провадження № 2-о/760/269/18
У Х В А Л А

23 червня 2018 року у м. Києві суддя Солом?янського районного суду м. Києва Кізюн Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Солом'янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту народження дитини,-

в с т а н о в и в :

12.06.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Солом'янського районного суду міста Києва з заявою, згідно якої просить встановити факт народження ОСОБА_3.

Подана заяву не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177, 318 ЦПК України.

Ухвалою суду від 14 червня 2018 року заява була залишена без руху з наданням заявнику строку протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних судом недоліків. Крім того, заявнику було роз'яснено, що в разі невиконання вимог суду, заява буде визнана неподаною і повернута йому.

Так, в ухвалі суду про залишення заяви без руху зазначалося про те, що згідно вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з вимогами ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно зі ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

Згідно із ч. 2 вищевказаної статті до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Заявником не було надано доказів, що підтверджують викладені у заяві обставини стосовно даних про батьків дитини, а саме: копії їх паспортів та відомості про реєстрацію.

Крім того, в заяві у якості заінтересованої особи необхідно було зазначити матір дитини, вказавши її адресу місця проживання та засоби зв'язку.

Письмові докази, відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України, повинні бути подані в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Жодна з копій долучених заявником до поданої заяви про встановлення факту народження дитини документів не була засвідчена належним чином, відповідно до вимог статті 95 ЦПК України.

Крім того, заявником не було сплачено судовий збір за подання заяви до суду. Так, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI, за подання до суду заяви у справах окремого провадження справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», з 01.01.2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762,00 грн.

З огляду на вище викладене, заявнику необхідно було сплатити судовий збір за ставками, які передбачені за подачу до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою в розмірі 352,40 грн.

Оскільки заява не відповідала вимогам ЦПК України, то заявнику було надано строк для усунення зазначених недоліків шляхом подання належно оформленої заяви, з урахуванням вимог ст.ст. 175, 177, 318 ЦПК України та даної ухвали.

Заявник ОСОБА_2 отримав копію ухвали суду 18 червня 2018 року, що підтверджується відповідною розпискою про отримання копії ухвали.

18 червня 2018 року заявником до суду на виконання ухвали про залишення заяви без руху було подано через канцелярію суду заяву на виконання ухвали суду у справі №760/15326/18 від 14 червня 2018 року.

Разом з тим, у заяві, поданій на усунення недоліків, заявником не виконано вимоги ухвали про залишення заяви про встановлення факту народження дитини без руху.

Так, заявником не зазначено в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, у заяві не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості заявнику відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З поданої заяви вбачається, що державна реєстрація народження дитини не була проведена на території України, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до ст. 13 Закону України "Про держану реєстрацію актів цивільного стану".

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України - заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Із наданих суду документів, не вбачається, що заявник ОСОБА_2 є батьком народженої дитини та має право відповідно до вимог ст. 317 ЦПК України звернутися до суду із заявою про встановлення факту народження.

Щодо встановлення факту народження в судовому порядку суд зазначає, що встановлення таких фактів судом можливо при безумовному достовірному доведенні обставин народження дитини та походженні її від батьків, та за відсутності встановленого іншого - позасудового порядку.

Таким чином, заявником не викладено обставин та не надано доказів, що підтверджують факт народження дитини, місце і дату та вказують на імена батьків.

Заявнику також роз'яснювалося, що у разі виправлення недоліків у вказаній частині, заявнику слід надати до суду заяву в новій редакції, а також її копію та копію всіх документів, доданих до неї, для надіслання заінтересованій особі (особам), як передбачено ст. 177 ЦПК України.

Заявником на усунення недоліків подано заяву в одному примірнику.

За таких обставин заявником не усунуто зазначені в ухвалі про залишення заяви без руху недоліки у визначений судом строк шляхом подання належно оформленої заяви, з урахуванням вимог ст.ст. 175, 177, 318 ЦПК України та даної ухвали.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 статті 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, заяву слід повернути заявнику.

Разом з тим, згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Солом'янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту народження дитини - повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.І. Кізюн