Справа № 373/2308/17 Головуючий у І інстанції Рева О. І.
Провадження № 22-ц/780/2592/18 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 56 20.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Приходька К.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» про стягнення неустойки, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

у грудні 2017 року позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з даним позовом в порядку захисту прав споживачів і просила стягнути з відповідача на її користь суму в розмірі 25 731 грн. 04 коп., що включає в себе: 1 951, 04 грн неустойки за ненадання ноутбука з обмінного фонду на період ремонту; 2 800 грн. матеріальної шкоди у зв'язку з орендою ноутбука; 900 грн. матеріальної шкоди у зв'язку з відновленням інформації, втраченої під час ремонту; 80 грн. на проїзд до спеціаліста для встановлення програмного забезпечення; 20 000 грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в період гарантійного строку на час ремонту ноутбука «Lenovo В50-10», серійний номер: MP130MX5, придбаного позивачем 02.11.2016 за ціною 6 868,71 грн. в магазині «СOMFY», який належить відповідачу та знаходиться у м. Переяслав-Хмельницький по вул. Шкільна, 42, не надав в користування з обмінного фонду аналогічний товар на час гарантійного обслуговування, запевнивши, що відповідного товару в магазині немає і для його поставки необхідний час не менше 14 днів. Це призвело до витрат на оренду комп'ютера протягом 14 днів, починаючи з 14.02.2017 по 28.02.2017 та протягом 14 днів з 09.03.2017 по 23.03.2017 в сумі 2 800 грн.

Крім того, під час гарантійного обслуговування було здійснено повне оновлення програмного забезпечення ноутбука без попереднього погодження з позивачем, що призвело до втрати розміщеної на ньому інформації, в тому числі браузера для професійної роботи. За таких обставин позивач, намагаючись відновити приватні фотознімки, понесла матеріальні витрати на послуги спеціаліста в розмірі 900 грн., а також витрати на проїзд до м. Києва (80 грн.) для встановлення нового браузера та особистого ключа для професійної роботи.

Відповідач у письмовому відзиві на позовну заяву визнав факт придбання позивачем 02.11.2016 в магазині «СOMFY» у м. Переяслав-Хмельницький по вул. Шкільна, 42 ноутбука «Lenovo В50-10», SN: MP130MX5 за ціною 6 868,71 грн., а також визнав факт прийняття від позивача товару 14.02.2017 та повторно 09.03.2017 на гарантійне обслуговування в сервісному центрі.

Водночас відповідач заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що ремонт ноутбука проведено в строк, погоджений сторонами, товар повернутий позивачу без будь-яких зауважень з її боку. В обох випадках під час звернень та передачі товару на ремонт позивач не заявляла письмової вимоги про надання в тимчасове користування товару аналогічної марки, а тому порушення її права не було.

Щодо заявленої матеріальної та моральної шкоди, внаслідок втрати інформації та браузера під час гарантійного обслуговування та оновлення програмного забезпечення, відповідач зазначав, що це сталось внаслідок нездійснення позивачем резервного копіювання важливих для неї даних, як то рекомендовано Посібником користувача «Lenovo В50-10». Крім того, відповідно до умов гарантійного обслуговування, викладених в «Обмеженій гарантії Lenovo», Сервіс-центр не несе відповідальності за втрату даних, що зберігаються у пам'яті виробу. Всі ці документи позивач отримала в комплекті до ноутбука, а тому задля запобігання негативним ризикам, повинна була дотримуватись Правил і умов експлуатації товару.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2018 року позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» на користь ОСОБА_4 1923 грн. 32 коп. неустойки, а також стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про стягнення неустойки, з апеляційною скаргою звернувся представник ТОВ «Комфі Трейд» - адвокат ОСОБА_5 В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вважає неправильними висновки суду першої інстанції щодо доведення позивачем підстав для стягнення неустойки. Так, судом не надано належної оцінки тій обставині, що позивач не заявляла письмової вимоги про надання товару з обмінного фонду. Крім того, під час розгляду справи суд першої інстанції не ставив питання стосовно наявності товарів обмінного фонду в магазині і спроможності відповідача задовольнити відповідну вимогу споживача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_4 зазначила, що нею було заявлено письмову вимогу про надання товару з обмінного фонду, але продавцем їй було повідомлено про неможливість задоволення такої вимоги у зв'язку з відсутністю у магазині ноутбука аналогічної марки на складі обмінного фонду. Вважає рішення суду законним, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її задоволення, виходячи з такого.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення неустойки, суд першої інстанції зазначив, що неподання позивачем вимоги у письмовій формі про надання їй на час ремонту ноутбука аналогічної марки зумовлено діями відповідача і не може вважатись добровільною відмовою позивача від реалізації свого права одержати в тимчасове користування відповідний товар. Враховуючи вищевикладене, місцевий суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення на її користь неустойки, вирахуваної, як один процент від вартості ноутбука «Lenovo В50-10» за кожний день невиконання продавцем вимоги про надання в користування аналогічного товару на час усунення недоліків.

Проте, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та наданим сторонами доказам, та не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 02.11.2016 позивач придбала в магазині «СOMFY», який належить ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» ноутбук «Lenovo В50-10», серійний номер: MP130MX5 за ціною 6 868,71 грн з аксесуарами та комплектуючими до нього, що в загальній вартості складає 9 281,10 грн.

14.02.2017 в межах гарантійного строку позивач звернулася до відповідача з вимогами про усунення недоліків товару та його передачу до сервісного центру, заявивши про дефект - ноутбук при повній зарядці не вмикається. Згідно акту прийому-передачі товару № WPKH482140217 сторони погодили строк гарантійного ремонту, що не може перевищувати 31 робочий день.

28.02.2017 позивач прийняв від відповідача ноутбук після сервісного обслуговування та письмово засвідчила про відсутність у неї претензій.

За результатами проведеного гарантійного ремонту, який згідно довідки про проходження гарантійних ремонтів № 965664 сервісного центру ТОВ «Ф1 Продакшн» тривав з 17.02.2017 по 21.02.2017, було здійснено заміну материнської плати.

09.03.2017 позивач повторно звернулась до відповідача, заявивши про неналежну роботу ноутбука після ремонту - «зависає, не вмикається» та написала заяву на ім'я директора магазину «СOMFY» з проханням замінити товар на інший.

10.03.2017 відповідач надав позивачу відповідь про те, що питання заміни товару на інший буде вирішено після висновку (акту) авторизованого сервісного центру.

Згідно акту прийому-передачі товару № WPKH513090317 від 09.03.2017 позивач передала ноутбук продавцю для передачі до сервісного центру, а 23.05.2017 позивач отримала від відповідача ноутбук без будь-яких зауважень, що свідчить її підпис в Акті.

За результатами вищевказаного гарантійного обслуговування, який згідно довідки про проходження гарантійних ремонтів № 972235 сервісного центру ТОВ «Ф1 Продакшн» тривав з 13.03.2017 по 14.03.2017, було здійснено оновлення програмного забезпечення.

Звертаючись до суду із вимогою про стягнення неустойки, позивач ОСОБА_4 посилалась на те, що після пред'явлення нею вимоги про гарантійний ремонт ноутбука на час ремонту з 14.02.2017 року по 28.02.2017 року відповідач, в порушення вимог п. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», не надав їй на час ремонту інший ноутбук з обмінного фонду, що є підставою для стягнення неустойки в розмірі 1% від вартості ноутбука за кожен день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів».

Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закону) при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк.

На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України.

За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

З аналізу положень вказаної статті вбачається, що підставою для надання споживачу на період гарантійного ремонту аналогічного товару з обмінного фонду є письмова заява споживача. В разі відсутності такої заяви, вимоги споживача щодо стягнення неустойки з підстав, визначених положеннями ч. 8 ст. 9 Закону, є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач у своєму відзиві зазначав, що жодних вимог про надання аналогічного товару з обмінного фонду від позивача на адресу відповідача не надходило.

Суд першої інстанції, встановивши вказану обставину, прийшов до помилкового висновку про можливість задоволення такої вимоги у зв'язку з недобросовісною поведінкою відповідача, який повідомив позивача про неможливість задоволення такої вимоги через відсутність у магазині ноутбука аналогічної марки на складі обмінного фонду.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Позивач не надала суду належних та допустимих доказів, підтверджуючих подання нею письмової вимоги про надання аналогічного товару. Щодо можливої недобросовісної поведінки відповідача при прийнятті товару на гарантійний ремонт, то при вирішенні питання наявності передбачених ч. 9 ст. 8 Закону підстав для стягнення неустойки вона значення не має.

Вказані обставини суд першої інстанції не прийняв до уваги, і в порушення норм процесуального права не надав належної оцінки доказам позивача, які наявні у матеріалах справи та без достатніх правових підстав в порушення норм матеріального права зробив висновок про наявність підстав для задоволення оспорюваної позовної вимоги.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» про стягнення неустойки з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду першої інстанції відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України не перевірялось.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» - задовольнити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2018 року у даній справі скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» про стягнення неустойки. Ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні вимог про стягнення неустойки - відмовити.

Компенсувати за рахунок держави на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» (49100, м. Дніпропетровськ, бульвар Слави, 6-Б, кім. 413, ) 1057 (одну тисячу п'ятдесят сім) гривень 20 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді:

______________ _______________ ____________

Д.О. Таргоній С.А. Голуб К.П. Приходько