Справа № 495/8286/17
З а о ч н е р і ш е н н я
07 березня 2018 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючої одноособово - судді Шевчук Ю.В.,
при секретарі Мамончик К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровський цивільну справу в порядку загального позовного провадження за уточненою позовною заявою ОСОБА_1 до Козацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування,
ОСОБА_1 звернулась до суду з уточненою позовом до Козацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування.
В судове засідання позивачка не зявилась, надала на адресу суду заяву про розгляд справи в її відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просила не здійснювати, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
В судове засідання представник відповідача не зявився, надав на адресу суду заяву згідно якої просив справу розглянути без його присутності, заперечень по позову не має, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.
01 березня 2017 року помер чоловік позивачки ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №481703 від 07.03.2017 року.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,04 га. для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: Козацька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області.
На підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації №576/2003 від 30.04.2003 року було надано дозвіл на відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства особам, до списку яких увійшов і чоловік позивачки ОСОБА_2 Але, за життя він не встиг реалізувати вказане розпорядження та отримати правовстановчі документи за вказану земельну ділянку.
Позивачка вступила у спадщину після померлого чоловіка, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом ві 21.09.2017 року. У звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено.
Позивачка фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка, користується цією земельною ділянкою та здійснює всі необхідні платежі, але оформити право власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки в нотаріальному порядку позивачка не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, в звязку з чим звернулась до суду з вказаним позовом.
Отже, оскільки за час життя померлий ОСОБА_2 набув право власності на відведення земельної ділянки, таким чином, до позивачки як до спадкоємця перейшло право на належне дооформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку.
Крім того, факт належності померлому ОСОБА_2 земельної ділянки підтверджується довідками виконавчого комітету Козацької сільської ради №545 від 04.10.2017 року, №568 від 06.10.2017 року.
Позивачка ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка ОСОБА_2. Так, з матеріалів спадкової справи №240/2017 вбачається, що позивачка частково вступила в спадкове майно після померлого чоловіка (а.с.27-43)., інших спадкоэмцыв на спадкове майно не має.
Згідно ч. 80 та ч. 1 статті 116 ЗК України, громадяни мають право набувати у власність землі на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.
Відповідно до положень статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків фізичної особи, що помрела, до інших осіб (спадкоємців).
Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входить все майно, яке належало спадкодавцеві на праві власності а також усі інші права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних прав листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», розяснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно статті 12 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та/або права на держання державного акта про право власності на землю на імя спадкодавця, права власності на земельну ділянку.
Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.
Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
За таких обставин суд вважає, що уточнені позовні вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.
Керуючись ст.328 ч.1, ст.1261 ч.1, ст.1268 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 128, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, суд
Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Козацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 1,04 га. для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: Козацька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, яка була передана ОСОБА_2, який помер 01 березня 2017 року, на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації №576/2003 від 30.04.2003 року «Про надання дозволу громадянам України, мешканцям села Козацьке на розробку проекту відведення земельних ділянок, які розташовані на території Козацької сільської ради для ведення особистих селянських господарств».
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя :