Справа № 344/7104/17
Провадження № 22-ц/779/703/2018
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Бойчука І.В., Мелінишин Г.П.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4» на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 20 квітня 2018 року, у складі судді Татарінової О.А. по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Екватор-ІФ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4» про визнання майнових прав покупця на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Приватного підприємства «Екватор-ІФ» про визнання майнових прав покупця на нерухоме майно.

Позовні вимоги мотивувала тим, згідно договору купівлі-продажу майнових прав №2014-04-12-4/А від 12.04.2014 року укладеного між нею та ПП «Екватор-ІФ» останній передав їй майнове право вимагати передачі у власність новозбудованої квартири АДРЕСА_1 на умовах та в порядку визначеному договором з оплатою за придбані майнові права 162000 грн.

Свої зобов»язання щодо оплати вартості придбаних майнових прав на квартиру протягом трьохмісячного строку вона виконала, сплативши відповідачу 152 000 грн, що підтверджується квитанцією, однак відповідач не виконав умови договору та не передав їй документи на квартиру.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 09 серпня 2017 року в якості співвідповідача по даній справі залучено ТОВ «ОСОБА_4».

Ухвалою Івано-Франківського міського від 20 квітня 2018 року задоволено клопотання позивача провадження в даній справі до набрання законної сили рішенням у справі №344/15745/17 в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч.3,4 ст.190, ч.1 ст.366 КК України.

На дану ухвалу директор ПП «ОСОБА_4» - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що підстави для зупинення провадження в даній справі відсутні, а зупинення провадження в справі порушує право на розумні строки розгляду справи.

Про час і місце розгляду апеляційної скарги учасники справи не повідомлялися, справу розглянуто за правилами визначеними ч.2ст.369 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив із того, що суд не може об»єктивно розглянути дану справу до розгляду справи №344/15745/17 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у скоєнні злочинів передбачених ч.ч.3,4 ст.190, ч.1 ст.366 КК України, так як при розгляді даної справи будуть встановлені обставини законності прав позивача на спірну квартиру та її відчуження ТОВ «ОСОБА_4».

Однак з таким висновком суду погодитись не можна, з огляду на наступне.

За положеннями п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Згідно статті 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1 - 3 частини першої статті 251 та пунктами 1 - 3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Провадження у даній справі було відкрито ухвалою судді від 6 червня 2017 року, судовий розгляд розпочався 15 червня 2017 року, тому суд не мав правових підстав для зупинення провадження у справі за п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України 20 квітня 2018 року.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Суть спірних правовідносин у даній справі полягає у визнанні майнових прав покупця на нерухоме майно.

Проте, суд першої інстанції не вказав, у чому полягає неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду справи в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 які питання можуть бути вирішені в рамках кримінального провадження, та неможливість їх з»ясування в даній цивільній справі.

Також суд не врахував, що не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала про зупинення провадження у справі постановлена судом з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4» задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 20 квітня 2018 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

Г.П. Мелінишин