Постанова

Іменем України

20 червня 2018 року

м. Київ

справа № 761/10023/16-ц

провадження № 61-16712св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідач - викладач Інституту післядипломної освіти Київського національного університету імені Тараса Шевченка - ОСОБА_4,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 травня 2016 року у складі судді Оніщук М. І.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1., ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просили зобов'язати викладача Інституту післядипломної освіти Київського національного університету імені Тараса Шевченка - ОСОБА_4 виконати закон - надати повну й належну запитувану інформацію письмово, стягнути 25 000,00 грн моральної шкоди та 10 000,00 грн майнової шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2016 року позовну заяву повернуто позивачу для подачі до належного суду, оскільки не підсудна до Шевченківського районного суду міста Києва.

Не погоджуючись з цією ухвалою суду, позивачі оскаржили її в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року апеляційна скарга залишена без руху для усунення недоліків, а саме позивачам необхідно було сплати судовий збір та додати до апеляційної скарги оскаржувану ухвалу за підписом судді Сіромашенко Н. В.

28 квітня 2016 року на адресу Апеляційного суду міста Києва надійшла заява разом із копією оскаржуваної ухвали за підписом судді, однак в частині сплати судового збору недоліки не усунуто.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 29 квітня 2016 року продовжено процесуальний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме - для сплати судового збору.

19 травня 2016 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про усунення недоліків, з якої вбачається що не погоджується з ухвалою суду в частині сплати судового збору, з посиланням на пункт 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року та Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1., ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2016 року визнано неподаною і повернуто.

Ухвала мотивована тим, що вимоги ухвал Апеляційного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року та 29 квітня 2016 року в частині сплати судового збору ОСОБА_2 не виконані. Крім того, апеляційний суд послався на те, що відповідно до статті 22 Закону «Про захист прав споживачів», позивач звільняється від сплати судового збору за подання саме позовної заяви до суду першої інстанції, але має обов'язок щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 травня 2016 року, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати і передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 як споживач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

Колегія суддів приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

При визнанні неподаною та поверненні апеляційної скарги, апеляційний суд вказав, що недоліки апеляційної скарги в частині сплати судового збору ОСОБА_2 не виконані. Оскільки статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, позивачі не звільняються від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком апеляційного суду з таких підстав.

Системне тлумачення норм статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дозволяє зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб як споживачі серед переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають або позбавлені. Оскільки така пільга встановлена спеціальною нормою (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів), що закріплена в законі, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Звільнення споживачів від сплати судового збору має відбуватися не тільки у суді першої інстанції (при пред'явленні позову), але й на наступних стадіях цивільного процесу (при подачі апеляційної та касаційної скарги). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права. Аналогічний висновок зроблений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц.

Таким чином, апеляційний суд безпідставно поклав на ОСОБА_2, який звернувся до суду за захистом прав споживача, обов'язок зі сплати судового збору та передчасно визнав його апеляційну скаргу неподаною і повернув її. Суд вважає, що у цьому випадку суд апеляційної інстанції виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 травня 2016 року скасувати.

Передати справу № 761/10023/16 до Апеляційного суду міста Києва для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. П. Курило