Ухвала

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 751/7494/17

провадження № 61-35982ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 17 травня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом і просила визнати неправомірними дії відповідача з нарахування їй суми до оплати за надані послуги за опалення місць загального користування будинку за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року в розмірі 3 753,54 грн та зобов'язати відповідача скасувати безпідставно нараховану їй заборгованість шляхом проведення відповідного коригування по особовому рахунку №40313.

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 07 лютого 2018 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» щодо нарахування ОСОБА_1 оплати за опалення місць загального користування за опалювальний період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року в розмірі 3 753,54 грн. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» скасувати нараховану ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги по оплаті теплової енергії за опалення місць загального користування згідно будинкового лічильника по квартирі АДРЕСА_1 за опалювальний період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року шляхом проведення відповідного коригування по особовому рахунку № НОМЕР_1. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 17 травня 2018 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» задоволено, рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 07 лютого 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Компенсовано Публічному акціонерному товариству «Облтеплокомуненерго» витрати, понесені на сплату судового збору при зверненні з апеляційною скаргою, в сумі 960 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

13 червня 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просила скасуватипостанову Апеляційного суду Чернігівської області від 17 травня 2018 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору в даній справі є визнання неправомірними дій з нарахування суми до оплати за надані послуги за опалення місць загального користування будинку за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року в розмірі 3 753,54 грн та зобов'язання скасувати безпідставно нараховану заборгованість шляхом проведення відповідного коригування по особовому рахунку №40313.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Судове рішення судом апеляційної інстанції ухвалено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у малозначній справі і воно не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Зазначення у постанові Апеляційного суду Чернігівської області від 17 травня 2018 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для її розгляду судом касаційної інстанції, оскільки такий розгляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 17 травня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про захист прав споживача.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук