Справа № 196/830/18
№ провадження 2/196/342/2018
29 червня 2018 року смт.Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої - судді ГУДИМ О.М.
при секретарі - Шевченко Т.І.
розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,
ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.
На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_2 є його рідним батьком відповідно до свідоцтва про народження серії І-КИ №081348, видане виконкомом Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області 19.05.2000 року.
Шлюб між його батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано 06 серпня 2001 року, актовий запис№45.
Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з ОСОБА_2 на користь його матері стягувалися аліменти на його утримання.
На даний час, при досягненні ним повноліття, він зареєстрований за місцем проживання матері ОСОБА_3, але проживає в м.Полтава, оскільки навчається на 3-му курсі денного відділення Полтавського коледжу харчових технологій Національного університету харчових технологій, не одружений, не працює.
Його мати ОСОБА_3 у 2009 році зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 Від шлюбу мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
У коледжі він навчається за кошти державного замовлення, проте стипендію отримує не систематично.
Проте, йому не вистачає коштів на поїздки до місця навчання та додому, на одяг, харчування, оплату гуртожитку, у зв'язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Мати ОСОБА_3 працює вчителем, батько до досягнення ним повноліття не сплачував в повній мірі аліменти, а тому матері на даний час не завжди вистачає коштів, щоб його утримувати.
Враховуючи вищевикладені обставини, вважає, що на підставі ст.199 СК України батько має можливість сплачувати аліменти на його користь в розмірі 1/4 частини його доходів, щомісячно, до закінчення ним навчання чи до досягнення ним 23 років, у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 в підготовчому засіданні позовні вимоги змінили, а саме щодо строку стягнення аліментів: прохали стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 до закінчення ним навчання, тобто до 28 червня 2019 року. Змінені позовні вимоги підтримали повністю та прохали їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому засіданні змінені позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення.
Третя особа ОСОБА_3 в підготовчому засіданні вважала, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Суд, заслухавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, з'ясувавши правові позиції сторін, встановивши щирість їх намірів, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог.
Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).
За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно положень ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у сімейному Кодексі України.
Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
В даному випадку у підготовчому засіданні відповідно до норм ч.1 ст.81 ЦПК України встановлено наступне.
Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КИ №081348, виданого виконавчим комітетом Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області 19.05.2000 року, відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1 (а.с.7).
Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03.10.2000 року присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7, третьої особи в даній справі, аліменти на утримання відповідача, до досягнення останнім повноліття (а.с.15).
Відповідно до довідки від 27.04.2018 року №196 позивач ОСОБА_1 навчається на 3 курсі денного відділення Полтавського коледжу харчових технологій Національного університету харчових технологій, термін навчання у коледжі з 01.09.2015 року по 28 червня 2019 року, навчання за кошти державного замовлення (а.с.13).
Відповідно до вимог ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ст. 200 ч.1 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.
Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до вищенаведеного спроможність надавати матеріальну допомогу є предметом доказування, а обов'язковою умовою надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання ними матеріальної допомоги.
Позивач навчається за державним замовленням, проте стипендію отримує не систематично, самостійно працювати та отримувати заробітну плату на даний час ОСОБА_1 не має можливості.
Мати позивача (третя особа по справі) допомагає синові матеріально в силу своїх можливостей, але не в змозі самостійно утримувати свого повнолітнього сина.
Відповідач по справі фізично здорова та працездатна особа, отримує дохід, а отже має змогу надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому синові, який навчається і потребує матеріальної допомоги. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи те, що позивач є повнолітнім та продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатною особою, матеріальної допомоги на утримання позивача добровільно не надає, позов визнав повністю, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на його утримання до закінчення строку навчання, що буде відповідати інтересам обох сторін.
Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.
Таким чином, судовий збір в розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Відповідно до ст.430 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 191, 200 СК України ст.ст.133, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 354, 430, п.п.15 п.15 ч.1 Перехідних положень Розділ ХІІІ ЦПК України, суд, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на його користь, до закінчення строку навчання - до 28 червня 2019 року, починаючи з 12 червня 2018 року.
Рішення в цій частині допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду в повному обсязі виготовлено 04 липня 2018 року.

Головуюча О.М.ГУДИМ