УХВАЛА

20 червня 2018 року

м. Київ

справа № 303/5178/15-ц

провадження № 61-15547св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Стрільчука В. А., суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О.В., Усика Г.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»

розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_4 про роз'яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про відшкодування 40 705,00 грн майнової шкоди та стягнення 6 920,00 грн невиплаченого страхового відшкодування з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі - ПАТ «Страхова група «ТАС»).

Позов обґрунтовано тим, що 26 червня 2015 року на 76 км автодороги Мукачево - Рогатин належний позивачу автомобіль «Субару», державний номерний знак НОМЕР_1, зазнав пошкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) за участю автомобіля під керуванням ОСОБА_5 марки «Шкода Практік», державний номерний знак НОМЕР_2. Вартість пошкоджень належного позивачу автомобіля становить 89 705,00 грн.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 липня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із страховим полісом № АІ 6588483 цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПАТ «Страхова група «ТАС».

Посилаючись на те, що понесені позивачем збитки страховик відшкодував частково, просив суд задовольнити позов.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Страхова група «ТАС» 6 920,00 грн страхового відшкодування. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 10 травня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У червні 2016 року ПАТ «Страхова група «ТАС» звернулось до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 10 травня 2016 року.

16 червня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ПАТ «Страхова група «ТАС».

14 червня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ПАТ «Страхова група «ТАС» задоволено частково. Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 10 травня 2016 року у частині вимог до ПАТ «Страхова група «ТАС» скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

15 серпня 2017 року ОСОБА_4 подав заяву про роз'яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 14 червня 2017 року. В обґрунтування заяви позивач зазначив, що в ухвалі суду йому не зрозумілі «процесуальні права, стадія та порядок новопризначеного розгляду апеляційним судом справи, як судом першої інстанції, за умови скасування рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2016 року».Посилаючись на те, що ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року є незрозумілою, просив її роз'яснити.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

29 березня 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи заяви, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відмову у роз'ясненні судового рішення, з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 11 пункту 1 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №-2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Частиною першою статті 271 ЦПК України встановлено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання (частина друга статті 271 ЦПК України).

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вимоги до виконавчого документа. У виконавчому документізазначаються, зокрема, резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Виходячи із змісту положень зазначених норм, суд може роз'яснити судове рішення у разі, якщо нечітким або незрозумілим є зміст його резолютивної частини, як для осіб, щодо яких воно ухвалене, так і для осіб, які будуть здійснювати його примусове виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Отже, рішення суду касаційної інстанції не підлягає примусовому виконанню.

З огляду на викладене колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що порушені заявником питання не стосуються обставин, за яких судове рішення може бути роз'яснено. Тому заява про роз'яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 271 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у роз'ясненні ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою та стягнення страхового відшкодування за заявою ОСОБА_4.

Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

А.С. Олійник

О.В. Ступак

Г.І. Усик