Провадження № 2/761/1552/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Триндюк А.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Давидюк І.А.,

третя особа ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільне справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: ОСОБА_3, Приватне підприємство «Ананда Україна» про визнання поруки припиненою,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати припиненою поруку ОСОБА_4 за договором поруки №800000427-П від 02.07.2007 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.07.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступник якого є ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №800000427 відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 138000,00 доларів США зі сплатою 12% річних строком до 02.07.2022 року. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ЗАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №800000427 від 02.07.2007 року. Також в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором було укладено договір поруки №800000427-П2 від 16.03.2010 року між ПП «Ананда Україна» та банком. 03.06.2013 року банк звернувся до позичальника ОСОБА_3 із вимогою №000394, в якій вимагав від позичальника у строк до 30 днів з дати отримання вимоги, але не пізніше тридцяти семи днів з моменту відправлення цієї вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні нарахування. ПАТ «Альфа-банк» звернувся до Подільського районного суду м. Києва із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №800000427 в червні 2014 року. Таким чином, позивач вважає, що банком пропущено шестимісячний строк на право пред'явлення вимоги до поручителя, встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні щодо позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Третя особа ОСОБА_3 вважала, що позов підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

02.07.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступник якого є ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №800000427 відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 138000,00 доларів США зі сплатою 12% річних строком до 02.07.2022 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ЗАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №800000427 від 02.07.2007 року.

Також в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором було укладено договір поруки №800000427-П2 від 16.03.2010 року між ПП «Ананда Україна» та банком.

03.06.2013 року банк звернувся до позичальника ОСОБА_3 із вимогою №000394, в якій вимагав від позичальника у строк до 30 днів з дати отримання вимоги, але не пізніше тридцяти семи днів з моменту відправлення цієї вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні нарахування.

В червні 2014 року ПАТ «Альфа-банк» звернувся до Подільського районного суду м. Києва із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №800000427.

Так, відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із п. 9.1 кредитного договору набуття кредитором на підставах, передбачених цим договором права вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, кредитор направляє на адресу позивальника рекомендованим листом письмову вимогу про дострокове повернення кредиту, сплату нарахованих процентів за користування кредитом, нарахованої неустойки та інших платежів та нарахувань за цим договором та/або про усунення порушення (виконання) зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний термін з письмовим попередженням про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) у разі невиконання цієї вимоги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

У відповідності до умов договору кредиту, а саме п.п. 2.3 банк надає кредит позичальнику строком до 02.07.2022 року.

Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

03.06.2013 року банк надіслав позичальнику ОСОБА_3 із вимогою №000394, в якій вимагав від позичальника у строк до 30 днів з дати отримання вимоги, але не пізніше тридцяти семи днів з моменту відправлення цієї вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні нарахування.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за основним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Також згідно із Правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі № 6-53цс14, регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку, який є преклюзивним, жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань, застосоване в ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, як умови чинності поруки, слід розуміти, як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням, якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами, або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання, у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем.

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

ПАТ «Альфа-Банк» скористалося своїм правом на дострокове стягнення кредитної заборгованості та у відповідності до ст. 1050 ЦК України пред'явив вимогу до позичальника ОСОБА_3 від 03.06.2013 року, у строк до 30 днів з дати отримання вимоги, але не пізніше тридцяти семи днів з моменту відправлення цієї вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні нарахування.

В червні 2014 року ПАТ «Альфа-банк» звернувся до Подільського районного суду м. Києва із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №800000427.

За таких обставин, ПАТ «Альфа-Банк» повинно було звернутися до поручителя ОСОБА_4 з позовом про стягнення суми заборгованості протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто до 11.01.2014 року (03.06.2013 року + 37 днів + 6 місяців).

Враховуючи викладене, оскільки договором поруки було встановлено його дію до повного погашення зобов'язання за кредитним договором, в забезпечення якого надано поруку, відповідно зобов'язання за договором поруки від 02.07.2007 року припинилося.

Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 553, 559, 1050 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 82, 141, 258, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: ОСОБА_3, Приватне підприємство «Ананда Україна» про визнання поруки припиненою - задовольнити у повному обсязі.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_4 за Договором поруки №800000427 від 02.07.2007 року, що укладений між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», в забезпечення виконань зобов'язань ОСОБА_3за кредитним договором №800000427 від 02.07.2007 року, з 11.01.2014 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: