Справа № 699/301/18
Номер провадження № 2/699/346/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2018 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

секретар судового засідання Сміян А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_3, про стягнення аліментів на повнолітню дитини на час навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним цивільним позовом у якому просить стягнути з відповідача аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_3, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 30.04.2018 року і до припинення ним навчання, але не більше чим до досягнення ним 23 років.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є батьком ОСОБА_3, який на даний час навчається на 3-му курсі денної форми навчання інженерно-педагогічного факультету Національного педагогічного університету імені ОСОБА_4. Їх спільний з відповідачем син ОСОБА_3, який входить до складу її сімї, потребує матеріальної допомоги, оскільки ніде не працює та не отримує стипендії. Позивачем вказано, що ОСОБА_3 перебуває на її утриманні, як наслідок, нею щомісячно витрачається близько 4 000 грн. на його харчування, одяг, транспортні витрати, навчальне приладдя, оренду квартири та інше. Вказані витрати для неї є непосильними, оскільки її невелика заробітна плата не дозволяє щомісячно оплачувати витрати, які необхідні для навчання сина ОСОБА_5. Водночас, крім сина ОСОБА_5, до складу її сімї входять також ще один спільний з відповідачем син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається у школі, а також непрацездатний по віку батько ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Внаслідок низького рівня доходів задля забезпечення потреб членів своєї сімї вона змушена користуватися кредитними картками та постійно має заборгованість, яка вже становить 13 580,31 грн. Відповідач участі у матеріальному забезпеченні ОСОБА_3 не бере, хоча є працездатним та матеріально забезпеченим, оскільки працює не офіційно, а інших дітей, крім спільних з нею, не має.

Ухвалою судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.04.2018 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та розяснено їм права, передбачені ст.ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Відповідачем у строк, визначений судом в ухвалі від 20.04.2018 року, подано відзив на позов, а також докази їх надсилання іншим учасникам справи. За змістом вказаного відзиву позовні вимоги ним визнаються частково, він погоджується сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. до закінчення його навчання, що зумовленого його матеріальним становищем, відсутністю постійної роботи, а також добровільного утримання іншого спільного з позивачем неповнолітнього сина. При цьому відмічено, що позивачем не вказано на чию користь мають сплачуватися ці аліменти, а також нею не надано доказів щодо того, що їх син не отримує стипендію, переліку покупок на які витрачено кредитні кошти, та щодо конкретних сум, які необхідні для оплати проїзду сина на навчання, оренди квартири, переліку необхідного навчального приладдя та його вартості. Вказано, що непрацездатний батько позивача отримує від держави пенсію та є власником квартири у якій проживає позивач, а сам він фактично проживає з дружиною у іншому населеному пункті.

Позивачем відповіді на вказаний відзив відповідача до суду не надано.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_3, 28.04.2018 року отримав вказану ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками , що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 955, однак протягом визначеного судом строку письмових пояснень по суті предмету спору до суду не надіслав.

З огляду на вказане, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обовязком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Всебічно дослідивши матеріали справи, встановивши характер спірних правовідносин, обєктивно оцінивши належність та допустимість доказів, наданих позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, судом встановлено фактичні обставини справи.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, серії І-СР № 034076, виданим 20.05.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації, його батьком вказано відповідача по справі ОСОБА_2, а матірю ОСОБА_1.

Згідно змісту довідки № 259, виданої 21.03.2018 року деканом інженерно-педагогічного факультету Національного педагогічного університету імені ОСОБА_4, ОСОБА_3 є студентом 3 курсу денної форми навчання вказаного факультету та навчається за освітньо-кваліфікаційним рівень «бакалавр», термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2019 року.

Сторони також мають спільного сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СР № 128536, виданим 10.07.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області.

Відповідно до довідки про склад сімї від 21.03.2018 року № 1/2048 позивач спільно з синами ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьком ОСОБА_7 (власник житла), зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 (72 роки), є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1, виданим 20.06.2006 року Пенсійним фондом України.

Згідно довідки про доходи № 20, виданої 24.03.2018 року Корсунь-Шевченківським районним споживчим товариством, ОСОБА_1 працює на вказаному товаристві на посаді касира, за період з вересня 2017 року по лютий 2018 року їй нараховано 23 913,08 грн. заробітної плати, після утримання податків фактично виплачено 19 019,90 грн.

Відповідно до довідки від 23.03.2018 року № MINDR46MSO1QF8F5 ОСОБА_1 має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за трьома картками «Універсальна Gold» на загальну суму 10 469,63 грн.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України (далі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколу № 7 до неї, Конвенцією ООН про права дитини.

Відповідно до змісту ст. 26 Конвенції ООН про права дитини держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, повязаних з одержанням благ дитиною чи від її імені.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Положеннями ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України враховує, стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність, крім іншого, може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи вказане, суд вважає загальновідомим фактом те, що Національний педагогічний університет імені ОСОБА_4 знаходиться у м. Києві, та не надає безпосередньо освітні послуги на території м. Корсунь-Шевченківського та Корсунь-Шевченківського району. Вказана обставина не потребує доказування у розумінні ч. 3 ст. 82 ЦПК України.

Таким чином, суд критично оцінює довідку про склад сімї від 28.03.2018 року № 1/2048, оскільки факт реєстрації ОСОБА_3 у м. Корсунь-Шевченківський не свідчить про його фактичне проживання за вказаною адресою. Вказане не може заперечуватися позивачем, оскільки нею у позові самостійно вказано, що ОСОБА_3 винаймається житло за місцем навчання.

Враховуючи встановлені обставини у суду відсутні сумніви відносно того, що відповідач є батьком ОСОБА_3, який продовжує навчання та потребує у звязку з цим матеріальної допомоги, яку відповідач з урахуванням власного майнового стану спроможний надавати щонайменше у розмірі 1 000 грн.

Водночас, ОСОБА_1 не має права на звернення із вказаним позовом до суду, оскільки їх спільний з відповідачем син ОСОБА_3, який продовжує навчання, фактично з нею не проживає, та сумніви щодо вказаного у суду відсутні.

З огляду на вказане, відсутні законні підстави для задоволення вказаного позову.

При цьому, у разі відсутності досудового врегулювання питання, що є предметом розгляду, ОСОБА_3 не позбавлений права самостійно звернутися у встановленому порядку до суду з позовом про стягнення аліментів на його користь на час навчання, надавши при цьому належні та допустимі докази щодо заявлених позовних вимог.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 10-13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 278-279, 354-355, 430, пп. 15.5 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Копію рішення суду надіслати сторонам по справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя ОСОБА_8