АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/834/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), Купельського А.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

за участю представника апелянта ОСОБА_4., позивачки ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/24781/17 за апеляційною скаргою та доповненням до апеляційної скарги ОСОБА_7 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 16 березня 2018 року (суддя Мороз В.О.) у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, позивачки, її представника, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Відповідно до пункту 8 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

ОСОБА_5, звертаючись до суду зазначала, що в період шлюбу сторін, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05.08.2015 року розірвано, народилося двоє дітей: ОСОБА_13 та ОСОБА_14. Позивачка вказує, що під час шлюбу ними було придбано транспортний засіб Honda Accord д.н.з. НОМЕР_1, який відповідач без відома ОСОБА_5 відчужив у травні 2015 року. Так як вартість вказаного транспортного засобу становить 390 000 грн., тому позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості ? частки автомобіля Honda Accord д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі 195 000 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16 березня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію половини вартості автомобіля Honda Accord д.н.з. НОМЕР_1 в сумі 135 845 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

ОСОБА_7 оскаржив вказане рішення до Апеляційного суду Хмельницької області та зазначає, що спірний автомобіль був проданий саме за згодою позивачки на погашення боргів. На думку апелянта, суд не звернув уваги на походження коштів, за які був придбаний автомобіль та те, що сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для його віднесення до об'єктів права спільної сумісної власності. Крім того, апелянт вважає, що суд за своєю ініціативною, без його відома призначив виконання судової автотоварознавчої експертизи іншому експерту, ніж який був визначений під час проведення підготовчого засідання 31.01.2018 року. На думку апелянта, експерт ОСОБА_8 допустив численні порушення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Крім того, ОСОБА_7 не погоджується із оцінкою судом показів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Зважаючи на викладене, апелянт просить суд скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_5 в повному обсязі.

ОСОБА_7 надіслав до суду доповнення до апеляційної скарги, в якому просив суд, крім вищезазначеного, викликати в судове засідання свідка ОСОБА_9

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, з підстав у ній наведених та просить її задовольнити.

Позивачка та її представник апеляційну скаргу не визнали і просять її відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Апелянт до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та доповнення до апеляційної скарги, вислухавши представника апелянта, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції вірно виходив із того, що спірний автомобіль є неподільною річчю та спільним майном подружжя сторін, був зареєстрований на ім'я відповідача і перебував у його користуванні та відчужений ОСОБА_7 після припинення сторонами шлюбних стосунків без відома ОСОБА_5, що не спростовано відповідачем, а тому позивач, як співвласник спірного майна, має право отримати грошову компенсацію за свою частку у праві власності на автомобіль.

Дійшовши такого висновку, суд першої інстанції вірно послався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Рівність прав і обов'язків у шлюбі та сім'ї включає в себе також їх рівність у майнових відносинах, які регулюються положеннями СК України та ЦК України.

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 СК України).

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК України).

Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.ч. 1, 2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України ).

Як роз'яснено у п.п. 23, 24, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч.4 ст.65 СК України).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Висновки суду узгоджуються із матеріалами справи.

Встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05.08.2015 року розірвано шлюб укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_5, який був зареєстрований 29.08.1997 року у Шарівській сільській раді Ярмолинецького району Хмельницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №13 (а.с. 6).

Відповідно до листа регіонального сервісного центру в Хмельницькій області МВС України №31/22-239 від 18.01.2018 року згідно регіональної АІПС «Автомобіль» та Єдиного державного реєстру МВС на ім'я ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєструвався автомобіль HONDA Accord, 2006 р.в., номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 25).

Згідно довідки - рахунку серії ВІА №989068 від 14.05.2015 року видану ОСОБА_12 продано і видано автомобіль HONDA Accord кузов НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) НОМЕР_3 вартістю 78000 грн. 00 коп. (а.с. 26).

Відповідно до висновку №077/18 судової автотоварознавчої експертизи від 27.02.2018 року середня ринкова вартість автомобіля HONDA Accord VIII 2.4 і-VTEC Executive 5AT, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 на дату оцінки складає 271690 грн. (а.с. 48-55).

Встановлено, що ОСОБА_7 не оспорюється та обставина, що спірний автомобіль був придбаний в період шлюбу за спільні кошти. Оскільки автомобіль був відчужений відповідачем у той період, коли сторони припинили фактичні шлюбні стосунки (щодо періоду, то ця обставина встановлена рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05.08.2015 року), без згоди позивачки та не в інтересах сім'ї, тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що вартість відчужуваного автомобіля враховується при поділі спільного майна подружжя.

Цей висновок узгоджується із правовою позицією, що викладена у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року № 6-486цс16.

Колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу, не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя, оскільки відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Також, відповідно до положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості (ст. ст. 77, 78 ЦПК України) і це є її процесуальним обов'язком (ст. ст. 12, 81 ЦПК України).

З огляду на характер спірних правовідносин, саме ОСОБА_7 повинен був довести, що кошти, отримані ним за продаж спірного автомобіля, були використані в інтересах сім'ї.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не вирішив питання поділу боргів сторін не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки такі вимоги в суді першої інстанції не заявлялися, а відповідно до ч. 6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції призначив по справі автотоварознавчу експертизу іншому експерту, ніж який був визначений під час проведення підготовчого судового засідання 31.01.2018 року і те, що апелянт був позбавлений можливості надати свої доводи та заперечення з приводу призначення вказаної експертизи експерту ОСОБА_8 не заслуговують на увагу.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 31.01.2018 року по цій справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертові ОСОБА_8 (а.с. 36). Згідно протоколу судового засідання від 31.01.2018 року в ході підготовчого засідання приймав участь представник відповідача ОСОБА_4, а тому останній мав можливість подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Крім того, відповідач мав право знайомитися з матеріалами справи та оскаржити зазначену ухвалу в частині призначення експертизи, однак скористатися своїми правами не виявив бажання.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_7 про здійснення відчуження спірного автомобіля під час шлюбу в інтересах сім'ї та за спільною згодою подружжя, не приймаються судом до уваги, оскільки такі були предметом розгляду у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції невірно оцінено покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди апелянта з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу та доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 16 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 липня 2018 року.

Судді: (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) А.В. Купельський

(підпис) О.І.Талалай

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк