26.06.2018 240/61/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиці О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Сисенко Ю.В.

відповідача ОСОБА_1А

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду м.Добропілля, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за кредитним договором. Обґрунтовуючи вимоги позивач в своїй позовній заяві вказував на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву б/н від 26.03.2012 року, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, згідно якої відповідач отримав кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У звязку з порушенням відповідачем зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 04.01.2018 року має заборгованість в розмірі 35513,55 грн., з яких: 3767,45 грн. - заборгованість за кредитом; 2895,99 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 26682,80 грн. нарахована пені; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1667,31 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника позивача.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що вона дійсно оформляла вказаний кредит та сплачувала відповідні платежі за його користування, але не визнає суму пені в розмірі 26682,80 грн. та суми заборгованості штрафів 500,00 грн. та 1667,31 грн., оскільки відповідно до норм Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», заборонено нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку. Так як вона проживає в населеному пункті смт Новодонецьке, який входить до вказаного переліку, вважає необґрунтованим вимоги позивача щодо стягнення з неї кредитної заборгованості у вигляді пені та штрафів і заперечує проти їх стягнення. Також зазначала, що 21.11.2015 року вона змінила своє прізвище з «Бруславець» на «Шульгіна».

З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_2 01.07.1986 року після реєстрації шлюбу 21.11.2015 року змінила своє прізвище на «Шульгіна».

Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є однією і тією ж особою.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Між сторонами склалися кредитні правовідносини.

Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст. ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Як вбачається із анкети-заяви від 26.03.2012 року, відповідач подав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.9).

З вказаної анкети-заяви також вбачається, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, з якими він був ознайомлений і згоден, складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Таким чином, між позивачем та відповідачем укладено договір приєднання, який у відповідності до вимог ст. 634 ч. 1 ЦК України є договором, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що згідно до умов договору від 26.03.2012 року відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку кредитка, зі сплатою за користування кредитом 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості.

Відповідно до п.1.1.7.11 Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Згідно пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що клієнт дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішення Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6. Умов та Правил надання банківських послуг, встановлено, що на боргові зобовязання за Кредитом і ОСОБА_3 нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено.

Судом встановлено, що свої обов'язки за кредитним зобов'язанням відповідач в повній мірі не виконав та кошти не повертав, у наслідок чого перед позивачем утворилась заборгованість.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.

Згідно витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а саме вказаний вид кредитування був обраний відповідачем, передбачено щомісячне погашення заборгованості по кредиту, розмір платежу, що включає в себе як частину кредиту, так і нараховані проценти, складає 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань складає 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів (а.с.10).

Станом на 04.01.2018 року заборгованість за кредитом у відповідача становить 35513,55 грн., що складається із наступних сум:

3767,45 грн. - заборгованість за кредитом; 2895,99 грн. нараховані відсотки за користування кредитом; 26682,80 грн. нарахована пеня; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1667,31 грн. - штраф (процентна складова).

Вказана заборгованість підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.5-8).

Відповідно до п. 2.1.1.12.10 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором.

Відповідно до ст..81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з вимогами ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач є зареєстрованим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (Комсомольська), 1/16 з 12.07.2012 року, що підтверджується копією паспорта відповідача та повідомленням з виконавчого комітету Новодонецької селищної ради від 07.03.2018 р. №02-24/295 (а.с.44).

Враховуючи наведене, суд вважає, що на договірні правовідносини між сторонами у справі розповсюджується дія Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Відповідно до ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що проводять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, до таких населених пунктів віднесено і смт Новодонецьке м.Добропілля Донецької області, де зареєстрований відповідач.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені за період з 14.04.2014 року по 04.01.2018 року задоволенню не підлягають на підставі ст..2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»

З розрахунку заборгованості вбачається, що пеня в розмірі 26682,80 грн. є нарахованою після 14.04.2014 року, тобто є такою що не підлягає стягненню відповідно до ЗУ від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Також не підлягає стягненню штрафи, які нараховані відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, так як вони нараховані після 14.04.2014 року.

Зважаючи на викладене, розмір заборгованості за кредитним договором, яка підлягає задоволенню в даному випадку становить 6663,44 грн., з яких: 3767,45 грн. - заборгованості за кредитом; 2895,99 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом.

В решті позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» необхідно відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, а також розяснення постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 330,61 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (18,76%). Решту судового збору в сумі 1431,39 гривень слід залишити за позивачем. .

Керуючись ст. ст. 526, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.03.2012 року, що виникла станом на 04.01.2018 року в сумі 6663,44 грн. (шість тисяч шістсот шістдесят три гривні 44 коп.), яка складається з:

3767,45 грн. - заборгованості за кредитом;

2895,99 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом.

В задоволенні позовних вимог, в частині стягнення нарахованої пені в розмірі 26682,80 грн., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 1667,31 грн. - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у сумі 330,61 грн. (триста тридцять гривень 61 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, повністю або частково до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса: 01001, м.Київ, вул..Грушевського, буд.1Д.

Відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 22 червня 2018 року. Повне рішення буде складено 02 липня 2018 року.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя О.В. Здоровиця

22.06.2018