Справа №463/5372/17
Провадження №2/463/747/18
УХВАЛА

судового засідання

19 червня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про призначення судової психолого-психіатричної експертизи у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про зобовязання до вчинення дій, визначення способів участі у вихованні дітей, зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про відібрання дитини, визначення місця проживання дітей -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5, просить ухвалити рішення, яким зобовязати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_6, 29.06.2008р.н. та визначити способи у вихованні дітей синів ОСОБА_7, 13.09.2006р.н., ОСОБА_8, 15.01.2011р.н. та доньки ОСОБА_6 29.06.2008р.н., зокрема:

особисте спілкування у І та ІІІ суботу щомісячно з 11.00 до 20.00 год.; ІІ та VI неділю щомісячно з 11.00 год. до 20.00 год. та щосереди з 16.00 год. до 20.00 год.; спільний відпочинок у першу половину літніх та зимових канікул, під час яких діти проживатимуть разом з батьком, в тому числі під час відпочинку за межами України.

у свята Великдень та Різдва Христового;

необмежене спілкування з дітьми особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою, з правом забирати дітей з дому/школи особисто в день побачень.

Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львові від 10.11.2017р., яка постановлена за правилами ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017р. включно.

ОСОБА_5 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4 про відібрання у останнього малолітнього сина ОСОБА_7, 13.09.2006р.н., повернувши його за попереднім місцем проживання разом з матірю за адресою м. Львів, вул. Філатова, 12/4 та визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_7, 13.09.2006р.н., ОСОБА_6 29.06.2008р.н., ОСОБА_8 15.01.2011р.н. разом з матірю за адресою м. Львів, вул. Філатова, 12/4.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 29.01.2018р. прийнято до розгляду згадану вище зустрічну позовну заяву та обєднано її в одне проваджене з первісним позовом.

28.02.2018р. позивач за первісним позовом ОСОБА_4 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, до якої в подальшому, повноважний представник останнього долучив докази направлення такої заяви учасникам справи. Зокрема, просить зобовязати ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_4 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_8 15.01.2011р.н. та донькою ОСОБА_6 29.06.2008р.н.;

Визначити наступні способи його участі у вихованні дітей сина ОСОБА_8 15.01.2011р.н., доньки ОСОБА_6 29.06.2008р.н., особисте спілкування:

І та ІІІ суботу щомісячно з 11.00 год. до 20.00 год.; ІІ та VI неділю щомісячно з 11.00 год. До 20.00 год. Та щосереди з 16.00 год. До 20.00 год.; спільний відпочинок: першу половину літніх та зимових канікул діти проводитимуть з батьком в тому числі і на відпочину за межами України;

У свята: Великдень та Різдва Христового;

Необмежене спілкування з дітьми особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином і донькою.

В день такого побачення з дітьми має право забирати їх з дому/школи особисто.

В судовому засіданні ухвалою від 05.04.2018р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати прийнято дану заяву до розгляду.

Повноважний представник відповідача подав до суду клопотання про призначення судової психолого-психіатричної експертизи, на вирішення якої поставити питання, чи страждає ОСОБА_4 психічним захворюванням, яке б перешкоджало та/або негативно впливало б на його спілкування з кожною його малолітньою дитиною ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_6 Якщо так, то яким саме психічним захворюванням він страждає і який зміст його негативного впливу. Чи впливають негативні індивідуально-психологічні особливості поведінки ОСОБА_4 на емоційний стан і психічний розвиток кожної окремо його малолітньої дитини ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 Якщо так, то яким чином та при яких обставинах може проявлятися цей негативний вплив.

Мотивує тим, що висновок за такою експертизою підтвердить викладені відповідачем у відзиві на первісний позов обставини про неналежну поведінку позивача як батька по відношенню до своїх дітей, зокрема про використання останнім аморальних методів та способів виховання, прояву агресії до дітей, налаштуванням їх проти матері.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення представника відповідача про його підтримку, представників позивача та третьої особи, які проти його обґрунтованості заперечили, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання належить відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» вказано, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Судово-психіатрична експертиза відповідно до п. 1 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом МОЗ України № 397 від 08.10.2001р., призначається органами досудового слідства та суду і проводиться за їх відповідним рішенням з метою відповіді на питання, що виникають під час провадження адміністративних, кримінальних та цивільних справ з приводу психічного стану особи.

При цьому, відповідно до п. 8 цього Порядку, обєктом такої експертизи, серед інших, є позивачі, відповідачі та інші особи, стосовно яких вирішується питання про їхню дієздатність та позивачі, стосовно яких вирішується питання про їх психічний стан у певні проміжки часу, про обґрунтованість установленого раніше психіатричного діагнозу та прийнятих щодо них медичних заходів.

Перше і друге питання, порушені представником відповідача в клопотанні по факту зводяться до проведення відносно позивача судово-психіатричної експертизи, тоді як жодного доказу про те, що психічний стан останнього можливо поставити під сумнів матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 ЦПК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Крім того, статтею 3 Європейської конвенції про здійснення прав дітей закріплено право дитини, яка внутрішнім законодавством визнається такою, що має достатній рівень розуміння, під час розгляду справи судовим органом, що стосується її, отримувати всю відповідну інформацію та мати можливість висловлювати свої думки.

Статтею 12 Конвенції про права дитини забезпечено дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Згідно ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей, під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган, якщо внутрішнім законодавством дитина визнається такою, що має достатній рівень розуміння, не лише упевнюється в тому, що дитина отримала всю відповідну інформацію, консультує дитину та надає їй можливість висловити свою думку, а ще й приділяє належну увагу таким думкам.

Відтак, при вирішенні питання про участь одного з батьків враховується не лише особиста прихильність дитини до кожного з батьків, але й ставлення останніх до виконання своїх батьківських обовязків, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

В свою чергу, першочергова увага приділяється поглядам дитини, яка за своїм віком здатна їх сформулювати, тоді як за змістом ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Вказане в сукупності свідчить про те, що підстави для призначення експертизи, в тому числі за третім і четвертим питанням відсутні, оскільки обставини, які просить зясувати представник відповідача шляхом проведення експертизи, по-перше можуть бути зясовані в ході судового розгляду, а по-друге самі по собі ці обставини не є визначальними при вирішенні даної категорії справ, враховуючи також те, що в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Більше того, можливість призначення експертизи судом, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 103 ЦПК України, існує в тому числі за умови, коли стороною не надані відповідні висновки експертів. Незважаючи на те, що двоє із трьох малолітніх дітей проживають разом з матірю, сторона відповідача жодним чином не вказала про причини, які перешкоджають безпосередньо їй отримати висновок експерта з питань ставлення цих дітей до батька.

Тому, в задоволенні клопотання належить відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 102, 103, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про призначення судової психолого-психіатричної експертизи у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про зобовязання до вчинення дій, визначення способів участі у вихованні дітей, зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про відібрання дитини, визначення місця проживання дітей.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 23.06.2018 року.

Суддя: Леньо С. І.