Справа № 654/1056/18
Провадження №2/654/674/2018
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2018 року Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді - Данилевського М.А.,
за участю секретаря Друговин В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голопристанського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу по договору позики,
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 10.06.2016 між ОСОБА_1 та відповідачем по справі - ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей в сумі 1000 доларів США, згідно з яким позивач передав відповідачу визначену договором суму грошей, а відповідач зобовязався повернути йому таку ж суму грошей не пізніше 10.07.2016, про що видав письмову розписку. Згідно розписки у разі порушення ОСОБА_2 свого зобовязання про своєчасне повернення коштів, відповідач сплачує пеню у розмірі 100 доларів США за кожен день прострочки. Не зважаючи на нагадування позивача, до даного часу відповідач не повернув позичені гроші та за цей час наросла пеня.
Відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України станом на 02 квітня 2018 року, вартість 100 доларів США становить 2630,00 грн., тому загальна сума заборгованості ОСОБА_2, з урахуванням пені становить:
В позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача на його користь 1 665 234,00 грн. (один мільйон шістсот шістдесят пять тисяч двісті тридцять чотири гривні) 00 коп. по договору позики.
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, заявлених у позові.
Відповідач у судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
За наявності матеріалів у справі, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, що відповідає ст.280 ЦПК України.
Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу (ч1. ст. 1050 ЦК України). За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом
Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
Судом при розгляді справи встановлено, що 10.06.2016 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, що підтверджується наданою позивачем розпискою. Згідно з умовами домовленості між позивачем та відповідачем (відображеними у зазначеній розписці), останній отримав у борг строком на 1 місяць 100,00 доларів США. Повернути кошти відповідач зобовязався не пізніше 10.07.2016.
Зазначений обовязок відповідач належним чином не виконав, неповернутою залишається сума 1000 доларів США. Також відповідно розписки відповідач повинен сплачувати пеню у розмірі 100 доларів США за кожен день прострочення.
Також суд враховує, що згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня, яка є законним платіжним засобом на території України (ч.1 ст.192 ЦК України).
Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.192 ЦК України).
Згідно зі статтею 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній в постанові від 01.03.2017 по цивільній справі № 6-284цс-17.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Частина 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14).
Враховуючи, що розмір нарахованої позивачем неустойки значно перевищував розмір заборгованості, суд приходить до висновку про зменшення її розміру на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України до розміру основної заборгованості, тобто до 1000 доларів США, що станом на 11.06.2018 складає 26 136,4 гривні.
На підставі ст.141 ЦПК України на користь держави також підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) 80 коп. Керуючись ст. ст. 509, 526, 530, 610, 611, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст.12, 81, 89, 141, 229, 258, 263-265 ЦПК України суд,-
у х в а л и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, 19.10.1986р.н., ІПН НОМЕР_1 (зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь держави судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) 80 коп.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 21.06.2018

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Суддя М. А. Данилевський