Справа № 417/5840/18
Провадження № 2-о/417/193/18
РІШЕННЯ

Іменем україни

"21" червня 2018 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Шкирі В. М.

за участі секретаря Грибєнік О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Марківка Луганської області цивільну справу окремого провадження за заявою представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, заінтересована особа: Марківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту що має юридичне значення,-

встановив:

21.06.2018 представник заявника звернувся до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України визначеній Верховною Радою України - в м. Луганськ, у віці 83 роки.

На обґрунтування своїх вимог представник заявника посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України у м. Луганськ померла бабуся заявника - ОСОБА_4, про що було видано лікарське свідоцтво про смерть, а в подальшому й Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 «Жовтневим відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки» від 10.03.2016 на території, яка є тимчасово окупованою.

Представник заявника звернулася до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для реєстрації смерті проте їй було відмовлено з постиланням на те, що нею для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024.

Таким чином заявник позбавлена можливості провести державну реєстрацію смерті на території України, яка контролюється державними органами та отримати свідоцтво про смерть встановленого зразка.

Згідно з ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Жодних клопотань до суду не надійшло.

Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи, за наявними у суду матеріалами.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд дослідивши заяву, наявні у суду матеріали, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_4, виданого Краснодонським РВ УМВС України у Луганській області заявник ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 та має картку платника податків НОМЕР_1, з 2014 року вона тимчасово перемістилася до с. Скородна Марківського району Луганської області .

Згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_5, виданого Жовтневим РВ УМВС України у Луганській області ОСОБА_5 була зареєстрована у АДРЕСА_1 та мала картку платника податків НОМЕР_2.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 30.05.1983 заявник ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_6, який є сином померлої ОСОБА_5 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 19.04.1956), тобто заявник - онука ОСОБА_5

Педставник заявника ОСОБА_2 є матір'ю заявника, що діє на підставі довіреності від 06.04.2016 року

Згідно копії медичного свідоцтва про смерть №153 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луганську «Луганської народної республіки».

Згідно довідки про причину смерті ОСОБА_5 помер внаслідок дисциркулярної енцефалопатії ІІІ ступеню, у віці 83 роки.

Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого «Жовтневим відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністрерства юстиції Луганської Народної Республіки» від 10.03.2016 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луганськ «Луганської Народної Республіки».

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі ОСОБА_5 за життя склала заповіт на користь заявника ОСОБА_1.

Факт смерті ОСОБА_5 також підтверджується копіями фотокарток із кладовища.

Листом Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 20.06.2018 №449/17.19-08 представнику заявника відмовлено у проведення державної реєстрації смерті з підстав, що нею для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024.

Отже, судом встановлено, що заявник є онукою ОСОБА_4 факт смерті якої необхідно встановити, оскільки смерть настала на тимчасово окупованій території України визначеній постановою Верховної Ради України в м. Луганськ.

Вирішуючи справу по суті судом використовуються норми процесуального та матеріального права виходячи при цьому з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно п.2 ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 №1064.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000року, підставою для державної реєстрації смерті є зокрема:

- лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов'яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.п. 13, 18 цієї ж Постанови суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

В практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобовязані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

За цих обставин суд вважає надані заявником документи, як доказ смерті особи, не дивлячись на те, що установи, які видали ці документи, знаходяться на території, яка тимчасово не контролюється органами державної влади України належними та допустимими.

За ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що встановлення факту смерті ОСОБА_4 необхідне заявнику для проведення державної реєстрації смерті на території України, яка контролюється державними органами та оформлення спадщини.

Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

При цьому копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Судові витрати на підставі ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 7, 8,12, 81, 258-259, 263, 265, 273, 279, 280 ч.1, 282, 284, 288-289, 293, 294, 317, 319, 352, 352, 355 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Заяву представника заявника ОСОБА_2 (картка платника податків НОМЕР_1, зареєстравана за адресою: АДРЕСА_1), заінтересована особа: Марківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту що має юридичне значення - задовольнити повністю.

Встановити факт, що громадянка України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженка с. Косолапово Косолапівського району Марійської АРСР померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Луганськ, внаслідок дисциркулярної енцефалопатії ІІІ ступеню, у віці 83 роки.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію судового рішення, негайно після його проголошення надіслати до Марківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для державної реєстрації смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Роз'яснити заявникові, що рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Марківський районний суд протягом тридцяти днів з дня з дня складання цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Марківського районного суду В.М. Шкиря