Номер провадження: 22-ц/785/4177/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2018 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М.,Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Урум Т.В.,

учасники справи:

стягувач: ОСОБА_2

субєкт, чиї дії оскаржуються: Начальник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області

боржник: Державне підприємство "Спеціальне конструкторське бюро "Молнія"

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на ухвалу Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 від 25 січня 2018 року у складі судді Михайлюка О.А.,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся зі скаргою та просив зобовязати начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області вчинити дії. У скарзі посилався на те, що на виконанні Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебували виконавчі провадження про стягнення з ДП СКБ «Молнія» на його користь заборгованості по заробітній платі: в розмірі 27901,95 гривень у справі № 521/16497/15-ц за виконавчим документом виданим 12.11.2015 року за виконавчим провадженням ВП 47804827; у розмірі 9461,31 гривень у справі № 521/11700/14-ц за виконавчим документом виданим 14.08.2014 року за виконавчим провадженням ВП 47804827; у розмірі 8674,42 гривень у справі № 521/20985/14-ц за виконавчим документом виданим 16.12.2014 року за виконавчим провадженням ВП 47799606; у розмірі 148575,00 гривень у справі № 521/20984/14-ц за виконавчим документом виданим 05.03.2015 року за виконавчим провадженням ВП 47799104; у розмірі 22232,63 гривень у справі № 521/5235/16-цза виконавчим документом виданим 16.05.2016 року за виконавчим провадженням ВП 51654886; у розмірі 64604,52 грн. у справі № 521/5712/17-ц за виконавчим документом виданим 14.04.2017 року за виконавчим провадженням ВП 54202639; у розмірі 8145,96 гривень у справі № 521/3635/15-ц за виконавчим документом, виданим 16.04.2015 року за виконавчим провадженням ВП 47798746.

Під час виконання вказаних виконавчих документів, винесені постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, які суперечать вимогам ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» та п.7 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року. Вважаючи незаконними дії начальника відділу, заявник просив зобовязати виконати дії для відновлення виконавчого провадження, зобовязати виконати дії щодо здійснення виконання за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Ухвалою Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 від 25 січня 2018 року скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Зобов'язано Начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, виконати дії для відновлення виконавчого провадження ВП № 47804827; ВП № 47799606; ВП № 47799104; ВГІ № 47798746; ВП № 51654886; ВП № 54202639; ВП № 49394878 відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження».

Зобов'язано Начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відповідно до ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» ст. ст. 1,2,74 Закону України «Про виконавче провадження» в порядку та у строки передбачені п. 7 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» виконати дії щодо здійснення виконання за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, по виплаті заборгованості по заробітній платі працівників державних підприємств, а саме подати до Державної казначейської служби України документи та відомості, необхідні для перерахування стягувану ОСОБА_2 коштів; у розмірі 27901,95 гривень у справі № 521/16497/15-ц за виконавчим документом виданим 12.11.2015 року за виконавчим провадженням ВП 47804827; у розмірі 9461,31 гривень у справі № 521/11700/14-ц за виконавчим документом виданим 14.08.2014 року за виконавчим провадженням ВП 47804827; у розмірі 8674,42 гривень у справі № 521/20985/14-ц за виконавчим документом виданим 16.12.2014 року за виконавчим провадженням ВП 47799606; у розмірі 148575,00 гривень у справі № 521/20984/14-ц за виконавчим документом виданим 05.03.2015 року за виконавчим провадженням ВП 47799104; у розмірі 22232,63 гривень у справі № 521/5235/16-ц за виконавчим документом виданим 16.05.2016 року за виконавчим провадженням ВП 51654886; у розмірі 64604,52 грн. у справі № 521/5712/17-ц за виконавчим документом виданим 14.04.2017 року за виконавчим провадженням ВП 54202639; у розмірі 8145,96 гривень у справі № 521/3635/15-ц за виконавчим документом виданим 16.04.2015 року за виконавчим провадженням ВП 47798746.

Не погодившись із ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 січня 2018 року, представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області подав апеляційну скаргу, за доводами якої державним виконавцем відділу здійснено всі необхідні заходи для виявлення майна боржника та правомірно винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві; зобовязання суперечать п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільній справах» від 07.02.2014 року щодо зобовязання зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби; постанови про повернення виконавчого документу стягувачу не були ним оскаржені, не скасовані та не визнанні судом незаконними, тому реалізувати вимоги про відновлення виконавчих дій неможливо.

Не погодившись з апеляційною скаргою, ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін. При цьому посилається на те, що ним було надано докази, які звільняють його від повторного доказування встановлених судом обставини про застосування спеціального ЗУ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" у виконавчих провадженнях щодо стягнення з ДП СКБ «Молнія» заборгованості по заробітній платі, якими і є виконання рішень Малиновського районного суду м. Одеси; пунктом 3 ст.4 ЗУ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012року № 4901-VI встановлено:... виконавче провадження перебуває на виконанні не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, а саме шість місяців, проте, виконавче провадження ВП №49394787 перебувало на виконанні протягом 23 місяці; начальником Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, так і не був розпочатий процес звернення до казначейства, що є доказом його бездіяльності; суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Встановлено, що на виконанні Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебували виконавчі провадження про стягнення з ДП СКБ «Молнія» на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі: в розмірі 27901,95 гривень у справі № 521/16497/15-ц за виконавчим документом виданим 12.11.2015 року за виконавчим провадженням ВП 47804827; у розмірі 9461,31 гривень у справі № 521/11700/14-ц за виконавчим документом виданим 14.08.2014 року за виконавчим провадженням ВП 47804827; у розмірі 8674,42 гривень у справі № 521/20985/14-ц за виконавчим документом виданим 16.12.2014 року за виконавчим провадженням ВП 47799606; у розмірі 148575,00 гривень у справі № 521/20984/14-ц за виконавчим документом виданим 05.03.2015 року за виконавчим провадженням ВП 47799104; у розмірі 22232,63 гривень у справі № 521/5235/16-цза виконавчим документом виданим 16.05.2016 року за виконавчим провадженням ВП 51654886; у розмірі 64604,52 грн. у справі № 521/5712/17-ц за виконавчим документом виданим 14.04.2017 року за виконавчим провадженням ВП 54202639; у розмірі 8145,96 гривень у справі № 521/3635/15-ц за виконавчим документом виданим 16.04.2015 року за виконавчим провадженням ВП 47798746.

Постановами Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області вказані виконавчі документи повернуті стягувачу в звязку з неможливістю проведення примусової реалізації арештованого майна боржника ДП СКБ «Молнія».

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, однак судове рішення таким вимогам не відповідає. Згідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції відтворив зміст статей Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а також Закону України «Про виконавче провадження», проте не навів жодного висновку на спростування доводів щодо унеможливлення задоволення вимог в запропонований спосіб, не зясував, чи відповідає рішення вимогам виконуваності, неправильно застосував норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення скарги.

Згідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження»

1. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

2. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

3. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

(абзац третій частини третьої статті 74 із змінами, внесеними

згідно із Законом України від 21.12.2016 р. N 1798-VIII)

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

4. Скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (прізвище, ім'я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім'я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

5. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, повноваження начальника відділу примусового виконання рішень щодо скасування постанов державного виконавця, якщо вони не відповідають вимогам закону, обумовлені наявністю скарги на дії державного виконавця, які подаються протягом 10 днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, однак судом зобовязано начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області виконати дії для відновлення виконавчого провадження, без врахування вищевикладених вимог закону.

Встановлено, що виконавчі листи повернуто, постанови про повернення виконавчого документа не оскаржені, відповідно на виконанні виконавчі листи не перебувають.

Відомості про те, що ОСОБА_2 звертався зі скаргою до начальника відділу відсутні, відтак судове рішення в частині зобовязання начальника відділу примусового виконання рішень виконати дії з відновлення провадження реалізовані у законний спосіб бути не можуть.

Згідно до п.18 Постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам ЦПК. Суд не має права зобовязувати осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Статтею 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що у разі, якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

При цьому протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту, наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження»,але не пізніше строку, встановленого частиною, другою цієї статті (шість місяців), керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

У разі відсутності необхідних документів та відомостей кошти перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, про порядок виплати коштів з якого державний виконавець повідомляє в установленому порядку стягувача не пізніше наступного дня після перерахування коштів. Кошти, що надійшли на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, перераховуються стягувачу протягом десяти днів з дня надходження всіх необхідних для цього документів та відомостей. Перерахування коштів за рішенням суду здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у тримісячний строк з дня надходження документів та відомостей, необхідних для цього, з одночасним направленням повідомлення про виплату коштів державному виконавцю, державному підприємству або юридичній особі.

Відповідно до п. 7 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 3 серпня 2011 року,у разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувану керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» казначейству, протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акту, оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, здійснення начальником відділу дій щодо подання відповідних документів до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, повинно відбуватися в межах відкритого виконавчого провадження, що не враховано судом першої інстанції під час вирішення вимог про зобовязання виконання дій за рахунок коштів державного бюджету.

Крім того, судом не встановлено, чи були допущені саме начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального правління юстиції в Одеській області порушення у вигляді дій чи бездіяльності, висновки як в мотивувальній, такі і в резолютивній частині ухвали про таке відсутні, що є умовою задоволення скарги, виходячи з вимог ст.ст.447-451 ЦПК України.

З огляду на викладене, ухвала суду підлягає скасуванню із постановленням нової про відмову в задоволенні скарги з підстав та мотивів, викладених вище, що не позбавляє ОСОБА_2 права повторного звернення зі скаргою із дотриманням перелічених вимог щодо оскарження постанов про повернення виконавчого листа.

Повний текст постанови складено 23.06.2018 року.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 від 25 січня 2018 рокускасувати.

В задоволенні скарги ОСОБА_2 про зобовязання начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: