справа №2010/2-2192/11
провадження №6/619/83/18
Ухвала

25 червня 2018 року

м.Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Нечипоренко І.М.,

імя (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

Питання, що вирішуються ухвалою.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про поновлення строку виконавчого документу №2-2192/11 від 16.01.2012, виданого Дергачівським районним судом Харківської області та видачу дубліката виконавчого документу по даній справі посилаючись на те, що згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15.11.2011 по справі №2010/2-2192/11 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 видані виконавчі листи про стягнення заборгованості на користь ПАТ КБ «Приватбанк». 12.12.2012 державним виконавцем Дергачівського РВ ДВС ГТУЮ в Харківській області відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк». 20.03.2014 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». 14.05.2018 отримано відповідь на запит до Дергачівського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області, що виконавчий документ, де боржником є ОСОБА_1, було втрачено при пересилці. Отже, на сьогодні виконавчий лист відсутній, як в ПАТ КБ «Приватбанк», так і в Міжрайонному відділі ДВС по Дергачівському та Золочівському районах, та зобовязання не виконується. У звязку з тим, що стягувачу стало відомо про втрату виконавчого листа після закінчення строку предявлення, просять суд вважати причину пропуску строку поважною.

У судове засідання сторони не зявилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать поштові повідомлення.

Враховуючи вимоги ч.3 ст. 433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Перевіривши заяву з додатками, суд дійшов висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 листопада 2011 року Дергачівським районним судом Харківської області ухвалено рішення у цивільній справі №2010/2-2192/11, яким задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 100374,86грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1123,75грн.

Згідно довідки старшого державного виконавця Дергачівського РВ ДВС ГТУЮ в Харківській області ОСОБА_4 від 14.05.2018, в провадженні Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ в Харківській області перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-2192/11 виданого 16.01.2012 Дергачівським районним судом Харківської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 100374,86грн. 12.12.2012 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2-2192/11 виданого 16.01.2012 Дергачівським районним судом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 100374,86грн. 20.03.2014 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», копію направлено стягувачу. Після надходження заяви стягувача було встановлено, що виконавчий документ було втрачено при пересилці на адресу стягувача.

Вказані обставини в сукупності переконують у відсутності у стягувача виконавчого документа та підтверджують доводи його втрати внаслідок незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, на державі лежить прямий обов'язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права.

В силу ч.1 ст.6 зазначеної Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Проте, закріплене в цій статті право на справедливий суд було би неповним, якщо би воно обмежувалося лише справедливим судовим рішення без гарантій його виконання та без якого таке право було б ілюзорним.

Державою у конституційний спосіб шляхом ухвалення судового рішення іменем України було захищено право позивача, за рахунок якого в майбутньому гарантується його виконання. Нехтування цими гарантіями недопустимо в інтересах суспільства і держави, а в розумінні ст.6 Конвенції поряд з інтересом відповідача у справі виправдовує переслідувану мету позивача на справедливий доступ до суду в завершальній стадії захищеного права.

В силу п.17.4 Розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

За нормами ч.6 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З урахуванням наведених норм та встановлених вище обставин суд погоджується з наведеними банком поважністю причин пропуску строку пред'явлення виконавчого документу до виконання та його втрати, що є підставою для захисту права заявника в обраний ним спосіб.

Ухвали суду, які оформлюються окремим процесуальним документом, постановляються в нарачій кімнаті. Ухвали суду, постановлені окремим процесуальним документом, підписуються суддею і приєднуються до справи.

Керуючись ч.1 ст. 433 ЦПК України, п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України суд, -

постановив:

Заяву представника Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_5 «Приватбанк» ОСОБА_3 задовольнити.

Видати ПАТ КБ «Приватбанк» дублікат виконавчого документу на виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15.11.2011 по справі №2010/2-2192/11 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ПоновитиПАТ КБ «Приватбанк» строк для предявлення виконавчого документу на виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15.11.2011 по справі №2010/2-2192/11 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області відповідно до пп.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. М. Нечипоренко