У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М.,

при секретарі судового засідання Горбані О.В.,

за участю: заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві скаргу ОСОБА_1; заінтересовані особи: ОСОБА_2, Подільський районний відділ Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві (надалі Подільський РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві) на дії та рішення державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник в травні 2016 року звернувся до суду зі скаргою на дії заступника начальника Подільського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Мойсеєнка В.В. та просить скасувати прийняту ним постанову від 23.03.2016 року про закінчення виконавчого провадження №34100611 з примусового виконання виконавчого документа - виконавчого листа №2-3609/11, виданого Подільським районним судом м. Києва 17.08.2012 року, про зобов"язання ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні частиною її земельної ділянки площею 0,0600 га., що розміщена за адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення за рахунок ОСОБА_2 паркану довжиною 11 м.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що 23.03.2016 року заступником начальника Подільського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Мойсеєнком В.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №34100611 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження". Дане виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого листа №2-3609/11, виданого Подільським районним судом міста Києва 17.08.2012 року про зобов"язання ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні частиною її земельної ділянки площею 0,0600 га., що розміщена за адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення за рахунок ОСОБА_2 паркану довжиною 11 м. Заявник вважає, що державним виконавцем неправомірно закінчено виконавче провадження, оскільки не в повній мірі вжито заходів передбачених Законом України "Про виконавче провадження" по примусовому виконанню виконавчого документа. Державний виконавець в порушення вимог ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" не здійснив виконання рішення без участі боржника відповідно до повноважень, наданих йому законом, витрати виконавчого провадження мав стягнути за рахунок боржника.

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 27.10.2017 року вищевказану справу передано в провадження судді Ларіонової Н.М.

Заявник в судовому засіданні вимоги скарги підтримала та надала пояснення, аналогічні викладеним в скарзі обставинам.

В судове засідання представник Подільського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

На підставі ч. 2 ст. 450 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд,дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 17.08.2012 року Подільським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2-3609/11 про зобов"язання ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні частиною її земельної ділянки площею 0,0600 га., що розміщена за адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення за рахунок ОСОБА_2 паркану довжиною 11 м.

В силу ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на день виникнення правовідносин, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно ч. 2 ст. 11 Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

З матеріалів скарги вбачається, що постановою заступника начальникаПодільського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Мойсеєнка В.В. від 23.03.2016 року закінчено виконавче провадження №34100611 з примусового виконання виконавчого документа №2-3609/11, виданогоПодільським районним судом м. Києва 17.08.2012 року про зобов"язання ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні частиною її земельної ділянки площею 0,0600 га., що розміщена за адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення за рахунок ОСОБА_2 паркану довжиною 11 м., відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

З вказаної постанови вбачається, що у разі якщо виконання рішення суду без участі боржника неможливе виконавчий документ повертається без виконання до суду, який його видав. Виконавчий лист №2-3609 від 17.08.2012 року, виданий Подільським районним судом м. Києва, боржником, у встановлений державним виконавцем строк, добровільно не виконаний. В зв"язку з невиконанням вимог державного виконавця, 17.02.2016 року винесено постанову про накладення штрафу на боржника, 18.03.2016 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у подвійному розмірі, а також 22.03.2016 року винесено подання до правоохоронних органів про притягнення боржника до кримінальної відповідальності, згідно вимог ст. 382 КК України, за умисне невиконання рішення суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України встановлено, що основними принципами діяльності органів Державної влади, їх посадових осіб є обов'язок діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Разом з тим, частинами 1, 2 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Враховуючи викладені обставини, державний виконавець мав правові підстави для організації без участі боржника виконання рішення відповідно до повноважень, наданих йому законом, з подальшим стягненням з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що скарга є заснованою на законі, доводи є обґрунтованими та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду, а відтак порушене право заявника підлягає захисту.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1, 11, 49, 50, 75 Закону України «Про виконавче провадження», п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст. 447-453, 353ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1; заінтересовані особи: ОСОБА_2, Подільський районний відділ Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві на дії та рішення державного виконавця - задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії заступника начальника Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Мойсеєнка В.В. при винесенні постанови № 34100611 від 23.03.2016 р. про закінчення виконавчого провадження.

Скасувати постанову заступника начальника Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Мойсеєнка В.В. від 23.03.2016 р. про закінчення виконавчого провадження № 34100611 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-3609, виданого 17.08.2012 р. Подільським районним судом м. Києва, про зобов'язання ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2) усунити перешкоди ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1).

Після набрання ухвалою законної сили Подільському районному відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві повідомити Подільський районний суд м.Києва та заявника ОСОБА_1 про виконання даної ухвали не пізніше ніж у 10-денний строк з дня одержання її копії.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день складання повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН. М. Ларіонова