Провадження № 2/369/214/18
РІШЕННЯ

Іменем України

12.06.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Усатова Д.Д.,

при секретарі - Ярмак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

До Києво-Святошинського районного суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Гостомельської міського селищної ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просив суд Визнати за мною право власності на ? частки у 33/100 частки житлової квартири АДРЕСА_1, що належала померлому ОСОБА_5.

01.06.2018 позивач уточнив позовні вимоги, додатково просив суд визнати за померлим - ОСОБА_6 право власності на 33/100 частки житлової квартири АДРЕСА_2

В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали у повному обсязі, просили задовольнити.

Представник відповідача надіслав на адресу суду клопотання про слухання справи у його відсутності.

Відповідачка та третя особа в судове засідання не зявились з невідомих причин, про дату судового засідання повідомлені належним чином.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька - ОСОБА_5 (1947 р.н.) ,який помер 08.09.2000, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК№ 277166.

Окрім позивача спадкоємцями першої черги є його сестра ОСОБА_3 (01.07.1973 р.н.) - донька його покійного батька від першого шлюбу, яка як позивачу стало відомо хоч і подала заяву до Вишневої державної нотаріальної контори про прийняття спадщини у вересні 2000 році, однак свідоцтва про право на спадщину станом на день його звернення до суду не отримала.

Факт родинних звязків підтверджується свідоцтвом про народження виданим 15.11.1990 р Виконкомом Вишневої міської ради серії VІІ-БК №341869.

До спадкового майна увійшла частка квартири, що розташована за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Балукова, будинок № 1 аАДРЕСА_3, що належала померлому (ОСОБА_5А.) Дана квартира належала на праві власності позивачу, його померлому батькові та його сестрі ОСОБА_4 (06.10.1984 р.н) в рівних частках.

Право власності на частки в даній квартирі підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 86 від 25.11.1999 р., яке зареєстроване у реєстрові книзі Виконкому Вишневої міської ради за № 77/159, а також довідкою № 593 виданою Комунальним підприємством «БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» 07.07.2015.

Станом на день смерті батька позивач був неповнолітньою особою, а тому не зміг належним чином реалізувати право на спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, досягнувши повноліття позивач вступив у спадщину, оскільки як до моменту так і під час її відкриття і до сьогоднішнього дня проживав з батьком до його смерті у їх спільній кватирі, зробив ремонт, сплачував комунальні та інші платежі, а також підтримував її у належному стані.

29 листопада 2017 року державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_2, на подану позивачем заяву видати свідоцтво про право на спадщину, винесено постанову № 1099/02-14/02-31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Балукова, будинок № 1 аАДРЕСА_3, з мотивів не визначення частки померлого 08.09.2000 батька позивача у вищеназваній квартирі.

У інший спосіб захистити та реалізувати своє право на спадщину, ніж звернутися до суду з даним позовом, позивач не має можливості.

Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України, субєкт права спільної сумісної власності має право заповідані свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Оскільки позивач, є сином померлого - ОСОБА_5, а тому відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, має право на спадкування після смерті батька в першу чергу.

Оскільки, під час приватизації спірної кватири, сторони разом проживали як одна сімя та були зареєстровані у спірній квартирі, а тому її власниками стали ОСОБА_7, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, то виходячи з принципів рівності та справедливості кожен зі сторін та спадкодавець набув рівну частку на квартиру, розмір кожної складає 33/100. Як за час спільного проживання та після смерті батька позивача спорів стосовно розміру часток не виникало, оскільки кожен зі сторін розумів що їх частки є рівними.

У звязку з оформленням спадщини на майно, що належало батькові позивача виникла необхідність у визначені ідеальної частки у спірній квартирі що належала покійному батькові позивача ОСОБА_5, розмір якої відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 86 від 25.11.1999, яке зареєстроване у реєстровій книзі Виконкому Вишневої міської ради за № 77/159, а також довідкою № 593 виданою Комунальним підприємством «БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» 07.07.2015

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивача згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, позивач, як спадкоємець померлого ОСОБА_5, має право на визнання за нею право власності на 1/2 частки у 33/100 частки житлової квартири АДРЕСА_4.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1258, 1261, 1267, 1268 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 76, 81, 200, 206, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за померлим - ОСОБА_5 право власності на 33/100 частки житлової квартири АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки у 33/100 частки житлової квартири АДРЕСА_5, що належала померлому ОСОБА_5

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Д.Усатов