Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/134/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючого-судді - Козіної С.М.,

за участі секретаря - Маламан Я.О.,

позивача ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3.(не з'явився),

відповідач представник Ржищівської міської ради (не з'явився),

третя особа представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Ржищівської

міської ради Київської області (не з'явився),

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Ржищівської міської ради Київської області, третя особа, яка не завляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року позивач звернувся до суду вказаним вище позовом, в якому просив визнати за своїм сином право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами та на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер НОМЕР_3, що розташований по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті його вітчима, ОСОБА_4., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла мати позивача ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої увійшли 1/2 у праві власності на житловий будинок та на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташований по АДРЕСА_1. Дане майно було успадковане за законом сином позивача, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку з відмовою позивача та вітчима від спадкування, як спадкоємців першої черги. ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер вітчим , ОСОБА_4, який за заповітом заповів усе своє майно своєму внукові ОСОБА_3 У визначений законом строк прзивач звернувся до Ржищівської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу синові позивача, ОСОБА_3, свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене вище майно. Як вбачається з листа нотаріуса від 11 травня 2018 року № 151/01-16 у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено, тому що покійний вітчим не встиг оформити своїх спадкових справ на спірне майно після смерті своєї дружини, а матері позивача в порядку ст. 63 СК України та відповідно до поданої ним заяви від 28 квітня 2017 року. Виходячи з вищенаведеного позивач вважає, що майнові права його сина порушені та вимушений звернутися до суду за їх захистом. Іншого позову до цього ж відповідача з ти самим предметом, з тих самих підстав позивач не подавав.

У зв'язку з цим, позивач на підставі ст. 15, 328, 346, 386,1216-1223, 1268 ЦК України, просив позовні вимоги задовольнити.

У судове засідання позивач не з'явився, подавши заяву, у якій підтримав позовні вимоги та просив розглядати справу без його участі.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судове засідання представник третьої особи не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи без участі представника, проти позову не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, обґрунтовуючи своє рішення нижчезазначеними доказами.

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 02жовтня 2003 року, встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року, в графі батько зазначено "ОСОБА_2" (а.с. 8).

Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи від 15.11.2017 ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 03 січня 2017 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с. 11).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 12).

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10 листопада 2017 року № 1708, встановлено, що ОСОБА_3 успадкував після смерті ОСОБА_5 1/2 частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 103406572, встановлено, що 1/2 частина житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (а.с. 14).

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10 листопада 2017 року № 1710, встановлено, що ОСОБА_3 успадкував після смерті ОСОБА_5 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд і споруд, кадастровий № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 103408872, встановлено, що 1/2 частина земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд і споруд, кадастровий № НОМЕР_3, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (а.с. 16).

Відповіно до копії заповіту від 28 квітня 2017 року, посвідченого нотаріусом Ржищівської міської держнотконтори Отькало С.В, зареєстрованого в реєстрі за № 631, ОСОБА_4 заповів все своє майно, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17).

Згідно з копією листа нотаріуса Ржищівської міської державної нотаріальної контори від 11 травня 2018 року № 15/01-16, встановлено, що для визнання в порядку спадкування права власності на 1/2 частку житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, необхідно звернутися до суду, оскільки ОСОБА_4 не встиг отримати за життя. (а.с. 18).

Згідно копії технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, станом на 26.02.2003 власником зазначена ОСОБА_5.(а.с. 19).

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як зазначено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 лютого 1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними нотаріусами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини; згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частиною 4 статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Враховуючи наявні докази у справі позивач в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 належним чином довів своє право на спадщину за законом відносно майна померлого вітчима, а саме 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер НОМЕР_3, що розташований по АДРЕСА_1.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 2, 4, 12, 81, 82, 128, 141, 258, 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, ст. 328, 377, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1268, 1297 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Ржищівської міської ради Київської області, третя особа, яка не завляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1 від 11 вересня 2017 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою:АДРЕСА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами та на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер НОМЕР_3, що розташований по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті його вітчима, ОСОБА_4., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто до апеляційного суду Київської області через Ржищівський міський суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя