АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року місто Київ

Унікальний номер справи № 761/21784/16-ц

Апеляційне провадження 22-ц/796/5308/2018

Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Махлай Л.Д.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Борисенко Д.В.

учасники справи

заявник ОСОБА_1

(боржник)

стягувач ОСОБА_2

суб`єкт

оскарження державний виконавець Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві

у/н справи № 761/21784/16-ц № а/п 22-ц/796/5308/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Рибак М.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року, постановлену під головуванням судді Рибака М.А., у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, стягувач: ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною, визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

31.08.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати неправомірними бездіяльність державного виконавця Солом'янського районного ВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві МоскаленкоA.A. та головного державного виконавця Штойко Л.Р., яка полягає в не розгляді його заяви від 17.08.2017 року про надання дозволу на проведення відеозапису виконавчих дій; визнати неправомірними дії державних виконавців щодо ненадання дозволу проводити відеозапис виконавчих дій при проведенні виконання рішення 22.08.2017 року в приміщенні Солом'янського РВДВС м. Києва ГТУЮ у місті Києві; визнати неправомірними дії державних виконавців щодо не внесення в акт державного виконавця від 22.08.2017 року необхідних відомостей про учасників виконавчих дій та подій, що відбулись під час виконавчих дій по виконавчому провадженню № 54445641, що проводились 22.08.2017 року; зобов'язати державних виконавців внести доповнення до акту державного виконавця, а саме: зазначити місця проживання понятих та інших учасників виконавчих дій, що були присутні під час виконавчих дій 22.08.2017 року по виконавчому провадженню № 54445641; зазначити дійсні обставини, а саме те, що боржник ОСОБА_1 зі своєї сторони виконав вимогу державного виконавця від 18.08.2017 року, а саме: вмовив сина ОСОБА_6 прийти до Солом'янського РВДВС міста Києва ГТУЮ в місті Києві, та особисто привів дитину до Солом'янського РВДВС міста Києва ГТУЮ в місті Києві для виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва по справі № 761/21784/16-ц; зазначити, що боржник жодним чином не чинив перешкод у виконанні рішення суду про відібрання дитини; зазначити, що під час проведення виконавчих дій, державними виконавцями було прийнято рішення, що необхідно з кабінету, де проводяться виконавчі дії видалити батьків дитини ОСОБА_6, представників сторін, що і було зроблено, після чого в кабінеті залишились державні виконавці, що проводили виконавчі дії, дитина ОСОБА_6, поняті, представник служби у справах дітей та психолог; зазначити, що після розмови дитини ОСОБА_6 з державними виконавцями, що проводили виконавчі дії, представником служби у справах дітей та психолога ОСОБА_6, вибіг з кабінету в сльозах і втік, залишивши батька ОСОБА_1, мати ОСОБА_2 та їх представників в коридорі виконавчої служби; зазначити, що при вчиненні виконавчих дій по виконавчому провадженню № 54445641, дитина ОСОБА_6 особисто заявила, що категорично відмовляється йти до матері.

Скарга мотивована тим, що на виконанні Солом'янського районного ВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві перебуває рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27.07.2016 року у справі № 761/21784/16-ц про відібрання дитини та повернення її до матері. Він звернувся до державного виконавця із заявою від 17.08.2017 року про надання йому можливості здійснювати відеозапис виконавчих дій, яку державним виконавцем не розглянуто та не прийнято відповідне рішення. 22.08.2017 року він прибув разом із сином до Солом'янського районного ВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві на вимогу державного виконавця від 18.08.2017 року з метою виконання рішення суду. В процесі виконавчої дії, державними виконавцями Москаленко A.A. та Штойко Л.P. було складено акт від 22.08.2017 року, проте на його думку, цей акт складено з порушеннями вимог Закону України «Про виконавче провадження», а також Інструкції з примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.05.2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано бездіяльність державного виконавця Солом'янського районного ВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві ШтойкоЛ.Р., яка полягає в не розгляді заяви ОСОБА_1 від 17.08.2017 року щодо надання дозволу на проведення відеозапису виконавчих дій неправомірною. Визнано дії державних виконавців Солом'янського районного ВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Москаленко А.А. та Штойко Л.Р. щодо невнесення в акт державного виконавця від 22.08.2017 року необхідних відомостей про учасників виконавчих дій та подій, що відбулись під час виконавчих дій по виконавчому провадженню № 54445641, що проводились 22.08.2017 року. Зобов'язано державних виконавців Солом'янського районного ВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Москаленко А.А. та Штойко Л.Р. розглянути питання про внесення доповнень до акту державного виконавця від 22.08.2017 року в частині зазначення місця проживання понятих та інших учасників виконавчих дій, дійсних обставин виконання ОСОБА_1 судового рішення та вимоги державного виконавця в частині передання дитини та щодо видалення учасників виконавчих дій. В задоволенні решти вимог за скаргою відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду в частині відмови у задоволенні скарги та прийняти рішення, яким скаргу задовольнити в повному обсязі. Посилається на неповне з`ясування судом обставин справи. А саме, суд не взяв до уваги, що ОСОБА_2 знаючи його дійсну адресу проживання не повідомила про неї державного виконавця, всі документи надходили на адресу, за якою він не проживає. Він ніколи не намагався уникнути виконання рішення суду про відібрання дитини та особисто розшукував відомості, чи дійсно є на виконанні документ про відібрання у нього дитини. Постанову про відкриття виконавчого провадження він отримав лише після того, як особисто звернувся до виконавчої служби із заявою від 16.08.2018 року. Крім того, він як боржник зі своєї сторони виконав вимогу державного виконавця від 18.08.2017 року, що свідчить про те, що жодним чином він не чинив перешкод у виконанні рішення суду про відібрання дитини. Суд не надав належної оцінки наданим ним доказам. Дитина сама не бажала йти до матері та спілкуватися з нею.

Відповідно до п. п. 8 п. 1 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не подавали.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_12. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_10 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець не надав суду доказів на підтвердження розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.08.2017 року щодо надання дозволу на проведення відеозапису виконавчих дій, чим вчинив бездіяльність щодо не розгляду клопотання скаржника. Бездіяльність державного виконавця Солом'янського районного ВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Штойко Л.Р. полягає в не розгляді заяви ОСОБА_1 від 17.08.2017 року щодо надання дозволу на проведення відеозапису виконавчих дій. Акт від 22.08.2017 року складений державними виконавцями Москаленко A.A. та Штойко Л.P. з порушеннями Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5. В акті не було зазначено місце проживання понятих, залучених до виконавчої дії, не зазначено дійсних обставин, які відбувались під час виконавчої дії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Солом'янського районного ВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві перебуває виконавче провадження № 54445641 з виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом міста Києва 16.01.2017 року у справі № 761/21784/16-ц.

04.08.2017 року державним виконавцем Солом'янського районного ВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Москаленко A.A. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

17.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця із заявою про завчасне повідомлення його про здійснення виконавчих дій та надання дозволу його представнику проводити відеозапис виконавчих дій, а в разі відмови - забезпечити проведення відеозапису державним виконавцем. Проте, таке клопотання державним виконавцем розглянуто не було та відповідь на заяву не надана.

18.08.2017 року державний виконавець звернувся до ОСОБА_1 із вимогою про необхідність бути присутнім 22.08.2017 року у Солом'янському районному ВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві для примусового виконання рішення суду про відібрання дитини.

22.08.2017 року державним виконавцем Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Москаленко A.A. було складено акт за результатами проведених виконавчих дій, в якому зазначено, що при спілкуванні психолога і представника органу опіки та піклування з дитиною дитина самостійно покинула приміщення, де проводились виконавчі дії. Проведення виконавчих дій перенесено.

Суд першої інстанції дійшов висновків про те, що дії державних виконавців щодо невнесення в акт необхідних відомостей про учасників виконавчих дій та події, що відбулися під час проведення виконавчих дій є неправомірними. Такі висновки у апеляційній скарзі не оспорюються. Той факт, що у резолютивній частині рішення ( абзац третій) не вказано про те, що дії визнані неправомірними не є підставою для скасування ухвали суду, оскільки із змісту рішення вбачається, що речення у абзаці третьому резолютивної частини рішення є незавершеним. Такі недоліки усуваються в порядку, визначеному ст. 269, 270 ЦПК України, а не шляхом скасування судового рішення в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 цього Закону під час виконання рішення про відібрання дитини державний виконавець проводить виконавчі дії за обов`язковою участю особи, якій дитина передається на виховання, із залученням представників органів опіки і піклування.

Відповідно до п. 6 розділу першого «Загальні положення» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 в редакції у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року N 2832/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 року за N 1302/29432 під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Закономта іншими нормативно-правовими актами.

Віповідно до п. 8 цієї Інструкції акт - це документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка &q?ит;від підпису відмовився&q?тк; проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта. До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Суд першої інстанції зобов'язав державних виконавців розглянути питання про внесення доповнень до акту державного виконавця від 22.08.2017 року в частині зазначення місця проживання понятих та інших учасників виконавчих дій, дійсних обставин виконання ОСОБА_1 судового рішення та вимоги державного виконавця в частині передання дитини та щодо видалення учасників виконавчих дій.

Тобто при виконанні даної ухвали суду державний виконавець має відобразити в акті суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події у повному обсязі.

Всі дії учасників виконавчого провадження детально відображені у висновку за результатами участі у примусовій виконавчій дії від 22.08.2017 року, який складено 20.09.2017 року психологом ОСОБА_11. Відтак повторювати опис таких дій у судовому рішенні немає підстав. До того ж суд не має повноважень давати вказівки про те, як саме необхідно відобразити події та якими реченнями викласти хід виконавчих дій.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що висновки суду щодо недоведеності заявником доказами обставин про те, що ОСОБА_1 виконав вимогу державного виконавця від 18.08.2017 року, привів дитину для виконання судового рішення та не чинив перешкод у виконанні рішення не відповідають встановленим у справі обставинам. Разом з тим такі висновки не призвели до неправильного вирішення скарги, оскільки скаргу у частині необхідності внесення в акт дійсних обставин виконання ОСОБА_1 судового рішення та вимоги державного виконавця в частині передання дитини задоволено.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 20.06.2018 року.

Головуючий

Судді