не були введені в експлуатацію. Звернувшись до Департаменту ДАБІ у Дніпропетровській області з метою введення вказаного об'єкту в експлуатацію, отримала відмову з причини того, що відсутнє зареєстроване право власності на нерухоме майно. Згідно технічного паспорту, свідоцтв про право власності, витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується , що вона є власником усіх будівель. На даний момент спадкоємцем першої черги є вона та її син ОСОБА_2 Зауважую, що до неї відбувся перехід спадкових прав на майно її чоловіка, заяву про відмову від спадщини вона не подавала та не відмовлялася від неї.

Позивач просить суд визнати за нею право власності на господарські будівлі, які знаходяться в складі комплексу нежитлових будівель складу-магазину промислових товарів, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, актовий запис №35.

Ухвалою суду від 01 червня 2018 року провадження по справі було відкрите, призначене підготовче судове засідання на 21 червня 2018 року. Даною ухвалою було задоволено клопотання позивача та витребувано у приватного нотаріуса Філіпової І.П. спадкову справу, відкриту після смерті ОСОБА_4

Оригінал спадкової справи від 21 червня 2013 року на 270-ти аркушах було оглянуто в судовому засіданні.

В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяви про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову наполягає.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У вказаній заяві також повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданою повторно 28 березня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №35.

У відповідності до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви заповіт від імені ОСОБА_4 не складався.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 виданого Цинцкаройською сільською радою Тетрицкаройського райбюро ЗАГС Тетрицкаройського району Республіки Грузія 21 вересня 1981 року, ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_4

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого Цинцкаройською сільською радою Тетрицкаройського райбюро ЗАГС Тетрицкаройського району Республіки Грузія 27 березня 1981 року спадкодавець ОСОБА_4 є батьком відповідача ОСОБА_2

В матеріалах спадкової справи міститься заява відповідача ОСОБА_2 від 21 червня 2013 року, зареєстрована нотаріусом за № 293, спадкова справа №130/213, про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1

Згідно заяви від 05 липня 2013 року, зареєстрованої нотаріусом за № 321, спадкова справа № 130/2013, ОСОБА_1 прийняла спадщину та просила видати свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, судом встановлено, що окрім сина спадкодавця ОСОБА_2, та позивача - дружини спадкодавця - ОСОБА_1, до кола спадкоємців входять ще двоє дітей спадкодавця - ОСОБА_2, та ОСОБА_5. В матеріалах спадкової справи також містяться заяви від цих осіб про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 від 21 червня 2013 року, реєстровий « 292, та від 26 червня 2013 року, реєстровий № 293, відповідно.

Згідно довідки від 26 березня 2013 року №653, ОСОБА_4 по день смерті проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2. Разом з ним проживали по день його смерті також позивач - дружина спадкодавця - ОСОБА_1 та відповідач - син спадкодавця ОСОБА_2, який як встановлено судом, відмовився від спадщини на користь ОСОБА_1

Інші особи - діти спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - на момент його смерті, проживали окремо, що підтверджується копіями паспортних даних, які містяться у спадковій справі, та як встановлено судом, відмовилися від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1

До суду надійшли заяви від цих осіб, про те що їм відомо про розгляд вказаної справи судом, на спадщину вони не претендують, тому вони не є сторонами по вказаній справі та просять розглянути справу на підставі доказів, які містяться у позовній заяві без їх участі, позовні вимоги просять задовольнити.

У судовому засіданні встановлено, що право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця ОСОБА_4, а саме: комплекс нежитлових будівель, розташований за адресою АДРЕСА_1, а також земельна ділянка, що розташована за адресою АДРЕСА_1, площею 0,4446 га, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, кадастровий номер НОМЕР_6, перейшло до його дружини - позивача по справі ОСОБА_1, що підтверджується, копіями технічного паспорта № 1-80 на комплекс будівель та споруд складу-магазину промислових товарів, свідоцтв про право на спадщину за законом №1773 та №1774 від 14.10.2013 року, свідоцтв про право власності НОМЕР_7 від 14.10.2013 року, витягів про реєстрацію у спадковому реєстрі №35381518 та №3531685 від 14.10.2013 року, витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №10842103 та №1084650 від 14.10.2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ще за життя спадкодавець, ОСОБА_4 розпочав будівництво складських приміщень, за адресою АДРЕСА_1, які свого часу не були введені в експлуатацію, тому на них, як на об'єкти нерухомості не отримано право власності. Оформлення права власності не було завершене через смерть ОСОБА_4

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України.

Відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки, як забудовника входять до складу спадщини. З наведеного слідує, якщо об'єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов'язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництвом об'єкт (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об'єкт; право одержати на своє ім'я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.

Судом встановлено, що спадкові господарські будівлі, які знаходяться в складі комплексу нежитлових будівель складу-магазину промислових товарів, згідно висновку експерта Біленького В.Я., що був затверджений директором АОЗТ ИПЦ «Металургремонт» 05 травня 2018 року про технічний стан несучих та огороджуючи конструкцій нежитлових приміщень, за результатами, якого конструкції нежитлових будівель літ. Н1 та Н2 за адресою АДРЕСА_1, знаходяться в нормальному стані та придатні для подальшої експлуатації; вказані будівлі виконані у відповідності до державних стандартів, діючих будівельних норм та можуть бути ведені в експлуатацію.

Вартість об'єкту становить 215280 грн., що підтверджується висновком з незалежної оцінки вартості нерухомого майна від 15 травня 2018 року.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4, чоловік позивача, за життя побудував на належній йому на праві власності земельній ділянці господарські будівлі, однак на день смерті не дооформив право власності на них, хоча фактично побудував вищезазначений об'єкт на законних підставах, у відповідності до документів досліджених у судовому засіданні, то суд вважає, що його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючисьст.ст.2, 4, 81, 82, 96, 128, 142, 200,206,259, 263,265, 268, 272, 273, 280, 284, 289 ЦПК України, ЦПК України, ст.ст. 328, 1216,1217, 1218, 1220, 1223, 1225,1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( місце реєстрації: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_2) про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на господарські будівлі, які знаходяться в складі комплексу нежитлових будівель складу-магазину промислових товарів, згідно технічного паспорту:

Літера «Н1» - господарська будівля, площа підстави 305,7 кв.м;

Літера «Н2» - господарська будівля, площа підстави 414 кв.м,

що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, актовий запис №35.

Оригінал спадкової справи, заведеної 21 червня 2013 року (№02-14, том 130/2013) до майна ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на 270 аркушах, повернути приватному нотаріусу Межівського районного нотаріального округу Філіповій І.П.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Ю. Юр'єв