Справа №751/8797/17
Провадження №2/751/90/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Цибенко І. В.

за участю секретаря Чвіровій О.О.

відповідача та його представника ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

ПАТ «УкрСиббанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 3 033 129,03 гривень за кредитним договором від 12.04.2007. Позов обґрунтовано тим, що 12.04.2007 між Акцінерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 було укладено Договір про надання кредиту №0, згідно якого позивач надав позичальнику кредит у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту поновлюваної кредитної лінії, у сумі 160 000,00 швейцарських франків зі сплатою процентів у poзмipi 8,99 % річних, а за користування кредитним коштами понад встановлений договором термін - у poзмipi 13.485 % річних ( п. 1.3.3 Кредитного договору), комісії в порядку i на умовах, визначених кредитним договором, в терміни встановлені графіком зменшення ліміту кредитної лінії у відповідності до умов Додаткових угод до кредитного договору, тобто в строк до 11.04.2022 року. З метою забезпечення своєчасного i повного виконання зобовязань позичальника за кредитним договором між Банком, ОСОБА_3 Bipoю Василівною та ОСОБА_3 було укладено Договір іпотеки №30007Z107 від 12.04.2007 та відповідно до п. 1.1 вказаного договору в іпотеку Банку передано нерухоме майно: домоволодіння з надвірними спорудами та будівлями, що знаходяться за адресою м. Чернігів, вул. Бланка, 12. ОСОБА_3 помер 22.06.2012 року. Після смерті ОСОБА_4 залишилась заборгованість по кредиту та нарахованим процентам за Кредитним договором.

Дізнавшись про смерть позичальника, AT «УкрСиббанк» звернулось з претензією до спадкоємців, подавши її до Приватного нотаpiycа Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 Після ознайомлення з матеріалами спадкової справи №8/2012, позивачу стало відомо, що спадкоємцем після смерті позичальника ОСОБА_3 є син померлого - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини. Станом на 21.09.2017 заборгованість по кредитному договору становить 111 232,47 швейцарських франків, які позивач просить стягнути з відповідача в порядку ст.. 1281 ЦК України.

16.01.2018 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не погоджується iз заявленим позовом. Вказує, що його батько, ОСОБА_1 Iгop Володимирович 22 червня 2012 року помер. У зв»язку з тим, що на момент смерті батька він був неповнолітнім мати звернулась з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини на його користь, однак вказує що до цього часу свідоцтво про прийняття спадщини не одержав та не має наміру її приймати. Посилаючись на ст.257, ч. 2 ст. 1281 ЦК України, вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки про смерть позичальника та про відкриття спадщини позивачу було відомо щонайменше станом на січень-лютий 2013, а тому просить у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсиббанк» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвалою від 05.03.2018 завершено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача повторн6о не зявився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Заяв про залишення позову без розгляду до суду не надходило.

В судовому засіданні відповідач та його представник проти задоволення позову заперечили, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Представник позивача у виступі зазначив, що 22.04.2013 року Новозаводським районним судом м. Чернігова було винесено рішення у справі за позовом ОСОБА_6 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання зобов»язання за договором іпотеки такими, що припинились. У даній справі в якості третьої особи приймав участь відповідач ОСОБА_1, який вже на той час прийняв спадщину. Про вказані обставини було відомо банку під час розгляду даної цивільної справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Враховуючи положення п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, а також те, що представник позивача, будучи належним чином повідомленим про день і час слухання справи, не зявився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, заяв про залишення позову без розгляду суду не надав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача.

Вислухавши пояснення представника відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, 12.04.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 було укладено Договір про надання кредиту №0, згідно якого з урахуванням Додаткової угоди № 2 від 31.01.2009 (а.с. 26-27) позивач надав позичальнику кредит у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту поновлюваної кредитної лінії, у сумі 160 000,00 швейцарських франків зі сплатою процентів у poзмipi 8,99 % річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін - у poзмipi 13.485 % річних ( п. 1.3.3 Кредитного договору), комісії в порядку i на умовах, визначених Кредитним договором в строк до 11.04.2022 року.

З метою забезпечення своєчасного i повного виконання зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором №0 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», ОСОБА_3 Bipoю Василівною та ОСОБА_3 12.04.2007 було укладено Договір іпотеки №30007Z107 від 12.04.2007 , що посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в peєcтpi за №721, відповідно до п. 1.1 якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно: домоволодіння з надвірними спорудами та будівлями, що знаходяться за адресою м. Чернігів, вул. Бланка, 12 (том 1 а.с. 28-31, 32-33).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер 22.06.2012 (том 1 а.с. 43).

Після смерті ОСОБА_4 залишилась заборгованість по кредиту та нарахованим процентам за Кредитним договором №0 від 12.04.2017, яка відповідно до Довідки-разрахунку станом на 21.09.2017 становить 111 232,47 швейцарських франків (том 1 а.с. 115-116).

Як вбачається з копії спадкової справи № 8/2012 заведеної після смерті ОСОБА_3, спадкоємцем який звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 є його син ОСОБА_8 ( а.с. 185), інші спадкоємці -дружина спадкодавя - ОСОБА_9 та батьки спадкодавця ОСОБА_6 та ОСОБА_10 відмовились від прийняття спадщини на користь сина спадкодавця ОСОБА_10. К.І.( том 1 а.с. 184, 186, 187)

29 жовтня 2012 року до Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частину у спільному мані подружжя звернулася дружина спадкодавця - ОСОБА_11 (том 1 а.с. 215).

Відповідно до витягу із рішення виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради № 275 від 12.11.2012 неповнолітньому ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який діє за згодою своєї матері ОСОБА_9 , дозволено відмовитися від прийняття спадщини, яка складається з частини домоволодіння №12 по вул.. Бланка у м. Чернігові, у звязку з тим, що зазначене майно знаходиться під заставою на забезпечення виконання зобовязань за договором про надання кредиту № 0 від 12.04.2007 (том 1 а.с. 156)

Спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_11 складається з 17/25 частин домоволодіння №12, що знаходиться в Чернігові по вулиці Бланка, яке належало спадкодавцеві на підставі Договору дарування частини домоволодіння, нотаріально посвідченого 22.06.2000 року (том 1 а.с. 205);

-транспортного засобу Рута 20, 2004 року випуску, № шасі (кузова, рами) 4489, державний номерний знак НОМЕР_1;

-транспортного засобу СПВ 17 Рута, 2006 року випуску, № двигуна (кузова, рами 2793, державний номерний знак НОМЕР_2;

-транспортного засобу СПВ 17 Рута, 2005 року випуску, № двигуна (кузова, рами кузова 0670, державний номерний знак НОМЕР_3; грошових заощаджень в ПАТ «Ощадбанк» (том 1 а.с. 207-211).

- грошових заощаджень ОСОБА_12 в ПАТ «Ощадбанк», на рахунку № 144111 в сумі 0, 29 грн., № 1144111 в сумі 0,14 грн., компенсаційному № 3 в сумі 2653,35 грн. (том 1 а.с. 214).

Відповідно до довіреності від 10.05.2012, яка ноторіально посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_13, ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_14 або ОСОБА_15 розпоряджатися належним йому автобусом марки СПВ моделі 17 РУТА, 2006 року випуску, типу АВТОБУС-D, номер шасі 368400/40332793, реєстраційний номер НОМЕР_2, що зареєстрований за ним 22.09.2009, (том 2 а.с. 9).

Відповідно до довідки Головного сервісного центру МВС України № 31/1831 від 06.02.2018 станом на 06.02.2018 згідно баз даних Єдиного державного реєстру МВС та АІС «Національний банк даних «Автомобіль» зареєстровані транспортні засоби за ОСОБА_3 не значаться ( том 1 а.с. 251 )

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №8/2012 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, свідоцтво про право на спадщину після померлого ОСОБА_3 не видано, право власності на спадкове майно належним чином не оформлено та не зареєстроване(том 1 199-201).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

В постанові № 6-33цс/15 від 08.04.2015, Верховним Судом України висловлена правова позиція про те, що оскільки зі смертю боржника зобовязання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків предявлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до частин 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Обставини, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем визначені у ч.ч. 3-5 ст. 1268, ст. 1269 ЦК України.

Часом відкриття спадщини згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріyca за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

В той же час, ч. 3 ст. 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК ( 435-15 ) є правом, а не обов'язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК (435-15), зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори протягом встановленого законом строку.

AT «УкрСиббанк» звернулось з претензією ( вимогою кредитора) № 4120/13 від 26.04.2013 до спадкоємців померлого ОСОБА_4 через Приватного нотаpiycа Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 ( а.с. 70-72)

Листом №136/02-14 від 17.05.2013 Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 повідомлено позивача, що претензія (вимога кредитора) від 26.04.2013 нею отримана та зареєстрована 07.05.2013 (том 1 а.с. 80).

З позовної заяви вбачається, що позивач дізнався про смерть боржника ОСОБА_3 з позовної заяви ОСОБА_6 до АТ « УкрСиббанк» про визнання зобов»язання за Договором іпотеки такими, що припинились, яку отримав 22.01.2013 року.

Таким чином, ПАТ «УкрСиббанк» відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України в шестимісячний строк 26.04.2013 пред»явив вимоги до спадкоємців померлого ОСОБА_3

Відповідач просить застосувати строк позовної давності при зверненні позивача до суду з даним позовом та відмовити у задоволенні позову.

Позивач, посилаючись на ч. 3 ст. 1281 ЦК України, вказує, що як кредитор спадкодавця, який не знав i не міг знати про відкриття спадщини, має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, оскільки тільки після ознайомлення з матеріалами спадкової справи №8/2012, 21.03.2017 позивачу стало відомо, що спадкоємцем після смерті позичальника ОСОБА_3 є син померлого - ОСОБА_1, отже вважає, що строк позовної давності не пропущено.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем визнається той факт, що в грудні 2012 року ОСОБА_1 Bipa Василівна звернулась до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до AT «УкрСиббанк» про визнання зобов"язання за Договором іпотеки такими, що припинились та зняття заборони на відчуження заставленого майна, де вона повідомляла, що позичальник по кредитному договору №0 помер. Лист з позовною заявою ОСОБА_6 було отримано AT «УкрСиббанк» 22.01.2013, а отже позивачу було відомо про відкриття спадщини (том 1 а.с. 37). Претензія до спадкоємців була направлена до нотаріуса 26.04.2013 року.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 квітня 2013 року визнано такими, що припинились зобовязання іпотекодавця ОСОБА_6 за договором іпотеки нерухомого майна № 30007Z107 укладеного між Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк» в особі начальника відділення № 42 АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 і ОСОБА_6 (том 1 а.с. 149-150).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.10.2013 зобовязано приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 зняти заборону на відчуження 8/25 частини домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами, власником яких є ОСОБА_6, а саме: житлового будинку деревяного загальною площею 41,1 кв.м - предмету договору іпотеки (нерухомого майна) № 30007Z107 від 12.04.2007 року, укладеного між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (на даний час публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_6, ОСОБА_3 (том 1 а.с. 151-152).

Як вбачається iз змісту зазначених судових рішень при розгляді вказаних справ були присутніми представники ПАТ «Укрсиббанк» - ОСОБА_16, ОСОБА_17

Більше того, зі змісту судового рішення від 21.04.2013 вбачається, що ОСОБА_1 був залучений в якості третьої особи (том 1 а.с. 149).

В судовому засіданні досліджені матеріали цивільної справи № 751/234/13-ц в якій міститься копія спадкової справи після смерті ОСОБА_3

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 22.06.2012 помер батько. Мати в його інтересах звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. На той момент він був неповнолітнім та про заборгованість по договору кредиту нічого не знав. В кінці 2012 його бабуся зверталась до суду з позовом та він приймав участь як третя особа. Ніяких вимог та претензій він не отримував. Перед смертю батько хворів та на його лікування потрібні були кошти.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що відповідач у справі є її онуком. 22.06.2012 помер її син ОСОБА_3 Онук, який був неповнолітнім на той час вступив у спадщину, однак не мав наміру її приймати. В 2012 році вона зверталась до суду з позовами про припинення іпотеки та зняття заборони на відчуження на частину будинку, її онук ОСОБА_1 був третьою особою у справі. При розгляді справи були також присутніми представники банку.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що є дружиною померлого позичальника ОСОБА_3 та матірю відповідача ОСОБА_1 Після смерті чоловіка, вона звернулась до «Укрсиббанку», з заявою про надання їй інформації про залишок заборгованості по кредитному договору. До заяви вона додала копію свідоцтва про смерть чоловіка. Через місяць їй було видано довідку про заборгованість №51-6-11/58 від 02 листопада 2012 року (том 1 а.с. 153-155). В листопаді 2012 року, вона звернулась з другою заявою до «Укрсиббанку» в якій повідомила, що не зможе оплатити заборгованості за кредитом, а тому вказала, щоб банк забирав за договором іпотеки будинок. Вони з ОСОБА_1 в 2012 році переїхали до батьків. В грудні 2012, оскільки син був неповнолітнім, вона написала від нього заяву нотаріусу про прийняття ним спадщини. Потім вони вирішили відмовитись від спадщини, однак нотаріус не прийняла заяву про відмову від прийняття спадщини, оскільки строк на подання такої заяви пройшов. В суді розглядалась справа, в якій ОСОБА_1 був третьою особою, а вона законним представником , оскільки він був неповнолітнім на той час. Автомобілів на день смерті чоловіка не було, оскільки їх було продано по довіреності до того часу. На будинок свідоцтва про право на спадщину не видавалось.

