Справа № 761/6915/18
Провадження № 4-с/761/158/2018
У Х В А Л А

30 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Мальцева Д.О.,

за участю секретаря Ставничого Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суді у м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 на дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Собчук Антоніни Віталіївни, заінтересована особа - ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 звернулося до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга на дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Собчук Антоніни Віталіївни, заінтересована особа - ОСОБА_4, згідно якої заявник просить: визнати дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Собчук Антоніни Віталіївни щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ЄДРВП №47531192 - неправомірними; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 23.01.2018 року ЄДРВП №47531192; відновити виконавче провадження ЄДРВП №47531192 з примусового виконання виконавчого листа №2н-1548/10 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕйБі» заборгованість за кредитним договором №400012822 від 12.07.2007 року в сумі 92 760,50 грн., судовий збір у розмірі 463,80 грн., витрати по ІТЗ в розмірі 30,00 грн., а всього підлягає стягненню 93 254,30 грн.

Скаргу мотивовано тим, що 23.01.2018 року державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Собчук Антоніни Віталіївни було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у відповідності до положень п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, заявник вважає, що вказана постанова була винесена державним виконавцем з порушенням вимог ст.ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: державним виконавцем не було належним чином реалізовано всі примусові заходи виконання рішення суду.

Ухвалою від 28.02.2018 року цивільну справу за вказаною скаргою було призначено до розгляду у судовому засіданні.

26.04.2018 року на адресу суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №47531192 та заперечення державного виконавця на скаргу, згідно змісту яких останній просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на безпідставність та необгрунтованість заявлених вимог.

В судове засідання заявник та державний виконавець не з'явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлені належний чином, про причини неявки суд не повідомили.

Разом з тим, враховуючи швидкоплинність процесу із розгляду даної категорії справ, а також положення ст. 450 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд даної скарги за відсутності нез'явившихся осіб.

Дослідивши матеріали справи та копії матеріалів виконавчого провадження №47531192, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У відповідності з ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Положеннями п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Як визначено ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

При цьому, згідно з ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що на виконанні в Інгульському відділі державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебувало виконавче провадження №47531192, відкрите на підставі судового наказу №2-н-1548/10 від 28.04.2010 року, виданого Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості в розмірі 93 254,30 грн.

Як вбачається з копій матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем в процесі виконання судового наказу №2-н-1548/10 з метою виявлення майна боржника було направлено відповідні запити до ДФС України, Пенсійного фонду та згідно наданих відповідей встановлено відсутність у боржника джерела отримання доходу.

Постановою від 27.05.2015 року державним виконавцем накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони його відчуження.

Відповідно до Акту від 16.01.2018 року виходом державного виконавця за адресою боржника було встановлено відсутність в останнього майна, на яке згідно закону може бути звернуто стягнення.

В той же час, в ході проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №47531192 державним виконавцем було встановлено, що за боржником зареєстровано два автотранспортних засоби, а саме: DAEWOO LANOS TF69Y, (2005), реєстраційний номер НОМЕР_1, №кузова НОМЕР_3, та МАЗ 5549, (1983), реєстраційний номер НОМЕР_2, №шасі НОМЕР_4.

Постановою від 10.08.2015 року державним виконавцем оголошено у розшук вказані автотранспортні засоби.

При цьому, у зв'язку з оголошенням вказаного майна у розшук, 10.08.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження №47531192 на підставі п. 4 ч.1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження».

Водночас, у зв'язку з неможливістю розшукати вказані транспортні засоби, 23.01.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Звертаючись з вказаною скаргою до суду, заявник, як на підставу для її задоволення, посилається на те, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу була винесена державним виконавцем з порушенням вимог ст.ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: не було належним чином реалізовано всі примусові заходи виконання рішення суду.

Так, у відповідності до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В той же час, відповідно до положень ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вказані положення закону та даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд вважає, що державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень щодо примусового виконання судового наказу №2-н-1548/10 від 28.04.2010 року, виданого Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості в розмірі 93 254,30 грн., були реалізовані всі можливі заходи примусового виконання судового рішення, а відтак його постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст. 37 ЗУ України «Про виконавче провадження» є правомірною та відповідає вимогам вказаного Закону.

З огляду на встановленні в судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку, що скарга Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 на дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Собчук Антоніни Віталіївни, заінтересована особа - ОСОБА_4 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 на дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Собчук Антоніни Віталіївни, заінтересована особа - ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п'ятнадяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва чрез Шевченківський районний суд м.Києва.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поноволення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 04.06.2018.

Суддя: