Справа № 755/3099/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, захист прав споживача, внесення змін до договору та припинення правовідносин,

встановив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває на розгляді справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, захист прав споживача, внесення змін до договору та припинення правовідносин.

В судове засідання сторона позивача не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена в особі представника ОСОБА_3 під розписку. Дата та час судового засідання була узгоджена з представником позивача. 22.06.2018 року до суду подано клопотання представником позивача ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням в судовому засіданні в Деснянському районному суді м. Києва для представлення інтересів іншого клієнта.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства.

В судове засідання третя особа не з'явилася, про день та час розгляду справи сповіщалася згідно норм процесуального законодавства

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Дана позовна заява була подана до суду 09.02.2015 року. Згідно ухвали від 06.03.2015 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

Ухвалою від 29.03.2017 року позовна заява залишена без розгляду у зв'язку з неявками в судові засідання сторони позивача.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.08.2017 року ухвала суду першої інстанції від 29.03.3017 року про залишення позову без розгляду скасована, справа передана до суду першої інстанції для продовження розгляду.

31.08.2017 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

11.09.2017 року справа призначена до розгляду на 23.10.2017 року.

В судове засідання 23.10.2017 року сторони не з'явилися, про день та час розгляду справи сповіщалися згідно норм процесуального законодавства. Позивач повідомлявся за адресою, яка вказана в позовній заяві, та відповідає адресі, яка вказана у довіреності на представника. Позивач про причини неявки суд не повідомляв. Від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням в іншому судовому засіданні. Третя особа про причини неявки суд не повідомляла. Судове засідання відкладено на 23.11.2017 року.

23.11.2017 року позивач, представник відповідача, третя особа до суду не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи призначено на 29.01.2018 року.

29.01.2018 року позивач, представник відповідача, третя особа до суду не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи призначено на 13.03.2018 року.

13.03.2018 року до суду з'явився представник відповідача. Позивач до суду не з'явився, від представника позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням в судовому засіданні по іншому клієнту. Адвокат Козій Д.О. не може взяти участь в розгляді справи у зв'язку із закінченням строку дії договору про надання правової допомоги. Третя особа про причини неявки суд не повідомляла. Розгляд справи відкладено до 03.05.2018 року.

03.05.2018 року до суду з'явився представник позивача. Представник відповідача та третя особа до суду не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача вважав, що розгляд справи без присутності сторони відповідача та третьої особи неможливий. Розгляд справи відкладено для виклику осіб, які не з'явилися на 25.06.2018 року. Представник позивача був попереджений щодо готовності до розгляду справи по суті спору. Дата судового засідання - 25.06.2018 року була визначена з урахуванням пропозицій представника позивача, як адвоката.

Встановлено, що дана справа перебуває в провадженні суду з 09.02.2015 року, розгляд справи по суті спору не розпочато.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов'язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частині 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частина 2 та 5 статті 12 ЦПК України визначає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи.

Частина 1 статті 44 ЦПК України визначає, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», слідує, що в силу вимог ч. 1 статті 6 Конвенції про захисти прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, в їх системному зв'язку, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

Вказане узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03), в частині того, що «…сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 року, та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003 року).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

В матеріалах справи містяться відомості щодо виклику сторони позивача на усі судові засідання. Заяв про розгляд справи без присутності позивача до суду не надходило. Дана справа перебуває на розгляді з лютого 2015 року. Розгляд по суті спору не розпочинався, оскільки як сторона позивача, так і сторона відповідача періодично не з'являється до суду. У зв'язку з неявками сторони позивача позов залишався без розгляду. Проте, і після залишення без розгляду через неявки, та скасування ухвали про залишення позову без розгляду, сторона позивача не з'являється до суду, розгляд справи неодноразово відкладався для виклику сторони позивача. Дата судового засідання - 25.06.2018 року була визначена з урахуванням зайнятості представника позивача. Крім того, представник позивача був повідомлений про те, що 25.06.2018 року відбудеться розгляд справи по суті спору. Проте, подав заяву про відкладення розгляду справи. Викладені обставини свідчать про те, що сторона позивача зловживає своїми процесуальними обов'язками та не виконує свої процесуальні права.

Враховуючи викладене, норми чинного законодавства України, прецедентну практику Європейського суду з прав людини, та те, що без позивача дану справу розглянути неможливо, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 43, 44, 257, 258, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, захист прав споживача, внесення змін до договору та припинення правовідносин - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: