Справа № 359/8126/16-ц Головуючий у І інстанції Яковлєва Л. В.
Провадження № 22-ц/780/2740/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 26.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області

у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Журби С.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Богдан І.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Фон ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2018 року у справі за скаргою Фон ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_4, щодо визнання протиправною і скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року Фон ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою та просила визнати незаконними дії державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 щодо відкриття виконавчого провадження та складання акту державного виконавця від 27 лютого 2018 року; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 від 29 січня 2018 року ВП № 55651726 про відкриття виконавчого провадження.

Скарга обґрунтована тим, що 28 лютого 2018 року Фон ОСОБА_2 отримала вимогу державного виконавця Пільтяй А.В. про прибуття скаржника до державної виконавчої служби. На виклик державного виконавця 02 березня 2018 року прибув представник Фон ОСОБА_2 ОСОБА_5 Того ж дня, представнику стало відомо про відкриття виконавчого провадження та виконання рішення суду. 29 січня 2018 року державний виконавець Пільтяй Г.В. прийняла постанову про відкриття виконавчого провадження. Представнику також стало відомо про складання державним виконавцем акту державного виконавця від 27 лютого 2018 року. Фон ОСОБА_2 зазначає, що представник стягувача ОСОБА_4 ОСОБА_6, який подав заяву про прийняття до виконання виконавчого документа, не додав до заяви договір про надання послуг адвоката від 20 листопада 2017 року, про який зазначено у переліку додатків до заяви. На підставі договору про надання послуг адвоката від 20 листопада 2017 року, який міститься у матеріалах справи, не передбачено право ОСОБА_6 на підписання, крім мирових угод, будь-яких документів від імені довірителя ОСОБА_4 Крім того, за подання заяви про прийняття до виконання виконавчого документа, відкриття виконавчого провадження та виконання рішення суду не сплачено авансовий внесок у повному розмірі, оскільки на його думку витребування майна відноситься до виконання рішень майнового характеру.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2018 року відмовлено у задоволенні скарги Фон ОСОБА_2

Не погодившись з зазначеною ухвалою, Фон ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та задовольнити скаргу. В обґрунтування доводів апеляційної скарги Фон ОСОБА_2 зазначає, що до заяви про прийняття виконавчого документа представник стягувача не додав договір про надання послуг адвоката. Разом з тим, договір про надання послуг адвоката не є документом, що може посвідчувати повноваження адвоката. ОСОБА_6 не було подано до ВДВС та до суду копію замовлення ОСОБА_4 на вчинення представником дій щодо підписання та подання нею заяви про прийняття виконавчого документа. Ані рішенням суду, ані виконавчим листом на боржника не покладалися будь-які зобовязання щодо вчинення певних дій, а також щодо утримання нею від вчинення таких дій. Стягувач сплатив авансовий платіж у неповному обсязі, оскільки витребування майна з чужого незаконного володіння відноситься до виконання рішень майнового характеру, а тому авансовий платіж має бути сплачено у розмірі 2 % від вартості садового будинку, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

,Від ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що відсутні правові підстави для скасування ухвали суду першої інстанції. Адвокат ОСОБА_6 була уповноважена подавати від імені ОСОБА_4 заяву про прийняття до виконання виконавчого документа, відкриття виконавчого провадження та виконання виконавчого листа. У разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання виконавець виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Авансовий платіж сплачено у вірному розмірі, оскільки боржник зобовязаний вчинити певні дії, а не передавати предмети.

У матеріалах справи містяться заперечення державного виконавця Пільтяй Ганни Василівни, в яких вона зазначає, що представник ОСОБА_4 ОСОБА_6 має право подавати заяви від імені довірителя на підставі договору про надання правової допомоги. Авансовий внесок сплачено у вірному розмірі, оскільки зі змісту резолютивної частини рішення вбачається, що рішення містить зобовязальний характер, а, отже, є немайнового характеру.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2018 року винесена з дотриманням вимог закону та в межах наданих виконавцю повноважень.

Апеляційний суд погоджується по суті з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 грудня 2017 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ухвалою Апеляційного суду Київської області видано виконавчий лист у справі за позовом ОСОБА_4 до Фон ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_7 про витребування садового будинку з надвірними будівлями з чужого незаконного володіння. Згідно рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2017 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27 листопада 2017 року, витребувано з чужого незаконного володіння Фон ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 садовий будинок з надвірними будівлями по вул. Міжозерна, 6 в садівничому товаристві «Ставище-2» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району (а.с.11).

26 січня 2018 року до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області представник ОСОБА_4 ОСОБА_6 подала заяву про прийняття до виконання виконавчого документа, відкриття виконавчого провадження та виконання рішення суду (а.с.9).

29 січня 2018 року державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55651726 з примусового виконання виконавчого листа № 2/359/497, виданого 22 грудня 2017 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, про витребування з чужого незаконного володіння Фон ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 садового будинку з надвірними будівлями по вул. Міжозерна, 6 в садовому товаристві «Святище -2» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району (а.с.7).

29 січня 2018 року копію даної постанови направлено сторонам виконавчого провадження, що підтверджується супровідним листом та Реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції (а.с.55-56).

27 лютого 2018 року державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 складено акт державного виконавця, про те що боржника не розшукано, залишено виклик зявитися до відділу 02 березня 2018 року (а.с.8).

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» однією із визначальних засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що скаржник Фон ОСОБА_2 є боржником у виконавчому провадженні, яке відкрито на підставі виконавчого листа, виданого 22 грудня 2017 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця Фон Горден М.І. вказує на те, що заява про прийняття до виконання виконавчого документа, відкриття виконавчого провадження та виконання рішення суду підписана не уповноваженою особою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до вимог ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» сторони можуть реалізувати свої права і обовязки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобовязаний вчинити певні дії особисто. Повноваження адвоката як представника посвідчуються ордером, дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обовязково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій як представника сторони виконавчого провадження. Витяг засвідчується підписами сторін договору.

Частинами 1, 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру» визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Адвокат зобовязаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про адвокатуру» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Судом встановлено, що у матеріалах справи міститься договір про надання правових послуг адвоката, укладений 20 листопада 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6

У пунктах 2.1, 3.2 вказаного договору зазначено, що адвокатом ОСОБА_6 надаються послуги ОСОБА_4 шляхом представництва у відділах державної виконавчої служби, нотаріаті, національній поліції та прокуратурі, державній фіскальній службі та інших підприємствах, установах, організаціях, та іншими юридичними та фізичними особами з питань, повязаних з виконанням замовлення. Для виконання вказаного завдання довіритель надає адвокату право подавати від його імені заяви, клопотання, позовні заяви, пояснення, заперечення, знайомитися з матеріалами справи, брати участь у судових засіданнях, підписувати мирові угоди, сплачувати платежі, отримувати належні довірителю кошти та майно, документи.

Отже, подаючи державному виконавцю заяву ОСОБА_6 діяла у межах наданих їй повноважень, які підтверджуються договором про надання послуг адвоката.

В апеляційній скарзі Фон ОСОБА_2 вказує на те, що договір про надання послуг адвоката не є документом, що може посвідчувати повноваження адвоката, оскільки такі повноваження посвідчуються договором про надання правової допомоги.

Однак, такі доводи скаржника не заслуговують на увагу, так як договір про надання послуг адвоката укладений у письмовій формі, містить предмет договору, порядок надання послуг, обовязки та права сторін, термін дії договору, відповідальність сторін, конфіденційність та інші умови. Тобто сторони дійшли згоди по усіх істотних умовах договору, а назва договору не впливає на його зміст та суть.

Оскаржуючи дії державного виконавця Фон Горден М.І. зазначає про те, що стягувач сплатив авансовий внесок у невірному розмірі, оскільки рішення суду не відноситься до рішень немайнового характеру.

Відповідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Пунктом 8 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 надав квитанцію на суму 3 723 грн. Вказана сума сплачена ОСОБА_4 як авансовий внесок за виконання виконавчого листа у справі № 359/8126/16-ц та вирахувана як сума, що підлягає сплаті за рішенням немайнового характеру, оскільки, на думку ОСОБА_4 та державного виконавця боржник зобовязаний вчинити певні дії.

Розділом VIIІ Закону України «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік рішень, які містять немайновий характер.

Апеляційний суд погоджується з доводами скаржника, що рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння не відноситься до рішень немайнового характеру, а авансовий внесок має обраховуватися як за виконання рішення майнового характеру. Поняття «витребування майна з чужого незаконного володіння» не є тотожним поняттю «зобовязання вчинити дії».

Разом з тим, частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно вимог ст. 447 ЦПК України сторона виконавчого провадження має право звернутися до суду із скаргою, якщо вважає, що рішенням та дією державного виконавця під час виконання судового рішення порушено її права чи свободи.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Отже, якщо сплата авансового внеску, здійснена стягувачем у невірному розмірі, не порушує прав боржника, така обставина не може бути підставою для скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Апеляційний суд вважає, що сплата стягувачем авансового внеску у меншому розмірі, ніж передбачено Законом України «Про виконавче провадження» жодним чином не порушує прав чи свобод боржника, як сторони виконавчого провадження.

За таких обставин, суд першої інстанції по суті дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги Фон ОСОБА_2, ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фон ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 26 червня 2018 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Журба С.О.

ОСОБА_9