Справа № 463/5316/13-ц
Провадження № 2/463/158/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Шеремети Г.І.

при секретарі с/з ОСОБА_1

за участю позивача ОСОБА_2 прокурор

представника позивача ЛМР ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5

представника відповідача юстиції ОСОБА_6

представника третьої особи ЛРА ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом прокурора Личаківського району м.Львова (ОСОБА_8 місцева прокуратура №1) в інтересах держави в особі ОСОБА_8 міської ради до ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10, Львівського міського управління юстиції, третіх осіб: ОСОБА_11, ОСОБА_12, обласного комунального підприємства ОСОБА_8 обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Личаківської районної адміністрації ОСОБА_8 міської ради про визнання недійсною та скасування державної реєстрації права власності на квартиру, визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недісним свідоцтва про право власності, суд,-

в с т а н о в и в :

Прокурор Личаківського району м.Львова (ОСОБА_8 місцева прокуратура №1) в інтересах держави в особі ОСОБА_8 міської ради звернувся до суду з позовом, просив

визнати недійсною з моменту її вчинення та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1, яка здійснена 5 липня 2006 року обласним комунальним підприємством ОСОБА_8 обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»;

визнати незаконним та скасувати розпорядження Личаківської районної адміністрації ОСОБА_8 міської ради від 27.06.2006 року в частині передачі квартири АДРЕСА_1, у власність ОСОБА_9;

визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру від 27.06.2006 року, згідно якого квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_9;

визнати недійсною з моменту її вчинення та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_1, яка здійснена 29 червня 2006 року обласним комунальним підприємством ОСОБА_8 обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»;

Позов мотивує тим, що вироком Личаківського районного суду м.Львова від 10.07.2009 року ОСОБА_9 та ОСОБА_13 визнано винними у вчиненні злочинів, передбачених ст.185, ч.4 ст.190, ч.3 ст.28, ч.3 ст.3, ст..357, ч.3 ст.28, ч.2 ст.358, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358 КК України за фактом вчинення шахрайських дій по заволодінню квартирою №2 по вул.Філатова, 6, у м.Львові, що належить до комунальної власності та є власністю ЛМР. ОСОБА_9 подавши до ЛРА підроблені документи незаконно приватизувала на своє імя та оформила право власності на спірну квартиру, яку в подальшому незаконно відчужила по договору купівлі - продажу ОСОБА_4 Таким чином спірне майн6о вибуло з володіння власника - ЛМР поза її волею.

Прокурор в судовому засіданні первісно заявлені позовні вимоги, після вирішення судом клопотання про зміну предмету та підстав позову, підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в ньому. Крім того, в обґрунтування заявлених позовних вимог покликався на ст.ст.330,387,388 ЦК України. Пояснив, що вирок Личаківського районного суду м.Львова від 10.07.2009 року в даній справі має преюдиційне значення, так таким встановлено факт вчинення відповідачем ОСОБА_9 шахрайських дій по заволодінню квартирою №2 по вул.Філатова, 6, у м.Львові, а відтак така вибула з володіння ЛМР поза її волею. Визнав, що в даному випадку відповідач ОСОБА_4 є добросовісним набувачем, в якого може бути витребуване майно.

Відмовляючи в задоволенні заявленого прокурором клопотання про зміну предмету та підстав позову суд виходив з того, що з урахуванням положень ст.49 ЦК України та обставин справи, вбачається, що чинний ЦПК України не допускає одночасну зміну і предмету, і підстави позову, так як матиме місце заявлення абсолютно нового позову в межах старої справи. Крім того, згідно ч.4 ст.49 ЦПК України, у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків зміни фактичних обставин справи. Як вбачається з матеріалів справи така неодноразово скеровувалась до суду першої інстанції на новий розгляд. Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що з моменту скерування справи на новий розгляд фактичні обставини справи не змінились. А тому відсутні правові підстави для зміни предмета (підстави) позову.

Представник ЛМР в судовому засіданні підтримав думку прокурора.

Відповідачі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у судове засідання з розгляду даної справи не зявилися, хоча про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв про розгляд справи у їх відсутність не подавали. Їхня неявка у відповідності до вимог ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав його необгрунтованост та безпідставності. Пояснив, що на сьогоднішній день недоведено факт незаконного набуття ОСОБА_9 спірною квартирою, а відтак подальше її незаконне відчуження ОСОБА_4, оскільки процес приватизації, за результатами якого ОСОБА_9 набула права на квартиру, ніким не оспорювався. ЛРА, як орган, який в свій час був уповноважений на прийняття рішень щодо приватизації, документи подані ОСОБА_9 для приватизації квартири прийняв, жодних зауважень щодо дійсності таких не висловлював і на основі таких прийняв позитивне рішення щодо приватизації. Вважає, що саме на ЛРА, як орган приватизації, був покладений обовязок по перевірці достовірності наданих документів. ОСОБА_4 набуто право власності на квартиру на законних підставах у законного власника, без жодного умислу щодо незаконного заволодіння квартирою.

Представник відповідача ЛМУЮ в судовому засіданні у прийнятті рішення по справі поклався на розсуд суду. Чіткої позиції щодо позову не висловив, так як вважав, що управління юстиції не є належним відповідачем у справі.

Треті особи ОСОБА_11, ОСОБА_12 та представник третьої особи ОКП ЛОР «БТІта ЕО» у судове засідання з розгляду даної справи не зявилися, хоча про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв про розгляд справи у їх відсутність не подавали. Їхня неявка у відповідності до вимог ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Представник третьої особи ЛРА у прийнятті рішення по справі поклався на розсуд суду.

З урахуванням положень ст.49 ЦК України та обставин справи, суд вважає, що в клопотанні прокурора про зміну предмета та підстави позову слід відмовити, оскільки, чинний ЦПК України не допускає одночасну зміну і предмету, і підстави позову, так як матиме місце заявлення абсолютно нового позову в межах старої справи. Крім того, згідно ч.4 ст.49 ЦПК України, у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків зміни фактичних обставин справи. Як вбачається з матеріалів справи така неодноразово скеровувалась до суду першої інстанції на новий розгляд. Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що з моменту скерування справи на новий розгляд фактичні обставини справи не змінились. А тому відсутні правові підстави для зміни предмета (підстави) позову.

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 26.06.2012 року, яке залишено без змін Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21.05.2013 року, (т.1, а.с.116-170,246-249) відмовлено в задоволенні позову прокурора Личаківського району м.Львова в інтересах держави в особі ОСОБА_8 міської ради до ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10, Львівського міського управління юстиції, третіх осіб: ОСОБА_11, ОСОБА_12, обласного комунального підприємства ОСОБА_8 обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Личаківської районної адміністрації ОСОБА_8 міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, видане на імя ОСОБА_4, зобовязання ОКП ЛОР «БТІта ЕО» скасувати реєстрацію права власності на квартиру ОСОБА_4 Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18.09.2013 року рішення Личаківського районного суду м.Львова від 26.06.2012 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 21.05.2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав неповного зясування та встановлення фактичних обставин, що мають значення для справи (т.1, а.с.269-270).

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 24.09.2014 року, яке залишено без змін Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26.02.2015 року, (т.2, а.с.126-128,147-149) задоволено в повному обсязі позов прокурора Личаківського району м.Львова в інтересах держави в особі ОСОБА_8 міської ради. Визнано недійсною з моменту її вчинення та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1, яка здійснена 5 липня 2006 року обласним комунальним підприємством ОСОБА_8 обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». Визнано незаконним та скасовано розпорядження Личаківської районної адміністрації ОСОБА_8 міської ради від 27.06.2006 року в частині передачі квартири АДРЕСА_1, у власність ОСОБА_9. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру від 27.06.2006 року, згідно якого квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_9. Визнано недійсною з моменту її вчинення та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_1, яка здійснена 29 червня 2006 року обласним комунальним підприємством ОСОБА_8 обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.04.2015 року (т.2, а.с.238-239) відмовлено у відкритті касаційного провадження. Постановою Верховного суду України від 13.04.2016 року (т.2, а.с.271-275) ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.04.2015 року, ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 26.02.2015 року, рішення Личаківського районного суду м.Львова від 24.09.2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У звязку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року та вступом в дію 15.12.2017 року нового Цивільного процесуального кодексу України, суд здійснював розгляд даної справи за правилами ЦПК України від 15.12.2017 року.

Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.265 ЦПК України, суд вважає, що в позові слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.06.2006 року відповідач ОСОБА_9, як квартиронаймач квартири АДРЕСА_1, звернулася до органу приватизації із заявою про приватизацію вказаного житла, додавши до такої довідку про склад сімї та документ на право безоплатної приватизації житла (т.2, а.с.47). Згідно довідки про склад сімї, представленої ОСОБА_9 органу приватизації, вбачається, що станом на її подачу в квартирі АДРЕСА_1, була зареєстрована ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, (т.2, а.с.47), її чоловік, ОСОБА_11 16.06.2006 року виписаний на постійне місце проживання в смт.Великий Любінь (т.2, а.с.49).

Відповідно до п.3.11 розділу VI Рішення ОСОБА_8 міської ради №174 від 09.07.2002 року «Про розмежування повноважень між виконавчими органами ОСОБА_8 міської ради», яке діяло на момент звернення ОСОБА_9, прийняття розпоряджень про передачу комунального житла у приватну власність громадян (приватизація); реприватизацію житла; оформлення і видача свідоцтв на право приватної власності на житло віднесено до компетенції та повноважень районних адміністрацій.

У відповідності до положень вищезазначеного рішення та на виконання вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», за результатами розгляду поданих ОСОБА_9 документів органом приватизації в особі Личаківської районної адміністрації ЛМР 27.06.2006 року було прийнято розпорядження №999 «Про передачу квартир у власність громадян», згідно якої було прийнято рішення передати у власність ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_1 (т.2, а.с.46).

На виконання вимог п.2 Розпорядження №999, Личаківською районною адміністрацією ЛМР 27.06.2006 року видано ОСОБА_9 свідоцтво №Л16983 про право на квартиру АДРЕСА_1 (т.2, а.с.51).

ОСОБА_13 власності на квартиру за ОСОБА_9 було зареєстровано 29.06.2006 року ОКП ЛОР «БТІта ЕО», що стверджується долученою до матеріалів справи копією витягу №11077968 про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.2, а.с.52).

На підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2006 року ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_9, в інтересах якої діяла ОСОБА_12, квартиру АДРЕСА_1. ОСОБА_13 власності на квартиру за ОСОБА_4 зареєстровано 05.07.2006 року ОКП ЛОР «БТІта ЕО», що стверджується долученою до матеріалів справи копією витягу №11138490 про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.2, а.с.11,20).

Оспорюючи правомірність видачі ЛРА ЛМР розпорядження від 27.06.2006 року в частині передачі квартири АДРЕСА_1, у власність ОСОБА_9, та вчинення подальших дій на підставі вказаного розпорядження видача свідоцтва, реєстрація права власності, позивач обґрунтовує мотивованість заявлених позовних вимог покликаючись на вирок Личаківського районного суду м.Львова від 10.07.2009 року, який, на думку позивача, має преюдиційне значення для даної справи та свідчить проте, що квартира вибула з володіння власника ЛМР поза її волею.

Вироком Личаківського районного суду м.Львова від 10.07.2009 року ОСОБА_9 та ОСОБА_13 визнано винними у вчиненні злочинів, передбачених ст.185, ч.4 ст.190, ч.3 ст.28, ч.3 ст.3, ст..357, ч.3 ст.28, ч.2 ст.358, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358 КК України. Зокрема, згідно копії вироку, яка долучена до матеріалів справи (т.1, а.с.21-), ОСОБА_9 та ОСОБА_13 ставилось у вину те, що останні шляхом вчинення шахрайських дій заволоділи квартири АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_8 міська рада, оформивши право власності на квартиру за ОСОБА_9, яка в подальшому продала цю квартиру ОСОБА_4

Оцінюючи покликання прокурора щодо преюдиційності зазначеного вище вироку суду при розгляді даної справи в частині незаконності набуття ОСОБА_9 права на квартиру, а відтак вказане не підлягає додатковому доказуванню та є безумовною підставою для задоволення даного позову, суд вважає хибними виходячи з наступного.

Статтею 15 ЦК України закріплено право особи на захист цивільних прав та інтересів, згідно якої кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Як встановлено судом з наявних матеріалах справи письмових документів, пояснень учасників процесу та рішень судів різних інстанцій при попередніх розглядах даної справи, приватизація спірного житла за відповідачем ОСОБА_9 було проведена Личаківської РА ЛМР, як відповідним органом приватизації, з урахуванням положень чинного на момент приватизації законодавства та на підставі поданих ОСОБА_9 документів. Жодних зауважень чи сумнівів щодо правдивості відомостей, зазначених в поданих ОСОБА_9 документах ЛРА ЛМР, як орган приватизації, не висловлювала. Суд вважає, що будучи офіційно уповноваженим на проведення приватизації органом, ЛРА ЛМР зобовязана була перевірити достовірність представлених ОСОБА_9 для приватизації документів, вживши для цього всіх необхідних заходів. Провівши процес приватизації спірної квартири та закріпивши за ОСОБА_9 право власності на неї, ЛРА ЛМР тим самим ствердила факт достовірності представлених документів для приватизації та правомірності набуття ОСОБА_9 права власності на квартиру.

Вказане свідчить про те, що ЛРА ЛМР, будучи уповноваженою власником в особі ЛМР та з її відома, надавши дозвіл на приватизацію квартири і видавши ОСОБА_9 свідоцтво про право власності на таку, таким чином присвоїла останній титул «законного власника».

Зазначене, на думку суду, свідчить про те, що воля ЛМР в особі ЛРА ЛМР на відчуження квартири АДРЕСА_1 була і вона була вільною, оскільки процес приватизації було проведено добровільно. Так як обовязок відповідно до закону по перевірці достовірності наданого пакету документів для приватизації покладається на орган приватизації, що і здійснив останній в даному конкретному випадку. Вказане підтвердили і представники позивачів своїми поясненнями, даними в судовому засіданні.

Покликання про незаконність проведеної приватизації з підстав недостовірності поданих ОСОБА_9 документів не можуть бути предметом розгляду в межах даної справи, оскільки такого роду позовні вимоги не заявлялись.

Тому суд вважає безпідставним твердження про те, що при укладенні договору було порушено публічний порядок, а саме ст.228 ЦК України, оскільки на момент приватизації воля ЛМР була добровільною. Тому такий правочин був спрямований на порушення інших обєктів права. Недоведено в судовому засіданні, що при заключенні даної угоди хоча б одна із сторін мали намір порушити публічний порядок, оскільки порушення такого мало мати місце в момент укладення договору, а не до того (на момент приватизації).

Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Оцінюючи покликання прокурора на положення ст.388 ЦК України у своїх поясненнях, даних в останньому судовому засіданні, суд вважає такі безпідставними, оскільки вимога про витребування майна у даній справі не заявлялась і в розумінні статті 388 ЦК України добросовісне набуття можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з чужого володіння (правова позиція Верховного Суду України, висловлена у справі 6-1203цс15).

Підсумовуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що недивлячись на те, що ОСОБА_9 було засуджено за шахрайські дії, вчинені щодо приватизації спірної квартири, однак ніким неоспорені видані на підставі вчинення цих дій документи, що підтверджують право власності на спірну квартиру, то суд вважає за неможливе без визнання недійсними таких документів ставити питання щодо правомірності набуття права на таку квартиру ОСОБА_4 в розумінні добросовісності (недобросовісності) такого набуття.

Керуючись ст.ст. 15,16,317,319,330,387,388 ЦК України, ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,354,355 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

В позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (імя) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач прокуратура Личаківського району м.Львова (ОСОБА_8 місцева прокуратура №1): м.Львів, вул.Ак.Богомольця, 9.

Позивач ОСОБА_8 міська рада: м.Львів, пл.Ринок, 1.

Відповідач ОСОБА_9: Львівська обл., Городоцький р-н, смт.Великий Любінь, вул.Шевченка, 62.

Відповідач ОСОБА_4: м.Львів, вул.Ак.Філатова, 6/2

Відповідач ОСОБА_10: м.Львів, вул.Городоцька, 20

Відповідач ОСОБА_8 міське управління юстиції: м.Львів, пл..Шашкевича, 1

Третя особа ОСОБА_11: м.Львів, вул.Ак.Філатова, 6/2

Третя особа: ОСОБА_12: м.Львів, вул.Ів.Франка, 67/2.

Третя особа обласне комунальне підприємство ОСОБА_8 обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»: м.Львів, вул.Липинського, 54

Третя особа Личаківська районна адміністрація ОСОБА_8 міської ради: м.Львів, вул.К.Левицького, 67

Суддя: Шеремета Г. І.