Справа № 500/3563/18
Провадження № 2/500/2435/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Сирбу Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі в підготовчому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

05.06.2018 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на -житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Дунайська, 43 та право на земельну частку (пай) по КСП ім. Кірова на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 4,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), мотивуючи тим, що право на земельну частку (пай) по КСП ім. Кірова на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 4,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) належить ОСОБА_5. 28.01.1998 року ОСОБА_5 помер, після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначену земельну ділянку. 18.05.1993 року ОСОБА_5 залишив заповіт, згідно умов якого все своє майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не виражалось, все те, на що на день смерті він матиме право, заповів ОСОБА_6. ОСОБА_6 прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 26.11.1998 року ОСОБА_6 померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Дунайська, 43; право на земельну частку (пай) по КСП ім. Кірова на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 4,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яку вона успадкувала після чоловіка. Заповіту ОСОБА_6 не залишила. Спадкоємцями за законом першої черги після ОСОБА_6 являються діти ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тобто, вважається таким, який спадщину прийняв. При зверненні до нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідачі в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 належить право на земельну частку (пай) по КСП ім. Кірова на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 4,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0238512, що підтверджено довідкою міськрайонного управління в Ізмаїльському районі та м. Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 1962/126-18 від 19.06.2018 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 274344, виданого 28.01.1998 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_7 помер 28.01.1998 року.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку (пай) по КСП ім. Кірова на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 4,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Згідно ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР (1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до заповіту, посвідченого Кислицькою сільською радою народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області 18.05.1993 року, зареєстрованого в реєстрі за № 99, ОСОБА_5 заповів все своє майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не виражалось, все те, на що на день смерті він матиме право ОСОБА_6.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 51509808 від 06.04.2018 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, заповіт ОСОБА_5 від 18.05.1993 року, зареєстрований за № 99 не змінювався та не скасовувався.

Осіб, які мають право на обовязкову частку в спадщині, незалежно від змісту заповіту відповідно до ст. 535 ЦК УРСР (1963 року), немає.

Згідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_6 вступила у фактичне володіння спадковим майном, що підтверджено довідкою №185 від 01.02.2018 року, виданою Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 157775, виданого 26.11.1998 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_6 померла 26.11.1998 року.

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку (пай) по КСП ім. Кірова на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 4,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яку вона успадкувала після чоловіка, житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Дунайська, 43, що належить спадкодавцю на підставі договору дарування від 31.07.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, в реєстрі № 4/1159, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №4/1 від 18.08.1997 року.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 52290325 від 14.06.2018 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація про заповіт складений від імені ОСОБА_6, відсутня.

Відповідно до ч.2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року після смерті ОСОБА_6 являються:

- син ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-ЯР №329086, виданим Бросківською сільською радою Суворівського району Одеської області;

- син ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ЯЛ №103094, виданим 01.04.1955 Бросківською сільською радою Суворівського району Одеської області;

- син ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД №439757, виданим 06.09.1977 Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області;

- син ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЯК №387996, виданим 04.04.1969 Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, тобто вважається таким, що прийняв спадщину.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, відмовились від прийняття спадщини після ОСОБА_6.

Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області № 556/02-14 від 17.05.2018 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 200, 263-265 ЦПК України, ст.525, 534, 535, 549 ЦК УРСР (1963 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3), ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, померлої 26.11.1998 року, право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Дунайська, 43;

- право на земельну частку (пай) по КСП ім. Кірова на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 4,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0238512).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.06.2018 року.

Суддя: ОСОБА_9