25.06.2018 року Провадження №2/425/263/18
Справа №425/1081/18
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого судді Коваленка Д.С., секретар: Гайворонська І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2, якою просить розірвати шлюб зареєстрований між ними 09 липня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції, актовий запис № 113, а також після розірвання шлюбу просить залишити ОСОБА_3 прізвище «Борка».
Про місце, день та час розгляду справи по суті, сторони повідомлялись належним чином. У судове засідання для розгляду справи по суті позивач і відповідач не зявились, причини неявки не повідомили.
Позивач подав заяву, якою просив розглянути справу без його участі та без участі його представника адвоката ОСОБА_4, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідач причини неявки у судове засідання не повідомила, відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк не подала.
У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось
У звязку із неявкою в судове засідання відповідача, яка була належним чином повідомлена про проведення судового засідання 25 червня 2018 року, та від якої заяви про розгляд справи за її відсутністю не надходило і причини неявки нею не повідомлені, і відзиву на позов на подано, а позивач не заперечував проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності сторін, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, за наявними у справі доказами (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати, та у порядку частини пятої статті 259 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом ЦПК України) занесена до протоколу судового засідання.
Позиція позивача полягала у тому, що під час спільного проживання у нього з ОСОБА_2, не склались відносини, між ними відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя, в звязку із цим шлюбні відносини між ними фактично були припинені, на протязі тривалого часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. Примирення між ними вважає неможливим. І як наслідок вважає, що шлюб слід розірвати.
А суд на основі всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини:
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2) уклали шлюб, який було зареєстровано між ними 09 липня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції, актовий запис № 113 (а.с.5). При цьому під час реєстрації шлюбу, ОСОБА_3 змінила своє прізвище з «Лямцева» на «Борка» (а.с.5).
Разом з цим, між подружжям спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам ОСОБА_6 (а.с.3).
Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли шлюбні правовідносини, в межах яких виник спір щодо права позивача, як одного з подружжя на припинення шлюбу шляхом його розірвання за рішенням суду.
Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує наступні норми матеріального права, виходячи при цьому із таких мотивів:
Частина 1 статті 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. При цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України).
А частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України гарантується право кожного з подружжя на припинення шлюбних відносин. При цьому, одним із способів реалізації цього права, відповідно до положень частини другої статті 104, частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, є припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Відповідно до положень частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Оскільки позивач втратив бажання знаходиться у шлюбі з відповідачем, який ґрунтується на вільній згоді їх обох, суд вважає, що їх подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу є неможливими, позаяк у протилежному випадку це буде суперечити інтересу позивача, що має істотне значення щодо знаходження у шлюбі при наявності вільної згоди, тобто у добровільному порядку, а тому позов в частині вимог про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем підлягає задоволенню.
Позовні вимоги в частині залишення відповідачу, після розірвання шлюбу, права і надалі іменуватись прізвищем «Борка», задоволенню не підлягають, у зв`язку із наступним.
Відповідно до положень частини 1 статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тобто питання зміни прізвища, за загальним правилом, вирішується позивачем у позасудовому порядку.
Судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704 гривні 80 копійок, які понесені позивачем по цій справі, суд вважає документально підтвердженими (а.с.2), з урахуванням положень частини 1 статті 141 ЦПК України, вони підлягають стягненню на користь позивача з відповідача.
Таким чином, керуючись статтями 2,19,23,34,43,49,76-113,128-132,133-142,174-183,217-248,258,259,263-265,268,273,280-289,351-355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.
В іншій частині вимог позовної заяви відмовити.
Розяснити особам, які беруть участь у справі, що шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Після набрання рішенням законної сили, надіслати його до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги, заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня проголошення цього заочного рішення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Рубіжанського міського суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя - Д.С. Коваленко