Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2018 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Тригубець Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про зняття арешту з майна,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про зняття арешту з майна звернулась ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити та зняти арешт нерухомого майна накладеного відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №б/н від 19 березня 2010 року винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції; постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №б/н від 26 березня 2010 року винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції; постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №б/н від 18 січня 2011 року винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції та вилучити відповідні записи є Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав, просить суд відмовити в їх задоволенні, оскільки рішення суду позивачем не виконано.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачу по справі належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача його довірителю з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта ОСОБА_1 вбачається, що було накладено арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_2, належну ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності, а саме: відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №б/н від 19 березня 2010 року винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції; постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №б/н від 26 березня 2010 року винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції; постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №б/н від 18 січня 2011 року винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції.

28 серпня 2017 року позивач звернулася до Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області з письмовою заявою про зняття арешту з майна.

З дослідженого в судовому засіданні повідомлення від 12 жовтня 2017 року №65810 в.о. начальника Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області вбачається наступне: «Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у Рівненському міському відділі ДВС ГТУЮ у Рівненській області перебувало виконавче провадження №18219509 з виконання виконавчого листа №2-768 від 05 лютого 2010 року виданого Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Промінвестбанк» в особі Рівненської філії 10215,29 грн. заборгованості за кредитним договором 102,15 грн. державного мита, 30 грн. витрат на ІТЗ.

19 березня 2010 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано семиденний строк для добровільного виконання рішення.

Боржником в наданий державним виконавцем строк рішення згідно виконавчого документа не виконано, внаслідок чого державним виконавцем було розпочато примусове виконання рішення та винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26 березня 2010 року.

Вищевказане виконавче провадження завершено 31 жовтня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у Рівненському міському відділі ДВС ГТУЮ у Рівненській області перебувало виконавче провадження №23662092 з виконання виконавчого листа №2-4313 від 08 грудня 2010 року виданого Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ВіЕйБі Банк» стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ВАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 20512,69 грн., 205,13 грн. витрат по оплаті державного мита та 120,00 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

18 січня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано семиденний строк для добровільного виконання рішення.

З метою забезпечення виконання рішення суду та відповідно до заяви стягувача державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18 січня 2011 року.

Вищезазначене виконавче провадження завершено, 31 жовтня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення виконавчих дій по завершених виконавчих провадженнях, виконавче провадження щодо якого винесено постанову про його закінчення не може бути розпочате знову, підстав для відновлення виконавчого провадження не виявлено.

Отже, у задоволенні вимог щодо зняття арешту з майна Рівненський міський відділ ДВС ГТУЮ у Рівненській області відмовляє та розяснено право оскарження.».

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до роз»ясень, викладених у.п.п.1,2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізовнаого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (діючого на час виникнення зазначених правовідносин) у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії необхідні в зв»язку з завершенням виконавчого провадження у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Однак, арешт державним виконавцем з нерухомого майна позивача знятий не був.

Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на даний час) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобовязаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,141,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.15,16,317,319,321,391 ЦК України, Законами України «Про виконавче провадження», суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про зняття арешту з майна задоволити.

Зняти арешт нерухомого майна, а саме арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_2, належну ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності накладеного відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №б/н від 19 березня 2010 року винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції; постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №б/н від 26 березня 2010 року винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції; постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №б/н від 18 січня 2011 року винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції та вилучити відповідні записи є Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя :