Справа № 565/1246/15-ц
Провадження № 8/565/3/18
У Х В А Л А

25 червня 2018 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі судді Зейкана І.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 у справі № 565/1246/15-ц за її позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» про визнання протиправним рішення та дій, а також про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

02.09.2015 року до Кузнецовського міського суді Рівненської області надійшла позовна заява від ОСОБА_1 з позовними вимогами до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ «Кристалбанк».

У позовній заяві ставить вимоги: визнати протиправною відмову відповідачів провести виплату компенсаційних виплат на адресу ОСОБА_1 безготівково; стягнути з ПАТ «Кристалбанк» 8 000,00 грн.; витребувати у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту ФГВФО) виписку по процентному рахунку № 2805 станом на 21.08.2014 року; визнати протиправним не надання відповіді на запити; витребувати у ПАТ «Кристалбанк» суму коштів призначену для виплат ОСОБА_1 по договору № ВДБ 88143:978 від 13.05.2013 року.

03.09.2015 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про повернення без розгляду матеріалів позовної справи. На підставі такої заяви 04.09.2015 року Кузнецовським міським судом Рівненської області постановлено ухвалу про повернення позовної заяви ОСОБА_1 Рукописним записом на супровідному листі підтверджується, що вказану ухвалу отримав ОСОБА_2 для передавання позивачу 07.09.2015 року.

Апеляційних скарг на ухвалу суду від 04.09.2015 року не надходило, у зв?язку з чим ухвала набрала законної сили.

20.09.2017 року до Кузнецовського міського суду Рівненської області від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про перегляд ухвали Кузнецовського міського суду від 04.09.2015 року за нововиявленими обставинами.

26.12.2017 року ухвалою цього ж суду заяву представника позивача ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами залишено без руху. 24.01.2018 року, у зв?язку з усунутими недоліками, ухвалою Кузнецовського міського суду відкрите провадження про перегляд ухвали від 04.09.2015 року у цій справі.

8 лютого 2018 року Кузнецовським міським судом постановлена ухвала про відмову у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про перегляд ухвали Кузнецовського міського суду від 04.09.2015 року у цій справі.

12.03.2018 року від позивача надійшла апеляційна скарга на вказану ухвалу від 08.02.2018 року. Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 08.05.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Кузнецовського міського суду від 08.02.2018 року без змін.

20.06.2018 року від позивача ОСОБА_1 у цій справі надійшла позовна заява від 01.09.2015 року до ФГВФО та ПАТ «Кристалбанк» з вимогами: визнати протиправною відмову відповідачів провести виплату компенсаційних виплат на адресу ОСОБА_1 безготівково; стягнути з ПАТ «Кристалбанк» 11 000,00 грн.; витребувати у ФГВФО виписку по процентному рахунку № 2805 станом на 21.08.2014 року; визнати протиправним не надання відповіді на запити; витребувати у ПАТ «Кристалбанк» суму коштів призначену для виплат ОСОБА_1 по договору № ВДБ 88143:978 від 13.05.2013 року.

Повернення позовної заяви за своєю суттю є процесуальним рішенням, яке припиняє розгляд конкретної позовної заяви без вирішення спору по суті. Таким чином, рішення щодо позовної заяви ОСОБА_1 від 01.09.2015 року про її повернення вже було прийняте судом 04.09.2015 року та набрало законної сили. А тому, суд позбавлений процесуальної можливості здійснити будь-які дії чи прийняти будь-які рішення спрямовані на розгляд по суті позовної заяви чи будь-яких інших заяв чи клопотань у справі, розгляд у якій припинено. При цьому суд, враховує положення ч.1 ст.18 ЦПК України, відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, обов?язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконання на всій території України.

З аналізу позовних заяв, які надійшли 02.09.2015 року та 20.06.2018 року випливає, що вони аналогічні за змістом. Зокрема, звернені до одних і тих самих відповідачів, мають ідентичний виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також, ідентичні за змістом позовні вимоги, окрім вимоги про стягнення з ПАТ «Кристалбанк» коштів. У позовній заяві від 02.09.2015 року ОСОБА_1 заявляла вимогу про стягнення 8 000,00 грн., а у позовній заяві від 20.06.2018 року заявила вимогу про стягнення 11 000,00 грн.

Так, у заяві вказано, що це позовна заява від 01.09.2015 року у справі № 565/1246/15-ц. Таким чином випливає, що позивач подав позовну заяву від 01.09.2015 року у новій редакції, при цьому лише одна майнова вимога збільшена.

Отже, виходячи з такої оцінки позовної заяви, можна прийти до висновку, що позивач мала намір збільшити позовні вимоги. Проте, подання такої заяви після повернення позовної заяви втрачає правовий зміст, оскільки цивільно-процесуальним законодавством не передбачено можливість розгляду заяв та клопотань на такій стадії, окрім як заяв, що стосуються перегляду судового рішення.

Якщо ж розуміти таку позовну заяву як намір ОСОБА_1 ініціювати питання про відкриття провадження у справі, то суд розглядаючи її враховує наступні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Однією з визначальних обставин права на звернення до суду є дотримання особою порядку звернення до суду, який передбачений Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч.1 ст.184 ЦПК України, позов пред?являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Зі змісту п.п. 15.4 п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, випливає, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, визначення судді для розгляду конкретної справи здійснюється за допомогою автоматизованої системи документообігу.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою до суду і вказала конкретний номер справи, у якій вона має намір ініціювати її розгляд, випливає висновок про порушення порядку визначення судді для розгляду її справи. За таких умов позовна заява ОСОБА_1 від 20.06.18 не була розподілена між суддями автоматизованою системою документообігу, а шляхом приєднання до матеріалів іншої справи передана судді, який раніше приймав рішення у цій справі.

Отже, розгляд позовної заяви шляхом її приєднання до матеріалів іншої справи, суперечить порядку визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Крім того, жоден суддя (суд) не зможе прийняти рішення про відкриття чи про відмову у відкритті, залишення без руху, повернення такої позовної заяви, оскільки відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України обставина порушення порядку визначення судді для розгляду справи є підставою для відводу, а тому виключає його участь у справі.

Частиною 7 ст.185 ЦПК України, передбачено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. Зважаючи на те, що законодавством чітко передбачено можливість повторного звернення з позовом у передбаченому законом порядку, суду є незрозумілими мотиви з яких позивач має намір ініціювати розгляд цієї позовної заяви саме у конкретно визначеному провадженні, а не у загальному порядку, тобто шляхом подачі нової позовної заяви.

Також, суддя до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі, не уповноважений здійснювати будь-які дії щодо уточнення позовних вимог, з?ясування змісту позовної заяви, оскільки такі дії не передбачені нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Оцінивши встановлені обставини у сукупності слід прийти до висновку, що Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено наслідки (рішення), які суд повинен застосувати до заяви ОСОБА_1 від 20.06.2018 року.

Проте, у пункті 175 рішення у справі «ОСОБА_3 проти України» від 9 січня 2013 року (справа № 21722/11), Європейський суд з прав людини визнав, що у певних сферах може бути важко формулювати закони з високою чіткістю, а певний рівень гнучкості навіть може бути бажаним, щоб дати національним судам змогу застосовувати право у світлі своєї оцінки того, які заходи необхідні за конкретних обставин кожної справи.

Так, ч.4 ст.185 ЦПК України передбачені випадки коли суд не може продовжити розгляд заяви через існування процесуальних обставин, тобто коли недотриманий порядок вчинення процесуальних дій. За умовами вказаної норми, у разі наявності такого випадку, заява повертається позивачу.

Зважаючи на те, що позовна заява ОСОБА_1 від 20.06.2018 року подана з порушенням порядку, визначеним Цивільним кодексом України, суд проходить до висновку, що її позовну заяву слід повернути.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 184, 185, 258 260 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Повернути ОСОБА_1 позовну заяву від 01.09.2015 року, яка надійшла до Кузнецовського міського суду Рівненської області 20.06.2018 року у справі № 565/1246/15-ц за її позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» про визнання протиправним рішення та дій, а також про стягнення коштів.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом п?ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.Зейкан