АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року

м. Харків

справа № 610/301/18

провадження № 22-ц/790/3091/18

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І.,

ОСОБА_1,

учасники справи :

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 21 березня 2018 року ухваленого під головуванням судді Тімонової В.М.,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути х відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.07.2014 року в розмірі 117000 грн. та витрат зі сплати судового збору в розмірі 1762 грн.

Позов мотивований тим, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № б/н від 09.07.2014 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 16318,12 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобовязання за Договором, в результаті чого станом на 30.11.2017 виникла заборгованість яка складається з заборгованості за кредитом (тіло кредиту) 20209,87 грн, заборгованості за відсотками 96790,13 грн (яка складається з заборгованості за відсотками на поточну заборгованість 823,10 грн та заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість - 95967,03 грн) всього у розмірі 117000 грн.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 21 березня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що у звязку з пропуском позивачем строку позовної давності відсутні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості на користь позивача.

Не погоджуючись з рішенням ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з апеляційною скаргою і просить рішення скасувати і ухвалити постанову про задоволення позовних вимог та стягнути з відповідача судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним, судом неповно без всебічного та обєктивного дослідження обставин справи порушуючи норми матеріального права ухвалено незаконне рішення.

Вирішуючи питання про застосування строків позовної давності, суд першої інстанції не визначився з початком його перебігу, так як без встановлення обставин щодо обовязку відповідача погашення заборгованості частинами, або погашення у повному обсязі не пізніше строку вказаного на платіжній картці, неможливо визначити початок його перебігу, або переривання.

Вважає, що позовна давність не була пропущена позивачем, зазначає, що з позовом звернувся через поштове відділення 4 лютого 2018 року.

Суд не встановив та не зазначив фактичних обставин, з яких законодавець повязує вирішення спору, порушення норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення даного спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судовим розглядом встановлено, що 9 липня 2014 року ОСОБА_2підписавши анкету-заяву, отримав від відповідача кредитну картку «Універсальна, 55 днів», за умовами якої відповідачу 14.07.2014 встановлено кредитний ліміт у розмірі 16318,12 грн, зі сплатою 2,5% базової ставки в місяць, що нараховується на залишок заборгованості (з 01.09.2014 - 2,9%, з 01.04.2015 3,6%), 7% (але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості) від заборгованості обовязків щомісячний платіж ( з 01.04.2014 5%, але не менше 100 грн та не більше залишку заборгованості), пеня 0,24% від суми загальної заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту або процентів та штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань 500 грн+5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії (а.с.10-11).

В анкеті-заяві зазначено, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг (а.с.10).

Із розрахунку заборгованості по кредитному договору № б/н від 09.07.2014 вбачається, що останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором по тілу відбувся 03.02.2015 в сумі 5,05 грн (а.с.7) саме з цього часу у позивача виникло право на подання позову та почався перебіг загального трирічного строку позовної давності.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Відповідач свої зобов»язання не виконував належним чином, у зв»язку з чим виникла заборгованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За правилами ч. 1 ст. 627, 629 ЦК України згідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з підписаною заявою клієнт повідомлений про сайти банку та своїм підписом підтвердив, що повною мірою розуміє та зобов'язується виконувати вимоги Умов та правил, а також підтвердив ознайомлення з обов'язком самостійно знайомитися із внесеними змінами на сайті (адреса сайту вказана у заяві).

Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що заява про розірвання кредитного договору від відповідача до банку не надходила, відповідач користувався карткою, здійснював погашення заборгованості, останній раз це відбулося 03.02.2015 2015, що рахунком заборговано та випискою.

У звязку з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань за договором, у відповідача ОСОБА_2 перед позивачем виникла заборгованість, яка становить 117000 грн, що складається з заборгованості за кредитом (тіло кредиту) 20209,87 грн, заборгованості за відсотками 96790,13 грн.

Відповідно до ст. 549 ЦК України пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання., з урахуванням відомостей з розрахунку заборгованості, які нічим не спростовані, підлягає до стягнення. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦПК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

У разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов'язку.

Перевіривши матеріали справи, судовою колегією встановлено, що3 лютого 2015 року на погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем був внесений платіж на суму 5 грн 05 коп. (а.с.7).

Таким чином, відрахування позовної давності починається з моменту останнього внесеного платежу боржником, тобто з 03.02. 2015 року, а висновок суду першої інстанції про відмову в позові у зв'язку із пропуском строку позовної давності суперечить матеріалам справи та вимогам закону, оскільки позивач звернувся з позовом через поштове відділення 04.02.2018, тобто у трирічний строк з наступного дня після відповідної календарної дати з якою пов'язано його початок.

Відповідно письмових пояснень та наданих доказів ПАТ КБ ПриватБанк строк дії кредитної картки спливає у травні 2018 року.

Тому рішення суду підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На спростування висновків суду, позивачем надано письмові пояснення в яких зазначає, що надана копія картки відповідачем, що міститься в матеріалах справи на а.с. 57 належить іншій особі, що є неналежним доказом та таким що не відповідає дійсності. Відповідач отримував у позивача інші картки, фото яких містяться в додатках доданих до письмових пояснень банку наданих до апеляційного суду 25 травня 2018 року.

Висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, отже, з урахуванням зазначених норм права, враховуючи обставини справи, беручи до уваги норми чинного законодавства, колегія суддів Апеляційного суду Харківської області вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи їм дана неналежна юридична оцінка з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів Апеляційного суду Харківської області вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, що спростовують висновки суду, а тому за результатами розгляду справи дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильного застосування норм процесуального та матеріального права.

Згідно ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4405 грн з яких: 1762 грн. мінімум сплачений при подачі позовної заяви, 2643 грн. - при подачі апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 21 березня 2018 року скасувати ухвалити нове.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, рах № 3111, МФО 305299) заборгованість у розмірі 117000 грн, яка складається з заборгованості за кредитом (тіло кредиту) 20209,87 грн, заборгованості за відсотками 96790,13 грн та судові витрати у розмірі 4405 (чотири тисячі чотириста пять) грн. 00 коп..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. В силу ст.389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_1

Повний текст постанови

складено 22 червня 2018 року