АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/924/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Задвірний В.І.,

з участю представника апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виселення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у складі судді Карплюка О.І. від 07 травня 2018 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В грудні 2017 року ОСОБА_4, звертаючись до суду з цим позовом до ОСОБА_5, посилався на те, що з 15.04.1998 року він є власником квартири №28 по вул. Тернопільській в м. Хмельницькому. З 20.07.2000 року перебував у шлюбі з відповідачкою, який розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.05.2016 року. Відповідачка зареєстрована у цій квартирі як член сім'ї власника житла. 22.01.2003 року у них народилась донька Софія, яка і на даний час проживає з позивачем та є фактичним членом його сім'ї.

Оскільки відповідачка перестала бути членом сім'ї ОСОБА_4 в зв'язку з розірванням між ними шлюбу, та припинення між ними відносин найму вказаного житла, допускає систематичне порушення правил співжиття, позивач просив виселити її з належної йому квартири без надання іншого житла.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вважає рішення суду необґрунтованим, незаконним, просить його скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити його позов. На думку апелянта, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають з ним і ведуть спільне господарство, усунення свого порушеного права власності у будь-який час. Фактично між сторонами по справі існують відносини найму житла, до цих відносин мають застосовуватись норми глави 59 ЦК України, статті 158-170 ЖК УРСР. Відсутність іншого житла у відповідачки не є підставою для користування нею житлом власника на правах колишнього члена сімї. Судом першої інстанції не надано оцінки отриманому відповідачкою 17.08.2017 року повідомленню про необхідність звільнення займаного житла.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених у них мотивів.

Інші учасники справи в судове засідання не зявилися, будучи повідомленими про розгляд справи. Письмовою заявою представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, встановлено, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1, За вказаною адресою зареєстрована і фактично проживає відповідач, яка перебувала в шлюбі з ОСОБА_4 з 20.07.2000 року по 19.05.2016 року, а також їхня донька Софія, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Наведене підтверджується матеріалами справи та не оспорюється сторонами.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач має право користування квартирою позивача, в яку вона вселилася як член його сімї, підстав для її виселення з вказаного помешкання немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачка підлягає виселенню з житла, оскільки перестала бути членом сім'ї ОСОБА_4, є безпідставними і не ґрунтуються на нормах права.

Так, відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 2 ст. 321 ЦК України у випадках і в порядку, встановлених законом, особа може бути обмежена у здійсненні права власності.

В контексті спірних правовідносин таке обмеження встановлено ч.ч. 1, 4 ст. 156 ЖК Української РСР, відповідно до яких члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Для цілей цієї статті статтею 64 ЖК визначено, що до членів сім'ї власника житла належать його дружина, їхні діти і батьки, що членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені вище, перестали бути членами сім'ї власника, але продовжують проживати в належному йому жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як власник та члени його сім'ї.

Частиною 4 ст. 156 ЖК України прямо встановлено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Виходячи зі змісту наведених норм права і встановлених у справі обставин, ОСОБА_5 вселилася до спірного будинку як член сімї його власника, а припинення сімейних відносин між ними не тягне за собою припинення права на проживання ОСОБА_5 у спірній квартирі.

Посилання апелянта на існування між сторонами правовідносин найму житла не ґрунтуються на доказах.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Судове рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 22 червня 2018 року.

Судді /підписи/

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_6 Провадження № 22-ц/792/924/18

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 44