Справа № 148/1041/18
Провадження №2/148/570/18
РІШЕННЯ

Іменем України

26 червня 2018 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області в складі: головуючого судді Саламахи О.В.

за участю: секретаря Носулько К.П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 з позовом до Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що 30.05.1993 померла її мати ОСОБА_2, після смерті якої залишилося спадкове майно. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, проте вважаючи, що її сестра буде приймати спадщину, так як вона теж є спадкоємцем першої черги, не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини протягом визначеного законом строку. Однак, її сестра ОСОБА_3 від належної їй частки в спадковому майні відмовилася, подавши про це відповідну заяву.

Позивач, вважаючи що строки пропущенні нею для прийняття спадщини є поважними, бажаючи реалізувати своє право на спадщину просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач у судове засідання не зявилася, однак надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності у якій зазначила, що позов підтримує і просить його задовольнити, надавши їй строк терміном три місяця для прийняття спадщини, залишити за нею судові витрати.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте на адресу суду надійшла заява, у якій зазначено, що Кирнасівська селищна рада Тульчинського району Вінницької області проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечує, просить розгляднути справу без участі її представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випаду визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи суд встановив: згідно копії свідоцтва про смерть серії ІІ-ГЮ № 284885 від 31.05.1993, ОСОБА_2, померла 30.05.1993 (а.с.6).

Згідно довідки № 1187 від 30.05.2018, виданої виконкомом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, після смерті 30.05.1993 ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: вул. Зарічна, 46, смт. Кирнасівка, Тульчинський район Вінницька область. Спадкоємцями є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва № 1151 на право особистої власності на жилий будинок від 04.07.1975, житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Зарічна, 46, смт. Кирнасівка, Тульчинський район Вінницька область належить ОСОБА_2 (а.с.14-15).

Відповідно до заяви, поданої до Тульчинської нотаріальної контори 11.05.2018, ОСОБА_5, спадщину після смерті матері ОСОБА_2, померлої 30.05.1993 не прийняла та на неї не претендує, в судові органи для продовження строку для прийняття спадщини звертатися не буде та не заперечує, щоб свідоцтво на право на спадщину за законом було видане на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 8).

Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву при прийняття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і вищевказана норма закону зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до п. 24 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому суд повинен виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, не переробними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічно правової позиції притримується Верховний Суд у постанові 198/476/16-ц від 18.01.2018.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів.

Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатні докази, що підтверджують поважність причин через, які пропущено строк для прийняття спадщини і дають суду підстави визнати додатковий строк для прийняття спадщини.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем на її прохання.

На підставі викладеного і керуючись ст. 1268, 1272 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 81, 19, 23, 76-81, 95, 141, 206, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для прийняття спадщини, після смерті її матері ОСОБА_2, померлої 30.05.1993, - три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Розяснити, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.В.Саламаха