КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/388/18
Провадження № 2/488/996/18 р.
11.06.2018 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого по справі судді ОСОБА_2,
при секретарі судового засідання Спільній Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-
05.02.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» звернулося в Корабельний районний суд міста ОСОБА_1 з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту.
На виконання умов п.2.3 договору 21.06.2014 року позичальник сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 560,00 грн., частково сплатив суму кредиту у розмірі 400,00 грн. Та пролонгував договір строком до 05.07.2014 року. Пізніше, 07.07.2014 року позичальник сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 520,00 грн. та пролонгував дію договору строком до 21.07.2014 року. При цьому, 25.07.2014 року ОСОБА_4 сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 580,00 грн., пролонгувавши дію договору до 08.08.2014 року, зобов'язавшись повернути кредит разом з відсотками в загальному розмірі 1585,12 грн. 01.10.2014 року позичальник сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 300 грн. 30.10.2014 року сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 1150,00 грн. Пізніше, 30.01.2015 року сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 1585,12 грн. та після чого жодних дій на погашення кредиту не здійснював, на телефонні дзвінки не відповідав.
Позивач свого представника в судове засідання не направив, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявилася, судом про дату і час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надала.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлює заочне рішення).
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.
На виконання умов п.2.3 договору 21.06.2014 року позичальник сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 560,00 грн., частково сплатив суму кредиту у розмірі 400,00 грн. Та пролонгував договір строком до 05.07.2014 року. Пізніше, 07.07.2014 року позичальник сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 520,00 грн. та пролонгував дію договору строком до 21.07.2014 року. При цьому, 25.07.2014 року ОСОБА_4 сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 580,00 грн., пролонгувавши дію договору до 08.08.2014 року, зобов'язавшись повернути кредит разом з відсотками в загальному розмірі 1585,12 грн. 01.10.2014 року позичальник сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 300 грн. 30.10.2014 року сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 1150,00 грн. Пізніше, 30.01.2015 року сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 1585,12 грн. та після чого жодних дій на погашення кредиту не здійснював, на телефонні дзвінки не відповідав. У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 своїх кредитних зобов'язань, порушенням умов договору.
За користування кредитом позичальниця зобов'язувалась сплачувати Товариству проценти за користування кредитом, в розмірі 2 % в день, тобто 730 % на рік. Також, у випадку порушення позичальницею строків повернення кредиту та відсотків за його користування вона повинна сплатити неустойку у розмірі 2% від суми кредиту, за кожень день прострочення платежу.
- 1600, грн. - основний борг;
- 1008,00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом
Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти ч.1 ст.1048 ЦК).
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди, ст. 611 ЦК України. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, неналежне виконання, ст. 610 ЦК України. Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 12 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1120цс15, яка відповідно до положень статті 263 ЦПК України враховується судом при ухваленні рішення по справі при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Проте, як зазначається у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка.
З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.
На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обовязок сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 259, 264-265, 280-282 ЦПК України суд, -
Позов Товариства зобмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.
- 1600, грн. - основний борг;
- 1008,00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
У відповідності до п.п. 15.5 ч.1 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя: Я. А. Чернявська