Аналізуючи надані суду докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачу станом на 22.04.2013 (прийнято рішення Новозаводським районним судом м. Чернова у справі № 751/234/13-ц) остаточно було відомо про прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст.253, ч. 1 ст.261 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, перебіг позовної давності для звернення до суду розпочався від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Отже про наявність спадкоємців після смерті ОСОБА_3 банк повинен був дізнатись в ході розгляду цивільної справи № 751/234/13-ц, рішення по якій було винесено 22.04.2013 року, та подаючи претензію 26.04.2013 року.

За таких обставин, строк позовної давності для ПАТ «Укрсиббанк» з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором , сплив у квітні 2016 року.

З позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором ПАТ «Укрсиббанк» звернулось до спадкоємця померлого боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 30.11.2017.

Згідно ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Таким чином, враховуючи що звернення позивача до суду за захистом порушених прав відбулось лише 30.11.2017 року з порушенням строків позовної давності. Враховуючи наявність заяви відповідача про застосування строків позовної даності, а також те, що позивачем не надано доказів поважності причин пропущення позовної давності, а саме в період з 04.16 по 30.11.2017., суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з п. 2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Із матеріалів справи вбачається що 05.01.2018 між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 був укладений договір про надання правової допомоги (а.с. 143).

Відповідно до розрахунку судових витрат від 24.01.2018 ( суми гонорару за надану правову допомогу за Договором про надання правової допомоги від 05.01.2018, до наданих адвокатом послуг входить: консультація з приводу спірних правовідносин 1 год. 800 грн., аналіз позовної заяви з додатками 1 год. 800 грн., складання відзиву на позовну заяву 1 год. 800 грн., складання заяви про застосування строку позовної давності 1 год. 800 грн., а всього на суму 3200 грн. (том 1 а.с. 173).

Згідно з квитанцій від 24.01.2018 адвокат ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_1 3200 грн. в якості оплати за надану правову допомогу (том 1 а.с. 173-а).

В судовому засіданні представником відповідача було надано розрахунок судових витрат від 12.06.2018 ( суми гонорару за надану правову допомог за Договором про надання правової допомоги від 05.01.2018, до наданих адвокатом послуг входить: консультація з приводу спірних правовідносин -1 год. 800 грн., аналіз позовної заяви з додатками 1 год. 800 грн., складання відзиву на позовну заяву- 1 год. 800 грн., складання заяви про застосування строку позовної давності -1 год. 800 грн., участь в судовому засіданні 24.01.2018 -1 год. - 800 грн., участь в судовому засіданні 12.04.2018 - 1 год. - 800 грн., участь в судовому засіданні 12.06.2018 -1 год. 800 грн., а всього на суму 5600 грн.

Згідно з квитанцій від 12.06.2018 адвокат ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_1 2400 грн. в якості оплати за надану правову допомогу.

З урахуванням ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 5600 грн. є співмірним із складністю справи, обсягом виконаної адвокатом роботи щодо надання правової допомоги у справі та витраченим часом на її виконання, ціною позову.

Таким чином, із ПАТ «УкрСиббанк» необхідно стягнути витрати, повязані з правничою допомогою адвоката в сумі 5600 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 13, 76-89, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 271-273, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (місце знаходження 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, код ЄРДПОУ 09807750) на користь ОСОБА_1 (місце зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_4) витрати на правничу допомогу у розмірі 5600 ( пять тисяч шістсот) грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 22.06.2018.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Головуючий - суддя І. В. Цибенко