Справа № 136/701/18
провадження № 2/136/419/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"14" червня 2018 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенко Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала тим, що вони із відповідачем є батьками двох дітей - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають біля неї та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має постійний дохід, отож є фінансово спроможним, інших аліментних зобов'язань не має. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання двох дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1250 грн., та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1000 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення до суду позову і до досягнення дітьми повноліття.

У визначений судом строк відповідач до суду відзиву не подав.

Позивач в судове засідання не з'явилась, однак надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності.

Будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання відповідач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 14.06.2018 вирішено проводити розгляд справи при заочному розгляді.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі наявних у справі матеріалів, за відсутності сторін, при цьому, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сторони спору, в підтвердження чому є свідоцтва про народження дітей.

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просить суд присудити із відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей, вказуючи, що у добровільному порядку останній їх не надає.

Статтею 180 ч.1 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України).

Згідно довідки виданої органом місцевого самоврядування від 18.04.2018, діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з матір'ю.

Отож позивач наділена правом на звернення до суду із даним позовом.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України.

Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Визначаючись із розміром аліментів, які слід присудити із відповідача на користь позивача на утримання двох їх спільних дітей, суд виходить із рівного обов'язку батьків утримувати дітей, а також як найкращого для забезпечення їх гармонійного розвитку з урахуванням обставин, передбачених ст..182 СК України та обставин встановлених у судовому засіданні.

Відповідач не надав жодних заперечень проти обставин зазначених у позові на пропозицію суду викладену в ухвалі від 08.05.2018, у тому числі щодо розміру аліментів, які позивач просить суд присудити із нього на її користь на утримання дітей.

Враховуючи встановлені судом обставини, а також приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину визначений законодавцем, суд дійшов висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у спосіб, що обраний позивачем у твердій грошовій сумі, а саме: на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1250 грн., та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1000 грн. щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ст.180, 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

З огляду на викладене, суд задовольняє позов у повному обсязі.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Керуючись ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст. 180-184, 191 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. 2, 12, 13, 259, 263, 268, 273, , 280, 281, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 Дмитрівни (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, поштовий індекс 22524) до ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_1, поштовий індекс 22524) про стягнення аліментів, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1250 грн., та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення від дня пред'явлення до суду позову - 23.04.2018 і до досягнення дітьми повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 (сімсот чотири грн. 80 коп.) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Д.Т. Кривенко