Справа № 526/772/17
Провадження № 2/526/11/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 червня 2018 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого Киричка С.А.,

за участю секретаря Широколави О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

третя особа ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гадяцької міської ради орган опіки та піклування, треті особи на стороні відповідача: опікун ОСОБА_3, Гадяцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання батьківства,-

встановив:

Позивач звернувся у квітні 2017 року до суду з позовом, в якому просив визнати, що він є батьком ОСОБА_4 та зобов'язати відділ реєстрації актів цивільного стану Гадяцького РУЮ внести зміни до актового запису № 126 про народження ОСОБА_4, виключивши запис про батька дитини "ОСОБА_6"

У судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що вони проживали разом з ОСОБА_5 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_7. Після народження у 2005 році дитини, вони деякий час проживали в м.Гадяч, а потім виїхали до м.Кременчук, де і померла ОСОБА_5 У актовому записі про народження дитини мати зазначила в графі батько ОСОБА_6 не пояснюючи йому причину, так як він в той час був у тривалому відрядженні. На даний час ОСОБА_4 проживає в сім'ї опікуна, яким є брат померлої, але він бажає, щоб дитина проживала з ним і з цією метою звернувся з позовом про визнання батьківства.

Представник відповідача - органу опіки та піклування Гадяцької міської ради до суду не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Представник Гадяцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в останнє судове засідання не з'явився, надавав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа - опікун ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, мотивуючи тим, що за життя ОСОБА_5 повідомила йому про те, що позивач не є батьком дитини, а також ОСОБА_4 не хоче проживати у позивача.

Заслухавши сторони, свідків, вивчивши матреіали справи, суд прийшов до висновку про задволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в м.Кременчук.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в графі батько зазначений ОСОБА_6, мати ОСОБА_5.

Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу 12 листопада 2002 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано.

Рішенням №103 від 13.02.2017 року малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 надано статус дитини-сироти.

Розпорядженням голови Гадяцької РДА від 15.02.2017 року №167 призначено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 опікуном над малолітньою ОСОБА_4, місцем проживання визначити місце проживання її опікуна за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до актового запису про народження №126 від 15 серпня 2005 року запис відомостей про батька здійснено за заявою матері №14 від 15.08.2005 року.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказує, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Згідно показань малолітнього свідка ОСОБА_4, допитаної в присутності представника служби у справах дітей, вона проживала разом з померлою матір'ю та позивачем. До часу смерті матері вона жодного разу від неї не чула про те, що ОСОБА_1 не є її батьком. Про це вона дізналася тоді, коли стала проживати в сім'ї опікуна, а також в подальшому з розмов інших дорослих. Стосовно проживання разом з батьком вона не заперечує, але після того, як буде встановлено, що він є її рідним батьком. На судово-генетичну експертизу вона не з'явилася одного разу, так як захворіла, а іншого разу була зайнята в школі, тому опікуни вирішили не везти її на експертизу. За час проживання однією сім'єю з позивачем вона вважала та називала його батьком, про неї він завжди піклувався, проводив з нею вільний час. В школу він її не відводив, так як вона поруч з домом.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що позивач проживав тривалий час разом з дружиною та дитиною з нею в одному будинку. Про те, що він не записаний батьком дитини ніхто не знав, так як у них були гарні сімейні відносини. Під час хвороби ОСОБА_5 вона допомогала їй, коли позивач був відсутній вдома та перебував на роботі.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які є мешканцями будинку по АДРЕСА_1 також у судовому засіданні показали, що знають позивача як батька дитини, який займався її вихованням та спільно проживав разом з нею та дружиною, яка померла. Ніхто з них не знав про відсутність запису про батьківство, так як стосунки між батьком і дитиною були дуже добрі.

Факт проживання однією сім'єю підтверджується також довідкою про склад сім'ї від 12.04.2017 року, згідно якої в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_1, власник ОСОБА_5 ( померла ІНФОРМАЦІЯ_7.) , донька ОСОБА_4.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїхз вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем в ході судового розгляду справи було заявлено клопотання про призначення судово-генетичної експертизи. Ухвалами суду експертиза призначалася в різних експертних установах, в перших двох випадках в установах, які були запропоновані третьою особою - опікуном дитини ОСОБА_3, але з об'єктивних причин не була проведена.

Після призначення експертизи в Київському клінічному бюро судово-медичної експертизи дитина для відбору зразків крові доставлена не була. Опікуном дитини в судових засіданнях не було надано будь-яких підтверджуючих документів щодо поважності причин неявки для проведення експертизи, тому суд вважає , що опікун ОСОБА_3 ухилився від участі в експертизі. Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто з цих осіб ухиляється, а а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до ст. 134 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов'язання відділу реєстрації актів цивільного стану Гадяцького РУЮ внести зміни до актового запису про народження є передчасними, так як вони можуть бути проведені відповідно до вимог чинного законодавства після набрання рішенням законної сили. Окрім того, позовна вимога заявлена до третьої особи, а не до відповідача по справі.

Керуючись ст.ст.258, 263-266, 268 ЦПК України,-

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженець м.Жданівка Донецької області, житель АДРЕСА_1 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.06.2018 року.

Головуючий: С. А. Киричок