Справа № 444/627/18
Провадження № 2/444/605/2018

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, 3-тя особа : ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про визнання права на земельну частку /пай/ в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права в порядку спадкування на земельну частку (пай), мотивуючи позовні вимоги тим, що 09.12.2015 року помер ОСОБА_3, що стверджено свідоцтвом про смерть 1-СГ № 293681 виданим Воле-Висоцькою сільською радою. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому земельну частку (пай) площею 2,51 га яка належала померлому на підставі сертифікату серії ЛВ №6-156288 виданого Воле-Висоцькою сільською радою. При житті ОСОБА_3 склав заповіт, яким позивачу заповів все належне йому майно в т.ч. земельну частку (пай) площею 2,51 га. Такий не змінено і не скасовано.

Зазначає, що з приводу спадкування звернувся до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, де відкрито спадкову справу № 453/2018 і йому 20.12.2018 року вже видано свідоцтво про право на спадкування земельної частки площею 2.41, яка померлим була успадкована після смерті його матері ОСОБА_4, яка померла 9.12.2015 року, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування земельної частки (паю), який належав померлому ОСОБА_3 із розясненням, що спадкодавцю видано сертифікат старого зразка затвердженого ухвалою Львівської обласної ради № 277 від 01.02.1993 року та розяснено, що для спадкування слід подати сертифікат про право на земельну частку зразка, який затверджено постановою Кабінету Міністрів від 12 жовтня 1995 року № 801 Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку.

Крім цього зазначає, що з приводу обміну сертифіката звернувся до ОСОБА_2 РДА, однак там йому відмовлено в такому та розяснено, що такий не може бути виданий в звязку із смертю спадкодавця, так як відповідно до ст. 25 ЦК України ним втрачено цивільну правоздатність.

Вказує, що спадщину він прийняв, оскільки проживав на день смерті із спадкодавцем, користується земельною часткою по даний час, а тому має право на земельну частку.

Просить задоволити позов.

Позивач в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з»явились, хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, що стверджено повідомленням про вручення повістки, однак представником відповідача та третьої особи надіслано листи в яких вказали, що заперечень щодо позовних вимог позивача у них немає. Окрім цього у даних листах просили розгляд справи проводити у відсутності їх представників, а тому суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З копії свідоцтва про смерть 1-СГ № 293681 виданого Воле-Висоцькою сільською радою вбачається, що ОСОБА_3 помер 09.12.2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що після його смерті відкрилася спадщина на належну йому земельну частку (пай) площею 2,51 га, яка належала померлому, що стверджено сертифікатом серії ЛВ № 6-156288 виданого Воле-Висоцькою сільською радою.

З копії заповіту посвідченого Воле-Висоцькою сільською радою вбачається. що ОСОБА_3 заповів все належне йому майно, в т.ч. земельну частку (пай) площею 2,51 га позивачу по справі ОСОБА_1 Такий не змінено і не скасовано.

З копії витягу про відкриття спадкової справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3 відкрито спадкову справу № 453/2018.

З копії свідоцтва про право на спадкування земельної частки площею 2.41, вбачається, що 20.12.2018 року позивачу ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину земельної частки площею 2.41, яка померлим була успадкована після смерті його матері ОСОБА_4 яка померла 9.12.2015 року.

З відмови ОСОБА_2 державної нотаріальної контори вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину земельної частки (паю) площею 2.51 га, яка належала померлому ОСОБА_3 із-за відсутності сертифікату на імя померлого встановленого зразка, який затверджено постановою Кабінету Міністрів від 12 жовтня 1995 року № 801 Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку».

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути предявлено для оформлення спадщини сертифіката на ім'я ОСОБА_3 нового зразка, а тому його позовні вимоги слід задоволити в судовому порядку.

Суд також враховує те, що відповідач ОСОБА_2 РДА не заперечує проти визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними і підлягають до задоволення.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ :

Позов задоволити.

Визнати право ОСОБА_1 на земельну частку ( пай) площею 2,51 га умовних кадастрових гектарів, яка належала ОСОБА_3, на підставі сертифікату серії ЛВ № 6-156288 виданого Воле-Висоцькою сільською радою 27.07.1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя Мікула В. Є.