АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/931/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач), Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Гриньова А.М.

з участю учасників справи: апелянтів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , їх представника ОСОБА_3 , відповідача-позивача ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_4 , третьої особи ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14 травня 2018 року (суддя Карплюк О.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи ОСОБА_5 про встановлення факту спільного проживання і вселення та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначали, що квартира АДРЕСА_1 придбана за спільні кошти подружжя на ім`я ОСОБА_6 . За вказаною адресою вони не реєструвались, оскільки відповідач перебував на черзі потребуючих поліпшення житлових умов. 28 липня 2016 року останній став власником спірної квартири, після чого змінив замок вхідних дверей та перешкоджає їм доступ до даного помешкання.

У зв`язку з цим, позивачі просили суд встановити факт спільного проживання в квартирі АДРЕСА_1 , з 11 вересня 2012 року по 4 серпня 2016 року в якості членів сім`ї відповідача ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_2 ; встановити факт проживання ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 в зазначений період в якості членів сім`ї, з позивачем ОСОБА_2 в якості члена сім`ї з 11 вересня 2012 року до 20 квітня 2015 року та в якості колишнього члена сім`ї до 4 серпня 2016 року; вселити позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вказану квартиру.

В подальшому відповідач ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до позивача ОСОБА_2 , про визнання його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що він є власником вказаного житла, а відповідач за вказаною адресою не проживає з 2016 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 8 лютого 2018 року вказані позови об`єднані в одне провадження.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14 травня 2018 року у позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_2 відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просять його скасувати та ухвалити нове, яким у зустрічному позові ОСОБА_2 відмовити, а їх позов задовольнити повністю.
Вважають, що рішення є незаконним, необґрунтованим, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апелянти не погоджуються з тим, що суд не прийняв до уваги як доказ, пояснення свідка ОСОБА_7 .

Крім того, апелянти вважають акт УМК «Заріччя» від 1 липня 2017 року, складений на підставі пояснень сусідів, про те, що позивач ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі з 2016 року недопустимим доказом, оскільки відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди у проживанні позивача ОСОБА_2 у спірній квартирі.

Посилаються на те, що суд ґрунтував прийняття свого рішення на довідці Чорноострівської селищної ради № 470 про те, що позивач за первинним позовом ОСОБА_2 проживає у с. Чорний Острів, тоді як, згідно довідки № 471 цієї ж селищної ради, попередня довідка визнана недійсною.

Також, апелянти вказують, що рішення не містить мотивів відхилення інших письмових доказів, а саме повідомлення Зарічанського відділу ВС Хмельницького МВ УМВС України у Хмельницькій області про розгляд звернень ОСОБА_1 з приводу протиправної поведінки та про попередження ОСОБА_2 про неприпустимість правопорушень.

Відповідач за первинним позовом ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу. Вважає, що вона є безпідставною. Вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим. Зазначає, що позивач ОСОБА_2 не проживає у вказаній квартирі протягом трьох років, а те що він там прописаний, змушує ОСОБА_2 сплачувати за нього комунальні послуги, та не дає можливості відчужити вказану квартиру.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо), суд може продовжити пропущений строк.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано 20 квітня 2015 року. Останній з 28 липня 2016 року є власником квартири АДРЕСА_1 . За вказаною адресою з 28 січня 2015 року зареєстрований позивач ОСОБА_2 , який там не проживає понад рік, що підтверджується актом від 21 липня 2017 року, затвердженим директором УМК «Заріччя».
Задовольняючи позов відповідача за первинним позовом ОСОБА_2 та відмовляючи у позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд виходив з того, що останніми не надано суду доказів, які б вказували на їх проживання у спірній квартирі.

З таким висновком колегія суддів апеляційного суду погоджується.

Посилання апелянтів, що вони не погоджуються з тим, що суд не прийняв до уваги як доказ пояснення свідка ОСОБА_7 є не обґрунтованим, оскільки суд першої інстанції надав оцінку вказаному доводу, та зазначив, що свідок ОСОБА_7 не був очевидцем подій, а знає про них лише зі слів ОСОБА_1 .

Згідно ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Частина 2 цієї ж статті вказує, що показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу.
Крім того, в позовній заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають свою адресу: АДРЕСА_2 . В довіреності ОСОБА_1 зазначено, що вона зареєстрована у в/ч НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 (а. с. 25, 40).

Доводи апеляційної скарги, про те, що акт УМК «Заріччя» від 1 липня 2017 року, є недопустимим доказом, оскільки відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди у проживанні ОСОБА_2 у спірній квартирі, не знаходить свого підтвердження, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження вищевказаного.

Суд апеляційної інстанції погоджується з посиланням апелянта на те, суд першої інстанції не звернув уваги, що довідка Чорноострівської селищної ради № 470 є недійсною, проте, даний довід не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки факт непроживання позивача за первинним позовом ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується актом, затвердженим директором УМК «Заріччя» від 1 липня 2017 року про те, що у вказаній квартирі на протязі 2016-2017 рр. ОСОБА_2 не проживає, речей та майна у приміщенні не має (а. с. 65).

Також, доводи апелянтів, що рішення не містить мотивів відхилення інших письмових доказів, а саме повідомлення Зарічанського відділу ВС Хмельницького МВ УМВС України у Хмельницькій області про розгляд звернень ОСОБА_1 з приводу протиправної поведінки та про попередження відповідача за первинним позовом ОСОБА_2 про неприпустимість правопорушень, спростовуються тими ж повідомленнями Зарічанського відділу ВС Хмельницького МВ УМВС України у Хмельницькій області № 2392/2 від 13.02.2015 року та № 3620/2 від 5 березня 2015 року. А саме, вказані повідомлення не містять інформацію з приводу яких протиправних дій стосовно ОСОБА_1 було зареєстровано звернення, стосовно яких дій відповідача за первинним позовом ОСОБА_2 була проведена перевірка, та проведена профілактична бесіда з ним про недопустимість вчинення яких злочинів.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.
За таких обставин Апеляційний суд Хмельницької області вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять доказів, що позивачі за первинним позовом надали суду докази, що вказують на їх проживання у спірній квартирі, що відповідач за первинним позовом чинить перешкоди їм у доступі до спірної квартири.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375 , 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд Хмельницької області

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14 травня 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Повне судове рішення складено 23 червня 2018 року.

Судді: /підписи/ А.В. Купельський
Т.В. Спірідонова
Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області А.В. Купельський