№ 201/7111/18
провадження 2/201/2326/2018
УХВАЛА

26 червня 2018 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами позову ОСОБА_1 до столу замовлень та магазину ритуальної атрибутики Комунального підприємства «Ритуальна служба» Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Ритуальна служба» Дніпровської міської ради, третя особа: ОСОБА_2, про визнання недійсним свідоцтва про поховання, визнання особи такою, що здійснила поховання та видати свідоцтво про поховання, як користувачу місця поховання, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25 червня 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідачів столу замовлень та магазину ритуальної атрибутики КП «Ритуальна служба» ДМР, КП «Ритуальна служба» ДМР, третя особа: ОСОБА_2, про визнання недійсним свідоцтва про поховання, визнання особи такою, що здійснила поховання та видати свідоцтво про поховання, як користувачу місця поховання, зобовязання вчинити певні дії.

З позовної заяви та викладу обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги витікає, що спірні правовідносини виникли між сторонами щодо виданого відповідачем № 2 свідоцтва про поховання в якому користувачем місця № 2 на Запорізькому кладовищі, у ряду 4, на ділянці № 30, де поховано матір позивача, зазначено третю особу ОСОБА_2, а тому позивач просить скасувати зазначене свідоцтво та визнати її особою такою, що здійснила поховання, а також видати свідоцтво про поховання, як користувачу місця поховання та зобовязати вчинити певні дії, однак з урахуванням зазначеного спір виник між сторонами із приводу користування нерухомим майном (вище вказана земельна ділянка), що знаходиться за адресою: м. Дніпро, Запорізьке кладовище, місце № 2, ряд 4, на ділянці № 30, тобто у Шевченківському районі м. Дніпро, а не у Соборному районі м. Дніпро, однак ст. 30 ЦПК України встановлена виключна підсудність, зокрема в частині 1 цієї статті зазначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо повязані між собою позовні вимоги предявлені одночасно щодо декількох обєктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням обєкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до п. 42 постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Крім того слід зазначити, що позивач у позовній заяві не вказує та не обґрунтовує підстави звернення з вказаною позовною заявою саме до цього суду.

З урахуванням зазначеного і вище викладеного та враховуючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, вважаю, що відсутні передбачені законом підстави для розгляду зазначеної справи цим судом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше пяти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше пяти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Таким чином, вважаю за необхідне зазначений вище позов передати за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 32 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до столу замовлень та магазину ритуальної атрибутики Комунального підприємства «Ритуальна служба» Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Ритуальна служба» Дніпровської міської ради, третя особа: ОСОБА_2, про визнання недійсним свідоцтва про поховання, визнання особи такою, що здійснила поховання та видати свідоцтво про поховання, як користувачу місця поховання, зобовязання вчинити певні дії передати за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвала набрала законної сили 26 червня 2018 року.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя -