Справа № 457/290/17 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/783/640/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левик Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 12 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та участі у її вихованні, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Трускавецької міської ради,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та участі у її вихованні, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Трускавецької міської ради. Позивач позов мотивував тим, що влітку 2016 року було розірвано шлюб між його сином ОСОБА_4 та ОСОБА_2 За час перебування у шлюбі у них народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. У листопаді 2015 року його колишня невістка переїхала на постійне місце проживання у квартиру своєї матері у АДРЕСА_1. З цього часу остання уникає його, ігнорує його бажання зустрітись із онукою, допомогти їй матеріально, а також іншими доступними способами сприяти її розвитку. Він неодноразово звертався до свого сина ОСОБА_4 із проханням врегулювати дану ситуацію, проте він жодним чином не посприяв йому. Зазначає, що він має бажання та можливість брати участь у вихованні дитини, сприяти у відвіданні нею позашкільних гуртків та секцій, допомагати у підготовці до шкільних занять.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 12 січня 2018 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_2 усунути перед ОСОБА_3 перешкоди у спілкуванні з онукою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом встановлення ОСОБА_4 часу на побачення та спілкування з онукою без присутності її батьків.

Визначено для спілкування ОСОБА_4 з дитиною ОСОБА_5 місце: квартира АДРЕСА_2, та час: один з вихідних днів тижня (субота чи неділя) з 10:00 год. до 18:00 год. та у один з будніх днів тижня (з понеділка по п'ятницю) з 15:00 год. до 18:00 год.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 320,00 гривень в користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320,00 гривень в користь держави.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що позивачем не доведено та не надано суду жодних доказів щодо неправомірності дій відповідачки та вчинення нею перешкод у спілкуванні позивача з онукою, відтак вважає позов безпідставним. Крім цього вказує, що спілкування позивача з дитиною у будні дні з 15:00 до 18:00 є неможливим, оскільки дитина навчається у школі, перебуває у групі продовженого дня, відвідує додаткові заняття з іноземної мови та гуртки. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Зважаючи на положення п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд Львівської області здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі. Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3, ОСОБА_4 проти задоволення апеляційної скарги заперечили, просили рішення суду залишити без змін.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд апеляційної скарги за її відсутності, скаргу підтримує та просить таку задовольнити. Служба у справах дітей виконавчого комітету Трускавецької міської ради також подала суду заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки і піклування. Враховуючи наведене, розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України здійснюється колегією суддів за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам не повністю відповідає.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_3 є дідом малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 шлюб між відповідачами розірвано, підтвердженням чого є рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 08.08.2016 року по справі № 457/1198/15-ц.

Судом також установлено, що мати з дитиною проживає у АДРЕСА_1.

Статтею 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно із ст. 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України.

У ч. 2 ст. 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ними алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ч.4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо участі одного батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Як убачається з матеріалів справи ухвалою Трускавецького міського суду від 11.05.2017 року до участі у справі залучено орган опіки та піклування Трускавецької міської ради. У суді першої інстанції представник органу опіки та піклування позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав.

У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Оскільки дід, баба, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання онуків.

Судом установлено, що внаслідок погіршення стосунків між батьками дитини, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, сторони не змогли самостійно вирішити питання спілкування дідуся з онукою, позивач має бажання брати активну участь у вихованні онуки, спілкуватися, допомагати матеріально. Судом не встановлено наявність негативного впливу позивача на виховання онуки. Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позову в частині зобов'язання відповідачів усунути позивачу перешкоди у спілкуванні з онукою ОСОБА_5 Доводи апеляційної скарги висновків суду в цій частині не спростовують.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що визначаючи час для спілкування ОСОБА_4 з дитиною ОСОБА_5 суд не взяв до уваги те, що дитина навчається у школі, перебуває у групі продовженого дня, відвідує додаткові заняття та гуртки, заслуговують на увагу.

Ураховуючи вік дитини, яка навчається у школі, її режим дня, необхідність забезпечення звичного ритму життя дитини, визначення часу спілкування з дитиною в один з днів з понеділка по п'ятницю колегія судді вважає є необґрунтованим.

Визначаючи час для спілкування ОСОБА_4 з дитиною ОСОБА_5 суд також не взяв до уваги те, що рішенням виконавчого комітету Трускавецької міської ради від 23.05.2017 року № 104 «Про встановлення днів та годин побачень з малолітньою дочкою» встановлено дні та години побачень ОСОБА_4 з малолітньою дочкою ОСОБА_5 в кожну першу суботу та третю неділю місяця з 14.00 до 18.00 год (а.с.60).

Тому рішення суду в частині визначення часу для спілкування ОСОБА_4 з дитиною ОСОБА_5: один з вихідних днів тижня (субота чи неділя) з 10:00 год. до 18:00 год. та у один з будніх днів тижня (з понеділка по п'ятницю) з 15:00 год. до 18:00 год слід змінити. Визначити для спілкування ОСОБА_4 з онукою ОСОБА_5 час: кожна друга неділя та кожна четверта субота місяця з 10.00 год. до 18.00 год.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 12 січня 2018 року змінити в частині визначення часу для спілкування ОСОБА_4 з дитиною ОСОБА_5.

Визначити для спілкування ОСОБА_4 з дитиною ОСОБА_5 час: кожна друга неділя та кожна четверта субота місяця з 10:00 год. до 18:00 год.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 22.06.2018р.

Головуючий

Судді: