_______________________________________________________________________________________________________________ Справа № 520/9259/17
Провадження № 2-о/520/105/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Калініченко Л.В.
присяжні Томашевського В.В.,
Тютченка М.В.
при секретарі Єгоровій Н.Ю.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 ,
заінтересована особа - Головне управління державної міграційної служби
в Одеській області,
про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім,
за участю:
представників заявника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 07.08.2017 року звернувся до Київського районного суду міста Одеси з заявою про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім.
В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що їх сім`я складалася з чотирьох осіб: він ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_5 , матір його дружини - ОСОБА_6 , та син - ОСОБА_2 , які проживали у квартирі АДРЕСА_1 .

Вказана квартира належала на праві власності ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 19.11.1998 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_6 .

За життя, а саме 22 вересня 2006 року ОСОБА_6 склала заповіт на користь онука ОСОБА_2 на 1/3 частину квартири, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Після смерті ОСОБА_6 , як стверджує ОСОБА_1 , його син до нотаріальної контори не звертався та свідоцтво про право на спадщину за заповітом після її смерті не отримував.

У січні 2010 року, як стверджує заявник, його син зібравши свої особисті речі, пішов з сім`ї. Про місце свого перебування син заявника не повідомив. Причиною уходу сина з квартири стало те, що його мати ОСОБА_5 зловживала спиртними напоями, а після смерті ОСОБА_6 - його бабусі, мати постійно знаходилася в стані алкогольного сп`яніння, вчиняла сварки і скандали, ображала сина нецензурною лайкою. Після уходу сина зв`язок з ним перервався. Як стверджує заявник, його намагання знайти сина не дали результату.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла - ОСОБА_5 .

У зв`язку з тим, що довгий час заявник страждає на тяжку форму епілепсії, він був не в змозі самостійно пересуватися та обслуговувати себе, догляд за ним здійснювала родичка зі сторони дружини - ОСОБА_8 .

Як стверджує заявник, будучі стурбованим долею сина, він звернувся до ОСОБА_8 з проханням подати заяву в міліцію про розшук сина.

03 лютого 2015 року ОСОБА_8 подала до Київського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області заяву, зареєстровану в ЖЕОЗП № 2819, в якій вона просила встановити місце знаходження її племінника - ОСОБА_2 .

Згідно з висновком о/у СУР Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 14.02.2015 року встановлено, що ОСОБА_2 , 1988 року народження, в 2010 році зібрав свої особисті речі і документи, пішов від батьків, де на даний момент проживає невідомо. Також була здійснена перевірка по обліку УИАО ГУМВС, в ході якої інформація відносно ОСОБА_2 відсутня.

У лютому 2017 року ОСОБА_8 , за проханням заявника, знов звернулася до поліції, де їй повідомили, що нових даних про місце перебування ОСОБА_2 з 2015 року по теперішній час не виявлено.

У зв`язку з тим, що більш семі років про ОСОБА_2 немає відомостей про місце його перебування, заявник вважає, що він повинен бути визнаний судом безвісно відсутнім.

Заявник зазначив, що реєстрація ОСОБА_2 у квартирі є підставою для нарахування на його ім`я платежів за користування комунальними послугами, тому для зменшення витрат по утриманню квартири необхідно зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку, що в свою чергу змушує заявника мене звернутися до суду з відповідною заявою.

Відповідно до системи автоматизованої системи документообігу, справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 08 серпня 2017 року на підставі вказаної заяви відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

Представники заявника ОСОБА_1 - Селезньова Т.В., ОСОБА_4 заяву підтримали та просили суд задовольнити.
Представник заінтересованої особи - Головного управління державної міграційної служби в Одеській області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Заслухавши пояснення представників заявників, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши усі документи наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , безвісно відсутньою особою підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що 21 серпня 1982 року Палацом реєстрації шлюбів міста Одеси було зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , про що 21 серпня 1982 року складено актовий запис №1712, у зв`язку з чим ОСОБА_9 змінила прізвище на « ОСОБА_10 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.62).
Під час перебування у вказаному шлюбі, у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народилась спільна дитина ОСОБА_2 , про що 14 червня 1988 року Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції складено актовий запис №1247. В графі відомості про батько вказано ОСОБА_1 , в графі відомості про матір ОСОБА_5 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №2 від 07 квітня 2017 року (а.с.11) та копією запису акту про народження №1247 від 14 червня 1988 року (а.с.76).
19 листопада 1998 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради було видано свідоцтво про право власності на житло квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано в реєстрі за №15-5209, на ім`я ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .
Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в КП «ОМБТІ та РОН» в книзі 343 пр., стр.27, р.№114.
Вказані обставини підтверджуються довідкою Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради №480955.36 від 23.01.2017 року (а.с.97).
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 73 років, померла, про що 12 листопада 2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №1655, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.8).
За час життя, а саме 22 вересня 2006 року ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №1-3210, за умовами якого ОСОБА_6 зробила розпорядження на випадок своєї смерті, а саме заповіла належну їй на праві спільної часткової власності 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , своєму онуку ОСОБА_2 (а.с.9,84).
07 травня 2010 року Третьою Одеською державною нотаріальною конторою заведена спадкову справу №525/2010 до майна ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.81), з якої вбачається, що спадкова справа заведена на підставі заяви її сина ОСОБА_11 (а.с.82), якому в свою чергу листом від 07.05.2010 року було роз`яснено, що за умовами ЦК України він не має права на обов`язкову частину у спадщину та позбавлений права на спадщину, оскільки ОСОБА_6 за час життя було складено заповіт від 22.09.2006 року, посвідчений державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №1-3210 (а.с.95).
Також з матеріалів спадкової справи №525/2010 вбачається, що ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї бабусі ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , до нотаріальної контори не звертався.
ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 49 років, померла матір ОСОБА_2 ОСОБА_5 , про що 22 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис №2923, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.10), після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй за час життя нерухоме майно у тому числі на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .
20 вересня 2012 року Третьою Одеською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №1067/2012 до майна ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.52), на підставі заяви її чоловіка ОСОБА_1 (а.с.53).
Також з матеріалів спадкової справи №1067/2012 вбачається, що ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті своєї матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , до нотаріальної контори не звертався.
Згідно з довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію за №1965 від 12.06.2017 року, виданою КП «ЖКС «Вузівський», у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_6 , без реєстрації, як відповідальна особа; ОСОБА_2 онук та зять ОСОБА_1 .
Як стверджує заявник ОСОБА_1 , який є батьком ОСОБА_2 , останній зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , однак в ній не мешкає з січня 2010 року, оскільки пішов з дому після сварки з матір`ю ОСОБА_5 , після чого місце мешкання та будь-яка інформація стосовно ОСОБА_2 відсутня.
З наданої до суду довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААА за №882934 вбачається, що ОСОБА_1 має І групу інвалідності, безстроково.
У зв`язку з чим знайшли підтвердження заявника, що він за станом здоров`я тривалий час не мав можливості звернутись до органів міліції з заявою про розшук його сина ОСОБА_2 .
Судом під час розгляду справи були витребувані з Київського відділу поліції в місті Одесі ГУНП в Одеській області оригінали висновку за №2669, з яких судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 , яка є тіткою ОСОБА_2 , подала до Київського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області заяву, зареєстровану в ЖЕОЗП № 2819, в якій вона просила встановити місце знаходження її племінника - ОСОБА_2 .

Згідно з висновком о/у СУР Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 14.02.2015 року встановлено, що ОСОБА_2 , 1988 року народження, в 2010 році зібрав свої особисті речі і документи, пішов від батьків, де на даний момент проживає невідомо. Також була здійснена перевірка по обліку УИАО ГУМВС, в ході якої інформація відносно ОСОБА_2 відсутня.

Сусіди: ОСОБА_12 , мешкаюча за адресою: АДРЕСА_3 ; ОСОБА_13 , мешкаючий за адресою: АДРЕСА_4 ; ОСОБА_14 , мешкаюча за адресою: АДРЕСА_5 , підтвердили факт не проживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 , з січня 2010 року, що підтверджується відповідним актом від 04 вересня 2017 року, підписи яких та акт завірений начальником дільниці №2 КП «ЖКС «Вузівський» (а.с.38).
З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, підтвердження та встановлення усіх обставин по справі, 21 листопада 2017 року Київським районним судом міста Одеси було постановлено ухвалу, якою витребувано у тому числі з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Одесі відомості про те, чи здійснюються відрахування в Пенсійний фонд на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 19.08.2004 року Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, а також відомості про фізичну чи юридичну особу-страхувальника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
З відповіді Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Одесі від 08.12.2017 року за №12863/08 повідомлено суд, що ОСОБА_2 не є фізичною особою-підприємцем. Інформацію щодо нарахування заробітної плати застрахованій особі ОСОБА_2 надано страхувальником « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за період з 05 серпня 2018 року по 15 квітня 2010 року (а.с.101).
Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 16 березня 2018 року витребувано з Комунальної установи «Міська поліклініка №20» (місце знаходження: м. Одеса, вул. Левітана, 62) відомості про те, чи звертався ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за наданням медичної допомоги, а також чи надавалась йому медична допомога за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , за період з січня 2010 року по день надання відповіді. Витребувано з відділення поштового зв`язку №101 м. Одеса поштамту - ЦПЗ № 1 м. Одеса Одеська дирекція Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (місцезнаходження: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 1/3) відомості чи надходила на ім`я ОСОБА_2 поштова кореспонденція за адресою: АДРЕСА_3 , за період з січня 2010 року по теперішній час. Витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції інформацію: чи складався актовий запис, у зв`язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 19.08.2004 року Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, за період з січня 2010 року по день надання відповіді; чи складався актовий запис про народження дитини, в якому в графу відомості про батька внесені відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 19.08.2004 року Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, за період з січня 2010 року по день надання відповіді. Витребувано з Київського районного відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 15-А) належним чином завірену копію заяви про видачу паспорту (Форма №1), складену ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі якої 19.08.2004 року Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , а також інформацію чи вносились зміни до вказаного паспорту громадянина України, або видавався новий паспорт, з наданням до суду належним чином завірених копій документів на підтвердження цих обставин. Витребувано з Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України (місцезнаходження: м. Київ, вул. Богомольця, 10) належним чином завірену довідку про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 19.08.2004 року Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області.
Листом Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області за №2448/51-25 від 11.04.2018 року повідомлено суд, що Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області є новоствореним відділом, який функціонує з 02.01.2012 року та здійснює державну реєстрацію лише народження та смерті. У зв`язку з вищезазначеним, проведення перевірки по архіву підпорядкованого їм відділу щодо державної реєстрації шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є можливим. За результатами проведеної перевірки по архіву підпорядкованого їм відділу державної реєстрації актів цивільного стану громадян, актових записів про державну реєстрацію народження дітей відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виявлено (а.с.128).

Листом Київського районного відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області за №5112/2610 від 18.04.2018 року (а.с.130) надано до суду належним чином завірену копію заяви про видачу паспорта громадянина України (Ф-1) відносно ОСОБА_2 , в якій судом встановлено, що останнім ОСОБА_2 станом на 19.08.2004 року не надавались інформації щодо наявних в нього дітей, батьком яких він є та інформація щодо одруження (а.с.131).
Також з вказаним листом повідомлено суд, що змінна інформація до заяви про видачу паспорта громадянина України (Ф-1) на ОСОБА_2 , не вносилась (а.с.130).
Листом Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України за №16/4-1250 від 16 квітня 2018 року повідомлено суд, що станом на 13 квітня 2018 року за персонально-довідковим обліком єдиної інформаційної системи МВС України відомості стосовно громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відсутні.
Листом відділення поштового зв`язку №101 м. Одеса поштамту - ЦПЗ № 1 м. Одеса Одеська дирекція Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» за №07-81-619 від 23.04.2018 року повідомлено, що проведеною перевіркою виробничої документації відділення поштового зв`язку Одеса 121, за період з квітня 2017 року по теперішній час у надходженні та видачі реєстровані поштові відправлення на адресу ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , не значаться.

Крім того зазначено, що просте поштове відправлення - відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється/вручається без розписки, вкладається до поштової скриньки встановленої на вулиці або біля об`єкту поштового зв`язку. Відповідно до Всесвітньої поштової конвенції (Доха, 2012), прості поштові відправлення пересилаються за нижчим тарифом, по всьому шляху проходження не фіксуються у системі відстеження та вручаються адресатам без розписки за одержання. Контроль пересилання простих поштових відправлень здійснюється загальним потоком, тому ідентифікація окремо взятого поштового відправлення не здійснюється. Детальна перевірка обставин пересилання можлива лише для реєстрованих поштових відправлень. Надати будь - яку інформацію про надходження та вручення поштової кореспонденції за період січня 2017 по березень 2017 не надається можливим, так як термін зберігання виробничої документації закінчився, документи знищені згідно актів (Наказ Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року №578/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 квітня 2012 за №571/20884 термін зберігання виробничої документації поштового зв`язку щодо пересилання реєстрованих поштових відправлень становить один рік) (а.с.136).

Також в судовому засіданні 16.03.2018 року в якості свідків були допитані: ОСОБА_13 , який є сусідом заявника, а саме мешкаючий за адресою: АДРЕСА_4 ; та тітка ОСОБА_2 ОСОБА_15 , які надали пояснення та підтвердили факт не проживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 , з січня 2010 року.
Так суд зазначає, що згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
У відповідності зі ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.
Отже, відповідно до змісту зазначеної статті у разі відсутності відомостей про місце перебування фізичної особи за місцем її постійного проживання протягом одного року, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою.
Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Згідно ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Частиною 1 статті 308 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.
Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Заслухавши пояснення заявника, його представників, свідків, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, надаючи оцінку кожному доказу окремо та в їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 01 січня 2010 року не мешкає за адресою зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , протягом одного року в місці вказаного постійного проживання відомостей про місце перебування ОСОБА_2 відсутні, у зв`язку з чим суд вважає достатніми підстави для визнання ОСОБА_2 , безвісно відсутньою особою.
Суд роз`яснює, що у відповідності до ч.1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.
Керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 265, 268, 305-308 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління державної міграційної служби України в Одеській області, про визнання особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , безвісно відсутньою, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , остання відома адреса: АДРЕСА_2 , безвісно відсутнім.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи без повідомлення сторін, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду складено - 25 червня 2018 року.

Головуючий Калініченко Л. В.

Присяжні