Справа № 160/269/18
Провадження № 2/160/150/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Корнелюка В. С.,

за участю: секретаря - Гупалик А.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в селищі Локачах

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Озютичівської сільської ради Локачинського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

29 травня 2018 року позивач звернулась в суд з позовом до Озютичівської сільської ради Локачинського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 19 серпня 2013 року померла її мати - ОСОБА_2. Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Шевченка, 5 у с. Озютичі Локачинського району Волинської області.

08 серпня 2012 року ОСОБА_2 склала на ім'я позивача заповіт, посвідчений секретарем Озютичівської сільської ради Локачинського району.

Як спадкоємець за заповітом позивач прийняла спадщину. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудам їй було відмовлено приватним нотаріусом Локачинського районного нотаріального округу Волинської області у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Крім позивача, іншими спадкоємцями після смерті ОСОБА_2 є її сини: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які на спадкове майно не претендують.

Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Шевченка, 5 у с. Озютичі Локачинського району Волинської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 19 серпня 2013 року.

25 сервня 2018 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення у справі.

Представник відповідача через канцелярію суду також подав заяву від 11 червня 2018 року про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову та винесення заочного рішення у справі.

Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, оглянувши матеріали спадкової справи № 10/2014 до майна померлої ОСОБА_2, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 19 серпня 2013 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 140561 від 19 серпня 2013 року (а.с.9). Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок, що розташований по вул. Шевченка, 5 у с. Озютичі Локачинського району Волинської області, що підтверджується довідкою Озютичівської сільської ради Локачинського району № 620 від 20 грудня 2013 року та копією витягу з погосподарської книги № 2 за 2016-2023 роки (а.с.14,15).

Відповідно до заповіту від 08 серпня 2012 року, що посвідчений секретарем Озютичівської сільської ради Локачинського району, та зареєстрований в реєстрі за Р №20, спадкодавець ОСОБА_2 спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами заповіла своїй дочці ОСОБА_1 (а.с.11).

03 лютого 2014 року на підставі поданої ОСОБА_1 заяви про прийняття спащини у Локачинській державній нотаріальній конторі Волинської області була відкрита спадкова справа № 10/2014 р. Позивач не відмовилась від спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Із матеріалів вказаної справи вбачається, що іншими спадкоємцями після смерті ОСОБА_2 є її сини: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які на спадкове майно не претендують, що підтверджується їх заявами від 20 квітня 2018 року. Син спадкодавця - ОСОБА_3, помер 25 вересня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 194291 від 27 вересня 2016 року ( а.с.10).

Родинні відносини позивача і спадкодавця підтверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії ІV-УР № 185310 від 14 лютого 1962 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 294295 від 07 листопада 1977 р., з якого вбачається, що після укладення шлюбу прізвище позивача змінено на "Шмиговська" (а.с. 8).

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що 23 травня 2018 року після витребування спадкової справи з Волинського обласного державного нотаріального архіву, ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що належав її матері, однак їй відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки нею не подано відповідних правовстановлюючих документів на будинок (а.с. 20).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, іхніх преставників.

Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю у підготовчому судовому засіданні.

Таким чином, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, 5 у с. Озютичі Локачинського району Волинської області переходить до позивача ОСОБА_1 як спадкоємця за заповітом і за нею необхідно визнати право власності на вказаний житловий будинок з гоcподарськими будівлями та спорудами.

У зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 394,02 грн.

Решту судових витрат в сумі 394,02 грн., за клопотанням позивача, слід залишити за нею.

Керуючись ст.ст. 10-13, 77, 81, 82, 142, 197, 200, 206, 247, 263, 265 ЦПК України, ст. 392, 1216, 1218, 1233, 1234 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Шевченка, 5 у с. Озютичі Локачинського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_2, яка померла 19 серпня 2013 року у с. Чаруків Луцького району Волинської області.

Зобов'язати повернути з Державного бюджету України в особі Управління Державної казначейської служби України в Локачинському районі Волинської області - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 району Волинської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, судовий збір в сумі 394,02 грн., сплачений нею відповідно до квитанції № 4 від 25 травня 2018 року у Локачинському відділенні АТ "Ощадбанк" на рахунок Локачинського районного суду № 0187, код 37986430, МФО 803014.

Решту судових витрат у справі залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Локачинського районного суду Корнелюк В. С.