Провадження №2/748/547/18
Єдиний унікальний № 748/1266/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" червня 2018 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Меженнікової С.П.,

при секретарі Решітько А.Д.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: с. Красне, Чернігівського району Чернігівської області, по вул. Перемоги, буд. 58, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2, яка померла 23 січня 2014 року та ОСОБА_3, який помер 15 червня 2007 року, мотивуючи свої вимоги тим, що оскільки правовстановлюючі документи на будинок на спадкодавців не видавалися, він позбавлений можливості оформити спадщину на своє імя, а тому вимушений звернутись з позовом до суду.

Позивач в підготовче засідання не зявився, надав повноваження на представлення його інтересів своєму представнику ОСОБА_4 (а.с. 10-13).

Представник позивача ОСОБА_4 в підготовче засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 74 ).

Відповідач - Іванівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області в підготовче засідання свого представника не забезпечила, надавши клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника та про визнання позову ( а.с. 72).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Як слідує з положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, про що надана письмова заява, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до копії технічного паспорту, домоволодіння № 58 по вул. Перемоги в с. Красне, Чернігівського району Чернігівської області було побудоване у 1965 році ( а.с. 24).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до довідки № 153 від 02.05.2018, виданої виконкомом Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області на підставі записів в погосподарській книзі № 5 за 1986-1990 роки, господарство по вулиці Перемоги, будинок № 58, с. Красне Чернігівського району Чернігівської області відносилось до категорії „колгоспний двір, головою колгоспного двору була ОСОБА_2, членами двору були: ОСОБА_3 чоловік та ОСОБА_1 син ( а.с. 77).

Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір це сімейно-трудове обєднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР №885-ХІІ був введений в дію Закон України Про власність.

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, як колишні члени колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими будівлями, тобто по 1/3 частині кожен.

Згідно записів у копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 056725, ОСОБА_3 помер 15 червня 2007 року (а.с. 15).

Після смерті ОСОБА_3, до спадкового майна належить 1/3 частина вказаного вище житлового будинку з відповідною часткою господарських споруд.

На день смерті 15.06.2007 року ОСОБА_3 був постійно зареєстрований і проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 та області, разом із ним були зареєстровані та проживали дружина - ОСОБА_2 та син - ОСОБА_1, про що свідчить довідка виконкому Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 154 від 02.05.2018 на а.с. 76.

Отже, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняли дружина спадкодавця - ОСОБА_2 та син - ОСОБА_1 і стали мати право кожний по 1/2 частині вказаного вище домоволодіння ( по 1/3-як колишні члени колгоспного двору та по 1/6 - як спадкоємці першої черги за законом).

Згідно записів у копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 223585 ОСОБА_2 померла 23 січня 2014 року ( а.с. 16).

Після її смерті до спадкового майна належить 1/2 частина вказаного вище житлового будинку з відповідною часткою господарських споруд.

На день смерті 23.01.2014 року ОСОБА_2 була постійно зареєстрована та проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1 та області разом із сином ОСОБА_1, про що свідчить довідка виконкому Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 92 від 02.05.2018 на а.с. 78.

Факт перебування позивача ОСОБА_1 в родинних відносинах із спадкодавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як сина і батька та матері підтверджується копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_5 ІІ-ЕЛ № 4222096 ( а.с. 14).

Як вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.04.2018, приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_6 заведено спадкову справу №15/2018 після померлої ОСОБА_2. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 є її син - ОСОБА_1, позивач по справі, який прийняв спадщину за законом. Інформація про заведення спадкової справи після померлого 15.06.2007 ОСОБА_3 відсутня. Згідно інформації Чернігівського РБТІ право власності на спірне домоволодіння станом на 26.03.2018 - не зареєстроване. В звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на вказане вище домоволодіння позивачу було відмовлено у видачі після померлої 23.01.2014 ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вулиця Перемоги, будинок 58, в селі Красне Чернігівського району Чернігівс ької області (а.с. 75).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до позивача ОСОБА_1 перейшли всі права, що належали на момент відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на спірне домоволодіння.

Таким чином, після смерті батька ОСОБА_3, позивач став мати право на вказане вище домоволодіння - на 1/6 частину як спадкоємець першої черги за законом та на 1/3 частку, що належала йому, як колишньому члену колгоспного двору, а всього - на 1/2 частку, а після смерті матері ОСОБА_2 - на 1/2 частку як спадкоємець першої черги за законом , а отже він набув право власності на спірне домолодіння в цілому.

Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Підставою звернення позивача до суду з даним позовом є неможливість оформлення ним свого права на спадщину за законом в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Суд вважає, що в даному випадку наявністю вказаної вище постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом ОСОБА_6 доведено неможливість позасудового оформлення права на спадщину на вказаний будинок через відсутність на нього правовстановлюючих документів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що за позивачем ОСОБА_1, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 можливо визнати право власності на спірне домоволодіння.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 200, 247, 258, 263-265, 354-355 ЦПК України, п.п. 15.5, п. 15 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 392, 1218, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинкок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Перемоги, будинок № 58, в с. Красне Чернігівського району, Чернігівської області.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: 6, адреса зареєстрованого місця проживання: 15572, с. КраснеЧернігівського району Чернігівської області, вул. Перемоги, буд. 58.

Відповідач: Іванівська сільська ради Чернігівського району Чернігівської області, , місцезнаходження: 15562, Чернігівська область, Чернігівський район, с. Іванівка, вул. Дружби, буд. 33 Б.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.П. Меженнікова