Справа № 461/706/18
Провадження № 4-с/461/12/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2018 року м.Львів
Галицький районний суд м.Львова у складі головуючого судді Лялюк Є.Д., за участю секретаря судового засідання Остапчук М.Ю., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Залізничного ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області,
ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Залізничного ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області. В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що державним виконавцем порушуються вимоги ст..51 ЗУ «Про виконавче провадження» та державним виконавцем не розшукувалось майно боржника за адресою проживання., тобто виконавчі дії вчиняються не в повному обсязі.
До судового засіданні представник заявника не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати скаргу за її відсутності, скаргу підтримала та просила її задовольнити.
Представник Залізничного ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не зявився та про причини своєї неявки не повідомив.
Згідно ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.
Судом встановлено, що в Залізничному відділі ДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 52360875 з примусового виконання пяти виконавчих листів. А саме: виконавчий лист, що видав Галицький районний суд м. Львова 24.01.2014 у справі № 461/7912/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу на суму 1440 євро; виконавчий лист, що видав Галицький районний суд м. Львова 25.10.2011 у справі № 2-2192/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу на суму 2360,00 євро та 360 грн.; виконавчий лист, що видав Галицький районний суд м. Львова 25.05.2014 у справі № 461/3170/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу на суму 8895, 85 грн.; виконавчий лист, що видав Галицький районний суд м. Львова 15.09.2016 у справі № 462/2323/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу на суму 840,00 євро та 551.20 грн.; виконавчий лист, що видав Галицький районний суд м. Львова 23.09.2015 у справі № 462/1235/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу на суму 600 євро.
Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 14, ч. 1 ст. 209 ЦПК України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Згідно ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Відповідно дост.10 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
При цьому, в ході розгляду скарги судом не встановлено обєктивних даних, які б вказували на умисне невиконання державним виконавцем покладених на нього обовязків щодо здійснення виконавчих дій при здійсненні вищезазначеного виконавчого провадження, а також порушень Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.
У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення.
Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Враховуючи наведене приходжу до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки судом не встановлено порушень законодавства які б призвели до порушення прав та свобод скаржника при здійсненні виконавчого провадження зі сторони державного виконавця, оскільки скаржником не надано, а судом не здобуто доказів порушень з боку державного виконавця.
Керуючись ст. ст. 450-451 ЦПК України, суд
В задоволенні скарги - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Лялюк Є.Д.