Справа № 307/1482/18
Провадження № 2/307/991/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В., з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

В С Т А Н О В И В :

Позивач предявила позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Свої вимоги мотивує тим, що 09 листопада 2013 року вона вступила до шлюбу з відповідачем по справі ОСОБА_2 Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач не надає грошову допомогу на утримання сина. Вона сама веде догляд за сином та матеріально його утримує. Відповідач на державній роботі не працює, є сезонним робітником, працює за кордоном, тому його заробіток носить нерегулярний мінливий характер. Тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково та пояснив, що він офіційно ніде не працює, іноді виїжджає на сезонні роботи, і не взмозі сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. Згідний сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка уклала шлюб з відповідачем 9 листопада 2013 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ФМ № 110348 від 09.11.2013 року. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про народження серія І-ФМ № 290951 від 11.04.2014 року, який знаходиться на повному утриманні та вихованні позивачки, що стверджується довідкою Біловарської сільської ради № 170/02-13 від 16.05.2018 р.

Позивачка сама виховує малолітнього сина, ніде не працює, проживає разом з сином у будинку своїх батьків, що підтверджується актом матеріально-побутових умов.

Відповідач немає постійного місця роботи, є сезонним працівником.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи наведене, суд вважає, що є підстави для застосування до відповідача примусового порядку стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). В інших випадках аліменти визначаються у частці від заробітку платника (ч. 1 ст. 183 СК України).

Згідно ст. 184 Сімейного кодексу якщо платник аліментів має не регулярний мінливий дохід , частину доходів одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин , що мають істотне значення, суд за заявою стягувача або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1492 грн. та від 6 до 18 років становить 1860,00 гривень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачуваних цим Кодексом випадках.

Отже, виходячи з вищенаведеного та беручи до уваги, що прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 1492,00 гривень, суд вважає, що слід стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти щомісячно в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України,, ст.ст. 180, 184 СК України , -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти щомісячно в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22.05.2018р.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині одномісячного стягнення аліментів в розмірі 1000 гривень на дитину.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканець с. Крива, вул. Миру, 22, Тячівського району , Закарпатської області.

Повний текст рішення виготовлено 22.06.2018 р.

Суддя: В.В. Чопик