Єдиний унікальний номер: 223/530/17
Провадження номер: 2/223/22/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про визнання недійсними умов договору та стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Вугледарського міського суду Донецької області з позовом до Публічного Акціонерного товариства «Універсал Банк», де третя особа: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про визнання недійсними умов договору та стягнення збитків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 березня 2013 року між сторонами було укладено кредитний договір №CL134320 на придбання автомобіля КІА Optima 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1, терміном на 7 років, до 15.03.2020 року. Умовами п.6.2.5. договору, позивача було зобов'язано застрахувати авто у страховій компанії, рекомендованій ПАТ «Універсал Банк» на весь термін дії кредитного договору, забезпечивши страхування за власний рахунок на термін не менше одного року. В іншому разі, якщо договір страхування укладено не з рекомендованою Відповідачем страховою компанією позивач зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 2% від суми кредитних коштів (п.6.1.8 договору кредитування). Позивач вважає, що зазначені умови кредитного договору та додаткової угоди є порушенням діючого в Україні законодавства про захист прав споживачів та обмеженням вільного вибору позивача, щодо обрання страхової компанії і мають бути визнані частково недійсними.

Однак, виконуючи вимогу Кредитора, позивач 27 березня 2013 року уклав з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» договір добровільного страхування автомобіля терміном на 7 років, відповідно до якого Страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату вигодонабувачу або Страхувальнику, за письмової згоди вигодонабувача. Вигодонабувачем за даним договором є ПАТ «Універсал банк», яким мені було надано кредит на придбання зазначеного авто. За перший період страхування з 28 березня 2013 року по 27 березня 2014 року позивачем мною було сплачено страховику страхову премію у розмірі 12 862,20 гривень, однак, у зв'язку з погіршенням матеріального стану позивача, починаючи з 2014 року сплата щорічних платежів за договором страхування автомобіля здійснювалося за рахунок овердрафту Відповідачем.

Під час виїзду на автомобілі з гаражного боксу 26.04.2017 року стався страховий випадок, про що позивач повідомив ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», однак страховиком було відмовлено у виплаті страхової суми, оскільки відповідач не сплатив щорічні страхові премії за договором страхування. Отже, відповідач не виконав свої обов'язки за кредитним договором та доручення позичальника по щорічній сплаті страхової премії.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 просить суд визнати недійсним пункт 6.2.5. та пункт 6.1.8. кредитного договору №CL134320 від 28.03.2013 р. укладеного між ОСОБА_1 та Публічним Акціонерним Товариством «Універсал Банк», стягнути з відповідача на його користь збитки, спричинені порушенням прав споживача, в розмірі 92 480,19 гривень та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1564,80 гривень.

Позивач в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні 11.06.2018 року підтримав вимоги позову посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Зауважив, що позивач перед укладенням договору страхування узгодив страхову компанію з відповідачем.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні 11.06.2018 року заперечував проти заявлених позовних вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні посилаючись на раніше надані до суду заперечення. Відповідно до яких, підтверджують, що між позивачем та ПАТ «Універсал Банк» 28.03.017 року було укладено кредитний договір на придбання автомобіля марки КІА Optima, державний реєстраційний номер НОМЕР_2. Між АТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та позивачем 27.03.2017 року укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, вигодонабувачем за даним договором є відповідач. Зазначив, що уклавши договір кредиту сторони, розуміючи його наслідки, та розумно ставлячись до договірних відносин прийняли на себе взаємні права та обов'язки, а тому посилання позивача на несправедливість його умов не може бути визнане законним та обґрунтованим. Щодо вимог позову про стягнення з відповідача збитків спричинених порушенням прав споживача, зауважив, що у відповідності до п. 2 Додатку №1 до кредитного договору цільовим призначенням кредиту є оплата щорічних/щоквартальних/щомісячних платежів за договором страхування майна, однак оскільки у позивача виникла прострочена заборгованість починаючи з 15.08.2014 року, відповідачем було прийнято рішення про призупинення та відмову від надання кредитних коштів згідно п. 3.3.1.1., 3.3.1.2. та п. 3.3.1.9. Додатку до Кредитного договору. Надання кредитних коштів було призупинено та не підлягало відновленню згідно п. 3.3.2. Додатку №1 до кредитного договору, тобто ПАТ «Універсал Банк» не було порушено жодних прав позивача та виконано всі умови кредитного договору та додатків до нього.

Окрім того, представником відповідача надано до суду письмове клопотання про застосування до вимог позивача загального строку позовної давності, передбаченого ст. 257 ЦК України.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи було повідомлений належним чином. На адресу суду від представника ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» надійшло письмове клопотання про проведення судових засідань за відсутності представника третьої особи, справу просили розглядати з урахуванням письмових пояснень третьої особи від 06 вересня 2017 року №03/4537. Згідно письмових пояснень третьої особи від 06.09.2017 року, між позивачем та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» 27 березня 2013 року було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом страхування вказаного договору є транспортний засіб КІА Optima, державний реєстраційний номер НОМЕР_2. Зазначений договір страхування є довгостроковим, а саме з 27.03.2013 року по 27.03.2020 року. Страхові премії згідно умов договору страхування вносяться Страхувальником частинами, які визначені в п. 6 ч. 1 Договору страхування. Так, 28.03.2013 року було внесено перший платіж за період з 28.03.2013 року по 27.03.2014 року в розмірі 12862,20 гривень, другий платіж за період з 28.03.2014 року по 27.03.2015 року було сплачено у сумі 12733,58 гривень. З транспортним засобом ОСОБА_1 26.04.2017 року стався випадок, що має ознаки страхового, однак враховуючи, що чергові страхові премії у період з 28.03.2015 року по 27.03.2018 року на загальну суму 32680,08 гривень не було внесено, станом на 26 квітня 2017 року договорів страхування припинив свою дію.

У зв'язку з неможливістю подальшого проведення відеоконференції з приміщенням Оболонського районного суду міста Києва, представник відповідача не заперечував проти завершення розгляду справи за його відсутності.

Представник позивача після оголошеної судом перерви в судове засідання не повернувся, надав до суду письмову заяву, якою просив справу розглядати за його відсутності.

Як вбачається з положень ч. 4 ст. 212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв'язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву, враховуючи думку сторін, суд вважає можливим завершити розгляд даної цивільної справи за відсутності представників сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів та документів.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, вивчивши письмові пояснення третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи та докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до кредитного договору №CL134320 від 28.03.2013 року (далі - Кредитний договір), укладеного між ПАТ «Універсал Банк» як кредитор та ОСОБА_1 як позичальник, кредитор надає позичальнику кредитні кошти у сумі та на умовах, визначених у цьому Договорі та Додатках до нього, а позичальник зобов'язується погасити кредит, сплатити проценти за користування ним, відповідні комісії, неустойку та інші платежі на умовах та в порядку, визначених договором та відповідними додатками до нього. Виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором може бути забезпечено порукою, заставою, іпотекою або іншим видом забезпеченням виконання зобов'язання.

Відповідно до п. 6.1.8., 6.2.5. Кредитного договору, п. 7.1. Додатку №1 до Кредитного договору «Умови надання та погашення Кредиту (кредит у формі овердрафту)» від 28.03.2013 року, п. 9.3. Додатку №2 до Кредитного договору «Умови надання та погашення Кредиту (кредит на авто)» позичальник зобов'язується не пізніше дати закінчення строку дії договору страхування майна, переданого в заставу кредитору, з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором здійснювати в подальше щорічне страхування предмету застави на користь кредитора в перевіреній та рекомендованій кредитором страховій компанії. Строк дії договору страхування має дорівнювати строку дії даного договору. Позичальник зобов'язаний поповнювати поточний рахунок позичальника, відкритий у кредитора на суму, достатню для сплати щорічного / щоквартального / щомісячного платежу відповідно до умов договору страхування майна, що передається в заставу кредитору з метою забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, за 20 календарних днів до дати сплати страхового платежу (страхового внеску, страхової премії) за таким договором страхування. Договір страхування майна має бути укладено одночасно із укладенням даного Договору із однією із страхових компаній, що перевірена та рекомендована кредитором, при цьому страховий платіж за перший рік страхування предмету застави має бути сплачений одночасно із укладенням даного Договору. У разі, якщо протягом строку дії даного договору з будь-яких причин договір страхування майна, що передане в заставу з метою забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, втратить свою чинність та/або страхова компанія, з якою укладений договір страхування, втратила ліцензію на здійснення страхових послуг/страхову компанію визнано банкрутом, та/або страхова компанія більше не входить до переліку погоджених та рекомендованих кредитором страхових компаній, то позичальник зобов'язаний здійснити страхування майна, що передане в заставу з метою забезпечення виконання зобов'язань за цим договором в одній із інших перевірених та рекомендованих кредитором страхових компаніях, інформація про які публікується на офіційному веб-сайті кредитора.

В разі страхування позичальником майна, що передане в заставу кредитору, не в одній з рекомендованих та перевірених кредитором страхових компаніях, кредитор має право стягнути з позичальника штраф в розмірі 2% від суми кредитних коштів, які були надані кредитором у користування позичальнику в рамках загального ліміту кредитування за договором, але в будь-якому разі не менше 2000,00 гривень за кожний випадок неналежного виконання позичальника зобов'язань щодо страхування майна, переданого в заставу кредитору, з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором (Т. 1: а.с. 13-28).

Відповідно до п. 11.1 Кредитного договору сторони, уклавши цей договір, підтвердили, що в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов цього Договору, всі умови цього Договору є прийнятними, зрозумілими, такими, що не потребують додаткового тлумачення, а також справедливими та вигідними для всіх сторін цього договору. Укладаючи цей Договір, позичальник усвідомлює свої дії, якими може керувати, та не перебуває під впливом помилки, обману, примусу або загрози (Т. 1: а.с. 13-28).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №CL 134320 ОСОБА_1 починаючи з 15.08.2014 року періодично не сплачував щомісячні платежі за договором кредиту та в останнього виникала заборгованість. Станом на 11.05.2018 року позивач має перед відповідачем заборгованість з погашення щомісячних платежів по кредиту загальною сумою 33632,60 гривень (Т. 1: а.с. 233-235).

Згідно Додатку №1 до Кредитного договору «Умови надання та погашення Кредиту (кредит у формі овердрафту)» від 28.03.2013 року ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 погодили, що сума кредиту, яку позичальник може отримати від кредитора, а кредитор може надати позичальнику відповідно до Кредитного договору та даного Додатку до договору та зобов'язується повернути її кредитору та встановлюється у формі відкличного ліміту овердрафту, що встановлюється на поточний рахунок позичальника на загальну суму 50000,00 гривень.

Згідно договору застави транспортного засобу від 28.03.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_5, укладеного між ПАТ «Універсал Банк» як заставодержателем та ОСОБА_1 як заставодавцем, позивач з метою забезпечення зобов'язань передає в заставу заставодержателю рухоме майно - транспортний засіб КІА Optima, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (Т. 1: а.с. 45-56).

Позивач звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» 27.03.2013 року з заявою на страхування наземних транспортних засобів по програмі «Щасливе КАСКО», а саме, транспортного засобу КІА Optima, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, на підставі зазначеної заяви 27.03.2013 року було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0520-13-00149, між ПАТ «СК «Українська страхова група» як страховиком, ОСОБА_1 як страхувальником. Даним договором визначено порядок оплати страхової премії та періоди страхування, вигодонабувачем визнано ПАТ «Універсал Банк», строк дії договору страхування - з 00 годин 00 хвилин 28.03.2013 року по 24 годину 00 хвилин 27.03.2020 року (Т. 1: а.с. 57, 58, 66).

Згідно рапорту Вугледарського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області 26.04.2017 року о 08 годині 16 хвилин до чергової частини Вугледарського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області за телефонним зв'язком надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що відбувся наїзд на перешкоду у гаражному кооперативі «Туріст» 132, автомобіль KIA Optima, реєстраційний номер НОМЕР_3 (Т.1: а.с. 213-215).

Відповідно до висновку інспектора з дорожнього нагляду Вугледарського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції Терело І.С., затвердженого тимчасово виконуючого обов'язки начальника Вугледарського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області Гольонко Г.В. 12 травня 2017 року, внаслідок вищезазначеного ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Проведеною перевіркою було встановлено, що ОСОБА_1 нікому не заподіяв матеріальних збитків в наслідок ДТП крім себе (Т. 1: а.с. 240).

Згідно висновку експерта №035/07 від 09.07.2017 року за фактом аварійних пошкоджень автомобіля, KIA Optima, реєстраційний номер НОМЕР_3, вартість матеріальних збитків (з технічної точки зору), спричиненого володільцю автомобіля KIA Optima, реєстраційний номер НОМЕР_3, на момент дослідження може становити 92480,19 гривень, ринкова вартість зазначеного автомобіля, на момент дослідження може становити 402369,12 гривень. Розмір втрати товарної вартості автомобіля, на момент дослідження, може становити 8510,92 гривень (Т. 1: а.с. 91-118).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ст. ст. 215, 217 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом.

Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Згідно ч. 2, п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування» страхування наземного транспорту є видом добровільного страхування. Добровільне страхування у конкретного страховика не може бути обов'язковою передумовою при реалізації інших правовідносин

Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №6-202цс15, особа на підтвердження свої вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних та допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, дійсно було і має істотне значення.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що дійсно Закон України «Про страхування» забороняє використання добровільного страхування у конкретного страховика в якості обов'язкової передумови при реалізації інших правовідносин, однак як вбачається з оспорюваних пунктів 6.1.8., 6.2.5. Кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов'язується здійснювати щорічне страхування предмету застави на користь кредитора в перевіреній та рекомендованій кредитором страховій компанії, інформація про які публікується на офіційному веб-сайті кредитора, тобто без визначення конкретної страхової компанії з якою позивач мав укласти договір страхування наземного транспорту, в зазначених пунктах Кредитного договору не визначаються будь-які істотні умови договору страхування, який позивач мав би укласти зі страховиком.

Більше того, суду не було надано вищезазначеного переліку «перевірених та рекомендованих кредитором страхових компаній», а тому відсутня можливість встановити чисельну кількість таких страховий компаній, а також встановити чи дійсно ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» належать чи належала на момент укладання Кредитного договору до зазначеного переліку.

Окрім того, своїм особистим підписом на кожній сторінці Кредитного договору та Додатках до нього, позивач погодив всі запропоновані умови банку, та підтвердив, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, всі умови цього договору є прийнятними, зрозумілими, такими, що не потребують додаткового тлумачення, а також є справедливими та вигідними для всіх сторін цього договору (п. 11.1 Кредитного договору).

При цьому, ОСОБА_1, укладаючи Кредитний договір, усвідомлював свої дії, не перебував під впливом помилки, обману, примусу або загрози, не висловлював претензії щодо несправедливості або дискримінаційності умов договору, а як вбачається з пояснень представника позивача, останній добровільно узгодив з відповідачем страхову компанію.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні письмових доказів, позивач звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» з заявою на страхування наземного транспортного засобу 27.03.2013 року, на підставі якої 27.03.2013 року і було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0520-13-00149, а Кредитний договір в свою чергу було укладено наступного дня - 28.03.2018 року, тобто на момент укладення Кредитного договору, позивачем вже було укладено договір страхування наземного транспорту.

З огляду на викладене, суд, враховуючи принцип свободи договору, а також той факт, що позивач укладаючи з відповідачем Кредитний договір, погодив всі запропоновані останнім умови, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 та його представником не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог та визнання пунктів 6.1.8., 6.2.5. Кредитного договору недійсним, а також наявності обставин, які б вказували на неправильне сприйняття позивачем фактичних обставин правочину, вважає необхідним в задоволенні даної частини вимог позову відмовити.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача збитків, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з п. 3.1., 4.1, 4.2 Кредитного договору кредит надається позичальнику шляхом банківського переказу коштів (усієї суми кредиту на поточний рахунок позичальника, зазначений у відповідному Додатку до цього Договору і відкритий у кредитора). Погашання основної суми кредиту, сплата процентів, відповідних винагород, комісій, передбачених цим договором та/або відповідними Додатками до нього, здійснюються у формі щомісячних платежів, сума яких включає погашення основної суми кредиту, нарахованих процентів, відповідних комісій, передбачених цим договором та/або відповідними додатками до нього, зазначена у Графіку щомісячних платежів.

Згідно п. 7.1. Додатку №2 до Кредитного договору «Умови надання та погашення Кредиту (кредит на авто)» позичальник зобов'язаний сплачувати кредитору суму щомісячного платежу у розмірах, відповідно до Графіку щомісячних платежів / Графіку погашення кредиту, вказаного в Додатку №4 до Кредитного договору (Т. 1: а.с. 34-39, 42-43).

Додатки № 3 та №4 до кредитного договору від 28.03.2013 року містять Графік погашення щомісячних платежів/Графік погашення кредиту, супутні витрати позичальника, які є невід'ємною частиною Кредитного договору, з якими позивач був ознайомлений 28.03.2013 року, про що свідчать особисті підписи останнього (Т. 1: а.с. 40-41, 42-43).

Відповідно до п. 6.2.1., 6.2.4. Кредитного договору позичальник зобов'язаний повністю та своєчасно виконувати усі зобов'язання за цим договором. Протягом строку дії цього договору позичальник зобов'язаний поповнювати поточний рахунок позичальника, відкритий у кредитора відповідно до вимог цього Договору.

Як вбачається з наданого до суду розрахунку заборгованості позивача, останній починаючи з 15.08.2014 року періодично не виконував зобов'язання Кредитного договору щодо зарахування щомісячних платежів, передбачених Графіком погашення щомісячних платежів, та в останнього виникала заборгованість, яка станом на 11.05.2018 року становить 33632,60 гривень.

Згідно п. 7.1.5 Кредитного договору та п. 1 Додатку №1 до Кредитного договору «Умови надання та погашення Кредиту (кредит у формі овердрафту)» позичальник безвідклично уповноважує кредитора та доручає йому здійснювати з поточного рахунку позичальника, зазначеного у відповідному Додатку до цього договору та інших рахунків позичальника, відкритих у кредитора, без окремого розпорядження зокрема договірне списання в дату платежу за договором страхування майна переданого позичальником в заставу кредитору, з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором та Додатками до нього, здійснити переказ коштів з рахунку позичальника у сумі відповідного платежу за договором страхування автотранспортного засобу (Т. 1: а.с. 13-28, 29-33).

Відповідно до п. 2, 3.1. Додатку №1 до Кредитного договору цільовим призначенням кредиту є оплата щорічних/щоквартальних/щомісячних платежів за договором страхування майна, переданого позичальником в заставу кредитору з метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором та Додатками до нього. Строк встановлення ліміту овердрафту - 28.03.2013 року.

Згідно п. 3.3.1.1., 3.3.1.2. Додатку №1 до Кредитного договору кредитор має право призупинити або відмінити в наданні позичальнику кредитних коштів частково або в повному обсязі в рамках ліміту овердрафту за Кредитним договором та цим Додатком в не проводити оплату розрахункових документів позичальника понад залишок коштів на поточному рахунку позичальника, у разі наявності обставин, які свідчать про те, що наданий позичальникові кредит своєчасно не буде повернений, зокрема, але не виключено, при настанні таких обставин як наявність простроченої заборгованості за основною сумою овердрафту та/або наявності простроченої заборгованості за сплатою процентів / винагороди / комісії / штрафів кредитора.

Відповідно до п. 3.3.2. Додатку №1 до Кредитного договору сторони досягли згоди, що у випадку настання будь-якої із несприятливих обставин, що наведені в п.п. 3.3.1.1. - 3.3.1.4. цього додатку до Кредитного договору ліміт овердрафту стає неактивним / недоступним для користування позичальником, починаючи з 2 робочого дня місяця наступного за місяцем в якому мала місце несприятлива обставина або в день коли кредитору стало відомо про настання несприятливої обставини (Т. 1: а.с. 29-33).

В судовому засіданні встановлено, що позивачем було уповноважено відповідача на здійснення списання з його поточного рахунку щомісячних платежів за договором страхування майна, однак, враховуючи, що ОСОБА_1 порушив умови договору, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість за основною сумою овердрафту, відповідачем, у відповідності до п. 3.3.1.1., 3.3.1.2., 3.3.2 Додатку №1 до Кредитного договору, визнано ліміт овердрафту неактивним та недоступним для користування позивачем, та прийнято рішення про призупинення та відмову в наданні кредитних коштів, у зв'язку з чим відповідачем не проводилась оплата розрахункових документів ОСОБА_1, зокрема сплати страхових премій до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0520-13-00149 від 27.03.2013 року.

Згідно п. 15.3.4. Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0520-13-00149 від 27.03.2013 року дія даного договору припиняється у випадку, зокрема, несплати страхувальником чергової частини страхової премії у встановленому договором терміни або сплати в неповному обсязі (якщо договором передбачена сплата страхової премії частинами). При цьому дата припинення дії договору визначається згідно п.п. 7.3.3. цього Договору (Т.1: а.с. 59-65).

Відповідно до п. 7.3.3. Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0520-13-00149 від 27.03.2013 року якщо страхувальник не сплатив в повному обсязі чергову частину страхової премії до початку відповідного періоду страхування, то зобов'язання страховика за договором припиняється з 00 годин 00 хвилин дати, вказаної як початок такого періоду страхування. Якщо протягом 30 календарних днів страхувальник не сплатив прострочену частину страхової премії, то договір достроково припиняє свою дію з моменту закінчення такого 30-денного періоду (Т. 1: а.с. 59-65).

Враховуючи, що відповідачем, у відповідності до 3.3.1.1., 3.3.1.2., 3.3.2 Додатку №1 до Кредитного договору, у зв'язку з невиконанням позивачем зобов'язань, не було сплачено страхові премій у період з 28.03.2015 року по 27.03.2018 року до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» за договором добровільного страхування, внаслідок чого третьою особою - ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», була припинена дія договору добровільного страхування, а тому станом, на день скоєння ДТП, а саме, станом на 26 квітня 2017 року, договорів страхування припинив свою дію, а страхові виплати не підлягають стягненню на користь позивача.

Окрім того, як вбачається з досліджених в судовому засіданні рапорту та висновку працівників Вугледарського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області, ДТП за участі позивача на автомобілі KIA Optima, реєстраційний номер НОМЕР_3, сталось 26.04.2017 року, а збитки, спричинені володільцю автомобіля KIA Optima, реєстраційний номер НОМЕР_3, визначені у висновку експерта №035/07 від 09.07.2017 року на момент проведення дослідження, а саме, станом на 09.07.2017 року, тобто більше ніж через два місяці після ДТП.

Більше того, ні у рапорті, ні у висновку працівників Вугледарського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області не визначено, які саме пошкодження було завдано автомобілю KIA Optima, реєстраційний номер НОМЕР_3, внаслідок вищезазначеного ДТП, а висновок експерта №035/07 від 09.07.2017 року, в свою чергу, не визначає за яких обставин (місце, час, подія) була завдана шкода автомобілю позивача, не визначає чи могли пошкодження наявні в автомобілі виникнути під час ДПТ, яке сталось 26.04.2017 року, а тому, встановити причинно-наслідковий зв'язок між ДТП за участі позивача 26.04.2017 року та збитками у розмірі 92480,19 гривень, є неможливим.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що ні позивачем, ні його представником не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про розмір шкоди завданої транспортному засобу внаслідок ДТП від 26.04.2017 року, враховуючи, що суд дійшов висновку про недоцільність задоволення вимог позову про визнання недійсними пунктів 6.1.8., 6.2.5. Кредитного договору, ОСОБА_1 не наведено жодних обґрунтувань та законних підстав для стягнення з відповідача збитків, спричинених порушенням прав споживачів, а тому вважає необхідним в даній частині вимог позову відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивачем при подачі даного позову до суду було сплачено судовий збір загальною сумою 1564,80 гривень, у зв'язку з чим останнім заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача на його користь судових витрат зі сплати судового збору у розмірі вищезазначеної суми, приймаючи до уваги, що суд прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні інших вимог позову в повному обсязі, суд вважає необхідним у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати в повному обсязі покласти на позивача та відмовити в задоволенні вимоги позову про їх стягнення з відповідача.

Щодо клопотання представника відповідача про застування до вимог позову загального строку позовної давності, враховуючи, що суд прийшов до висновку про недоцільність та неможливість задоволення вимог позову, суд вважає недоцільним застосування строків позовної давності та відмовляє у задоволенні позову саме з підстав необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст. ст. 22, 203, 212, 215, 217, 526, 530, 610, 612, 626, 627, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 6, 25 Закону України «Про страхування», ст. ст. 5, 12, 13, 76, 77, 81, 82, 141, 212, 247, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні вимог позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про визнання недійсними умов договору та стягнення збитків, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.