Справа № 603/22/18
Провадження №2/603/89/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2018 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

секретар судового засідання Сандалюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину та додаткових витрат,

за участі:

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів у її користь на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцятирьохрічного віку, стягнути з відповідача в її користь понесені додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 2362,5 грн., посилаючись на те, що 17.07.2007 року згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 розірвано. За час шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час є повнолітньою та проживає разом з нею. ОСОБА_4 навчається на третьому курсі на денній формі навчання факультету банківського бізнесу Тернопільського національного економічного університету. Згідно договору №130254 про надання освітньої послуги з навчання, підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації кадрів або про надання додаткових освітніх послуг від 29.02.2016 року, загальна тривалість навчання для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня становить чотири роки. За період з 29.02.2016 року по 25.09.2016 рік (дата настання повноліття дочки) позивач сплатила 4725 грн. (плата за один семестр). Відповідач працює у Монастириській районній державній адміністрації Тернопільської області, що надає йому можливість сплачувати аліменти. Дочка ОСОБА_4 на дату подачі позову є незаміжньою, своїх доходів немає, ніде не працює, оскільки навчається на денній формі навчання, у звязку з чим позивач просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцятирьохрічного віку, стягнути з відповідача 2362,5 грн. додаткових витрат на утримання дочки.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, про причини своєї відсутності не повідомила.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні позов вважає підставним та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, суду по справі пояснив, що на даний час перебуває на обліку у Монастириському районному центрі зайнятості, доглядає за батьком похилого віку, доходів не отримує, у нього відсутні кошти у сумі, якій просить позивач, а тому у задоволенні позову просить відмовити.

Заперечення з приводу позову відповідач виклав у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Згідно даних витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №1, сформованого 05.01.2018 року Монастириським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, Григорівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області 18.05.1993 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_4) О.С., актовий запис №5.

05.09.2007 року шлюб розірвано, актовий запис №51.

За час перебування в шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ИД №203459, від 18.09.2014 року, актовий запис №64).

Як убачається зі змісту довідки №44, виданої 04.01.2018 року Монастириською міською радою Тернопільської області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає з позивачем ОСОБА_1

Зі змісту довідки №114 від 03.11.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 з 01.09.2015 року навчається на ІІІ курсі за повною оплатою на денній формі навчання факультету банківського бізнесу Тернопільського національного економічного університету. Закінчує навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» 30.06.2019 року.

Згідно п.1.1 договору №130254 про надання освітньої послуги з навчання, підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації кадрів або про надання додаткових освітніх послуг від 29.02.2016 року, загальна тривалість навчання для здобуття освітнього ступеня/освітньо-кваліфікаційного рівня чотири роки. Тривалість одного навчального року 12 місяців.

Загальна вартість освітньої послуги за весь строк надання освітньої послуги становить 33075,00 грн. Замовник вносить річну плату 9450,00 грн. щопівроку. За перший рік навчання (незалежно від строків оплати) до 20 серпня поточного року, за наступні роки навчання посеместрова оплата: І півріччя до 10 вересня поточного року; ІІ півріччя до 10 лютого поточного року (п. 4 Договору).

Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

У силу ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пункт 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснює, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У судовому засіданні встановлено, що повнолітня дочка ОСОБА_4 у звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги батька, так як навчається на денній формі навчання і немає змоги працевлаштуватися.

Відповідач ОСОБА_2, заперечуючи позовним вимогам, у відзиві на позов вказав, що немає можливості надавати таку допомогу, пояснюючи це тим, що на час виповнення повноліття дочки ОСОБА_5 він перебував на обліку в Монастириському районному центрі зайнятості і отримував допомогу по безробіттю, з якої здійснювались відрахування зі сплати аліментів у розмірі 50 відсотків, з травня був обраний головою Монастириського районного фізкультурно-спортивного товариства «Колос», яке є неприбутковим та з 2018 року припинило свою діяльність, крім того, на даний час здійснює догляд за батьком похилого віку, а тому немає матеріальної можливості сплачувати аліменти та додаткові витрати.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем подано звіт Монастириського районного центру зайнятості про здійснення відрахування та виплати щодо ОСОБА_2 за постановою від 01.03.2016 №1082, виданою за виконавчим документом №1911-652/2012 від 03.07.2012 року та №2-231 від 17.07.2007 року за періоди: з 04.12.2015 року по 23.12.2015 року; з 24.12.2015 року по 28.06.2016 року; з 29.06.2016 року по 24.11.2016 року, згідно даних якого вбачається, що ОСОБА_2 дійсно у вказані періоди перебував на обліку у Монастириському районному центрі зайнятості як безробітний і отримував допомогу по безробіттю. Вказаний у звіті залишок несплаченої суми заборгованості по відрахуванню розміру аліментів, ксерокопію квитанції №70829491 від 12.01.2018 року про сплату ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у сумі 529 грн., суд до уваги не приймає, оскільки не відносяться до предмета позову.

Згідно наданої відповідачем звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за січень 2018 року ОСОБА_2 обіймав посаду керівника Монастириського районного фізкультурно-спортивного товариства «Колос», яке згідно інформаційного листа сектору у справах сімї, молоді та спорту Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області №178/02-02 від 01.12.2017 року, у 2018 році фінансуватися не буде у звязку з обмеженими фінансовими ресурсами.

Як вбачається зі змісту довідки, виданої Григорівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області ОСОБА_2 проживає зі своїм батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3

У статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.

Оцінюючи перевірені в судовому засіданні докази, виходячи із позовних вимог позивача, рівності обовязку батьків щодо утримання дитини, враховуючи стан здоровя та матеріальне становища відповідача та повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, та потребує такої допомоги, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на повнолітню дитину підлягає задоволенню, з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцятирьохрічного віку.

При визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що дані про незадовільний стан здоровя відповідача відсутні, відповідач є працездатною особою і не позбавлений можливості працювати та заробляти кошти на утримання дочки, виконуючи свій обов'язок як батька, встановлений законом.

Доводи відповідача з приводу здійснення ним догляду за батьком похилого віку суд до уваги не приймає, оскільки батько відповідача є пенсіонером, а отже отримує пенсію, про розмір якої відповідачем суду не надано доказів.

За змістом ч.1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у звязку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобовязаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 13.09.2017 року в справі №6-1489.

Судом встановлено, що на час укладення договору №130254 про надання освітньої послуги з навчання, підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації кадрів або про надання додаткових освітніх послуг Тернопільським національним економічним університетом 29.02.2016 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, досягла 17 років, що в силу ст. 6 СК України вважається неповнолітньою.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, за період з 29.02.2016 року по 25.09.2016 рік (дата настання повноліття дочки) понесла витрати на навчання дочки за один семестр в сумі 4725 грн., що підтверджується квитанцією №995 від 29.02.2016 року (ксерокопія квитанції додана до матеріалів справи).

За змістом ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про стягнення з відповідача половини додаткових витрат понесених позивачем на навчання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, як встановлено судом за період з 29.02.2016 року по 25.09.2016 року (дати настання повноліття дочки), є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У силу ст. 141 ЦПК України, із відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 6, 182, 185, 191, 199, 200 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, до ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії МС №661965, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, та додаткових витрат задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії МС №661965, в користь ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати від 10.01.2018 року і до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцятирьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 2362 (дві тисячі триста шістдесят дві) грн., 50 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.06.2018 року.

Головуючийсуддя ОСОБА_6