Справа № 180/903/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.

з секретарем судового засідання Ганоченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: територіальна громада м.Марганець в особі Марганецької міської ради Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком № 44 по вулиці Шишкіна в м.Марганець Дніпропетровської області. Позов обґрунтовано тим, що він є власником будинку № 44 по вулиці Шишкіна в м.Марганець. У будинку зареєстрована його мати ОСОБА_2П, однак з 2013 року вона проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач добровільно знятися з реєстрації відмовляється, участі в утриманні будинку не приймає, чим перешкоджає йому вільно розпоряджатися своїм будинком, зокрема, він не може скористатися своїм право на отримання субсидії.

Також, позивач просив не стягувати з ОСОБА_2 понесені ним судові витрати.

Відповідач відзив на позовну заяву не надала, про розгляд справи повідомлялася належним чином.

Представник територіальної громади м.Марганець в особі Марганецької міської ради пояснень щодо позову, а також заяв і клопотань до суду не надав.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ухвали від 18 червня 2018 року під час розгляду справи проведено судове засідання з викликом позивача та свідків.

Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, заслухавши пояснення позивача та показання свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

11 лютого 2015 року відповідач ОСОБА_2 подарувала позивачу ОСОБА_1 будинок № 44 по вул.Шишкіна в м.Марганець Дніпропетровської області, що підтверджується договором дарування, і на час подачі позову до суду ОСОБА_1 є єдиним власником вказаного нерухомого майна (а.с.6-7).

В зазначеному будинку з 1979 року зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується витягом з домової книги (а.с.9-12).

Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується також довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 12 червня 2018 року (а.с.19).

11 травня 2018 року головою квартального комітету Марганецької міської ради ОСОБА_3 в присутності мешканців вулиці Шишкіна ОСОБА_4 (буд.42), ОСОБА_5 (буд.52), ОСОБА_6 (буд.46), складено акт про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2013 року (а.с.13).

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили той факт, що ОСОБА_2, яка є матірю позивача, в будинку № 44 не проживає, виїхала до доньки у Полтавську область, і з 2013 року за адресою вул.Шишкіна, 44 в м.Марганець Дніпропетровської області не появляється.

За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, яка є матірю позивача, не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 більше 5-ти років і доказів того, що вона відсутня за вказаною адресою з поважних причин, суду не надано.

Реєстрація відповідача за вказаною вище адресою створює позивачу перешкоди в здійсненні користування та розпорядження будинком.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені наявними у справі доказами.

На підставі статей 319, 321, 391 ЦК України, керуючись статтями 12, 13, 77-81, 263-265, 268, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком № 44 по вулиці Шишкіна в м.Марганець Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований та мешкає за адресою: 53400, Дніпропетровська область, м.Марганець, вул. Шишкіна,44.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: 53400, Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Шишкіна,44, фактично проживає за адресою: 38520, Полтавська область, Диканський район, село Водяна Балка, вул.Молодіжна,18.

Третя особа: Територіальна громада м.Марганець в особі Марганецької міської ради, , юридична адреса: Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Єдності, 29-а.

Судове рішення складено 03 липня 2018 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна