Ухвала

04 червня 2018 року

м. Київ

справа № 537/4008/16-ц

провадження № 61-18450св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: голова Вільної профспілки машиністів локомотивного депо Кременчук Москалець СергійІванович, голова Первинної профспілкової організації «Локомотивне депо Кременчук» Масютін Сергій Володимирович, про стягнення недоплаченої заробітної плати, стягнення недоплаченої заробітної плати при наданні щорічної відпустки, стягнення індексації заробітної плати за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 грудня 2017 року у складі судді Хіневича В. І. та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 07 лютого 2018 року у складі колегії суддів: Триголова В. М., Дорош А. І., Лобова О. А.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: голова Вільної профспілки машиністів локомотивного депо Кременчук Москалець Сергій Іванович, голова Первинної профспілкової організації «Локомотивне депо Кременчук» Масютін Сергій Володимирович, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 02 грудня 2016 року, просив суд стягнути з публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» недоплачену заробітну плату за період з серпня 2013 року по травень 2016 року у розмірі 6 528,74 грн, недоплачену заробітну плату при наданні щорічної відпустки у розмірі 187,38 грн та індексацію заробітної плати у розмірі 3 247,44 грн.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Полтавської області від 07 лютого 2018 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У квітні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2018 року було відкрито провадження за вказаною касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Отримавши матеріали цивільної справи, під час підготовки справи до касаційного розгляду суддею-доповідачем було виявлено, що провадження за касаційною скаргою було відкрито помилково, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, тому Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження та про відмову у його відкритті.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 9 963,56 грн, яка станом на 1 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762*100=176 200).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків теж не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «LevagesPrestationsServices v. France» (ЛеважПрестасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «BruallaGomezdelaTorre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки Верховним Судом помилково відкрито касаційне провадження за касаційною скаргоюПАТ «Укргазбанк»на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, касаційне провадження необхідно закрити та відмовити заявниковів його відкритті.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 07 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: голова Вільної профспілки машиністів локомотивного депо Кременчук Москалець Сергій Іванович, голова Первинної профспілкової організації «Локомотивне депо Кременчук» Масютін Сергій Володимирович, про стягнення недоплаченої заробітної плати, стягнення недоплаченої заробітної плати при наданні щорічної відпустки, стягнення індексації заробітної плати закрити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю. В. Черняк