Ухвала

20 червня 2018 року

м. Київ

справа № 349/2050/17

провадження № 61-36146ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 травня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ? ОСОБА_3, про зобов'язання провести демонтаж добудованого житлового будинку з приведенням будинку у попередній стан, скасування акта приватизації земельної ділянки ОСОБА_2, скасування дозволу на добудову, стягнення компенсації за пошкоджені речі та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Подана 12 травня 2018 року касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 травня 2018 року не може бути прийнята до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником не зазначено у касаційній скарзі усіх учасників справи, а саме третьої особи ? ОСОБА_3.

За змістом пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України укасаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Таким чином, заявнику потрібно надіслати на адресу Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням місця проживання або місцезнаходження всіх учасників справи.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, касаційна скарга не оплачена судовим збором. У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на частину третю статті 136 ЦПК України та зазначає, що вона звільнена від сплати судового збору як пенсіонер, дитина війни, малозабезпечена особа.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До касаційної скарги додано: копію пенсійного посвідчення; копію довідки Управління праці та соціального захисту населення Рогатинської райдержадміністрації Івано-Франківської області № 207 від 05 вересня

2007 року; копію довідки Галицького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 07 травня 2018 року № 533; довідку Управління соціального захисту населення Рогатинської райдержадміністрації Івано-Франківської області № 2/172 від 07 травня 2018 року.

Частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов'язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, і приймаючи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, суд касаційної інстанції вважає, що клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 травня

2018 року підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 травня 2018 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 травня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 11 липня

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило