АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1018/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участю секретаря: Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2018 року у складі судді Кондрацької Н.М. у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики, за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позик, та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним.

Представник ОСОБА_6 заявив клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи з метою встановлення належності ОСОБА_6 підпису в розписці та договорі позики.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2018 року клопотання задоволено частково, призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

ОСОБА_5 оскаржив ухвалу в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи скарги зводяться до того, що предметом доказування в даному випадку є виконання або невиконання правочину сторонами, а не підтвердження справжності підпису ОСОБА_6 у розписці та договорі. Ні у відзиві, ні у зустрічній позовній заяві ОСОБА_6 не вказувала, що вона не підписувала договір позика та розписку.

Зупинення у справі призведе до безпідставного затягування розгляду справи.

Представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що доводи скарги є необґрунтованими та незаконними. Просить апеляційну скаргу відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що призначення судової почеркознавчої експертизи є необхідним для всебічного та повного встановлення обставин справи.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір позики від 23 листопада 2016 року (а.с. 7-8) та складена розписка ОСОБА_6 про отримання грошей (а.с. 9).

Крім того, на забезпечення виконання договору позики між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір іпотеки житлового будинку та земельної ділянки (а.с. 10-13).

Договір забезпечення (іпотеки) посвідчено нотаріально. Зокрема, нотаріус засвідчив, що договір підписано сторонами у його присутності. Особи сторін встановлено, їх дієздатність, а також належність ОСОБА_6 житлового будинку та земельної ділянки перевірено.

Таким чином, підписання договору забезпечення, що не оскаржується сторонами спору, є підтвердженням наявності між ними основного зобовязання, яке забезпечується іпотекою.

Крім того, у зустрічному позові (а.с. 79-80) ОСОБА_6 вказувала, що між сторонами був укладений договір позики, проте фактично грошову позику в розмірі 42 000 дол. США вона не отримувала. Оспорюваний у зустрічному позові договір позики від 23.11.2016 року та розписка складені відповідно до раніше укладеного договору позики між ОСОБА_5 та її чоловіком ОСОБА_8

Таким чином, ОСОБА_6 не заперечувала факт підписання договору позики від 23.11.2016 року.

Більше того, в зустрічній позовній заяві ОСОБА_6 просила визнати договір недійсним, не через те, що вона його не підписувала, а у звязку з його фіктивністю, оскільки, як зазначено в зустрічному позові, «наявний договір позики від 23.11.2016 року укладено без наміру створення правових наслідків саме між позивачем та відповідачем, отриманням та повернення коштів позивачем /за зустрічним позовом/, адже кошти отримані за іншим договором позики ще у 2014 році ОСОБА_8І.»

У відзиві на позов (а.с. 88-89) ОСОБА_6 оскаржує позовну вимогу ОСОБА_5 про стягнення з неї неустойки в розмірі 1 574 669 грн., наводячи при цьому аргументи про зменшення розміру неустойки.

При цьому, у відзиві на позов ОСОБА_6 жодним чином не вказує не те, що вона не підписувала оспорюваний договір позики чи розписку.

Проте, в клопотанні про призначення експертизи, ОСОБА_6 заперечує, що вона «має відношення до підпису на договорі позики та розписці» та просить встановити справжність її підпису під вказаними документами шляхом призначення судової почеркознавчої експертизи.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з ч. 2 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує у експерта спеціальних знань.

З аналізу наведених норм вбачається, що експертиза призначається за умови необхідності отримання висновку з питань, які потребують спеціальних знань, відсутніх у суду, і які стосуються предмета доказування по даній справі, тобто сукупності обставин(фактів), які підлягають доведенню.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що первісний позов стосується стягнення заборгованості, а в зустрічному позові ОСОБА_6 ставить вимогу про визнання договору позики недійсним у звязку з його фіктивністю, оскільки договір укладено не з метою настання правових наслідків, передбачених цим договором.

Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законом.

Для визнання правочину фіктивним не вимагається встановлення справжності чи підробки підпису.

Тому, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що підтвердження підпису ОСОБА_6 в договорі та розписці не входить до предмета доказування у даній справі. А у звязку з цим, підстави для призначення почеркознавчої експертизи відсутні.

За таких обставин, ухвала районного суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду у відповідності до вимог ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 27 червня 2018 року.

Судді