Єдиний унікальний номер 725/6034/16-ц
Номер провадження 2/725/178/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2018 року. Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі: головуючого судді Іщенко І.В., при секретарі Берекеля О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «Енергобанк» звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з вказаним вище позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Посилався на те, що 11 листопада 2013 року між ПАТ «Енергобанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір №05-000498-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA.

18 листопада 2013 року між Банком та відповідачем укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA за умовами якої розмір кредитного ліміту становить 50 000 грн.зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35% на рік.

У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у відповідача ОСОБА_1 станом на 24 листопада 2016 року виникла заборгованість у розмірі 130 134 грн. 18 коп.

На підставі викладеного, просив суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати.

До суду від представника відповідача адвоката ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає про безпідставність вимог позивача щодо одночасного стягнення з ОСОБА_1 штрафу та пені за одне і те саме порушення. Крім того, просила застосувати строк позовної давності до вимог щодо стягнення з її довірителя заборгованостей за штрафами за виникнення простроченої заборгованості та за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константи).

Ухвалою суду від 21 червня 2018 року залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Енергобанк» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Справа слухалась у відсутність сторін, які в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися судом про місце та час розгляду справи.

Представник позивача ОСОБА_4 «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» надав заяву, в якій судове засідання просив провести у його відсутність. Позов підтримав у повному обсязі

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що 11.11.2013 р. між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_1 укладено договір №05-000498-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA (а.с.25-29).

В подальшому, 18.11.2013р. між банком та відповідачем укладено Додаткову угоду №1 до договору №05-000498-01, яка є його невідємною частиною, за умовами яких відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 50 000 грн. на кредитну картку з умовами сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 35% річних, розміром щомісячного мінімального платежу 5% від боргових зобов'язань, але не менше 50 грн., штраф за виникнення простроченої заборгованості 50 грн. + 0,2% в день від суми простроченої заборгованості; штраф за користування перелімітом (несанкціонований овердрафт) 0,2% в день від суми переліміту (а.с.36).

Відповідно до п. 2.6 ОСОБА_5 строк дії кредитної лінії становить 1 рік з моменту підписання сторонами цього договору. Якщо не пізніше ніж за 45 календарних днів до закінчення терміну дії кредитної лінії, за умови, що з боку держателя відсутня прострочена заборгованість за кредитом та/або обслуговуванню карткового рахунку, та жодна із сторін в установленому договором порядку не заявить про припинення строку дії кредитної лінії, термін дії кредитної лінії продовжується на той же строк і на тих же умовах (а.с. 25).

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином, між ПАТ «Енергобанк» та відповідачем виникли кредитно-договірні відносини.

18 травня 2018 року між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_4 «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір №21 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №05-000498-01, укладеного 11 листопада 2013 року між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_1

Згідно вимог ст.ст. 512-514, 516 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, внаслідок укладання договору про відступлення прав вимоги №21, відбулася заміна кредитора, а саме ОСОБА_4 «ФК «Довіра та Гарантія» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №05-000498-01, позичальником згідно якого є ОСОБА_1

У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 3.3.1 ОСОБА_5, держатель зобов'язаний вчасно та в повному обсязі погашати Банку суму боргових зобов'язань, але не менше суми мінімального платежу з урахуванням вимог п. 5.4.1 цього ОСОБА_5 (а.с.26).

Разом з тим, позичальник належним чином своїх зобовязань за договором не виконав, у звязку з чим у нього виникла заборгованість за кредитом.

Згідно розрахунку, який міститься в матеріалах справи, станом 24 листопада 2016 року у відповідача існує заборгованість по тілу кредиту в розмірі 43 771 грн. 13 коп., заборгованість за нарахованими процентами 27 998 грн. 41 коп.

Отже, з урахуванням всіх обставин справи, а також доказів наданих сторонами, суд приходить до висновку про обґрунтованість вказаних вимог позивача.

Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача суми штрафів, то суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Про правові наслідки порушення зобов'язання боржником йдеться також в ч. 1 ст. 611, ч. 2-4 ст. 612 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника.

Згідно з п. 4.4.3. ОСОБА_5 держатель зобов'язаний стежити за витратами коштів в межах кредитного ліміту з метою уникнення Овердрафту, а у випадку виникнення негайно погасити заборгованість.

Умовами ОСОБА_5, зокрема пунктом 6.2. передбачено, що у випадку несвоєчасного погашення мінімального платежу чи виникнення Овердрафту держатель зобов'язаний додатково сплатити на користь Банку штраф у розмірі, передбаченому Тарифами.

Як вбачається зі змісту п. 5.1 ОСОБА_5 за користування кредитом, в тому числі простроченим та овердрафтом, ОСОБА_5 щомісячно нараховує проценти, комісії, розраховує та стягує пені та штрафи в розмірі встановленому Тарифами. Проценти нараховуються в межах терміну користування кредитом, що визначений п. 2.6 ОСОБА_5. Банк списує нараховані проценти та комісії з карткового рахунку.

Пунктами 1.12., 1.13. Тарифів за відкриття та обслуговування пакету «Кредитна картка VISA» визначено, що штраф за виникнення простроченої заборгованості встановлено у розмірі 50 грн.+0,2% в день від суми простроченої заборгованості; штраф за користування перелімітом (несанкціонованим овердрафтом) становить 0,2% в день від переліміту.

Як вбачається з матеріалів справи Банком при здійсненні розрахунку заборгованості у відповідності до п. 6.2. ОСОБА_5, а саме за несвоєчасне погашення ОСОБА_1 мінімального платежу нараховано штраф у розмірі 55 214,64 грн. (заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості).

Також Банком нараховано штраф у розмірі 3 150 грн. (заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа)).

Отже, загальна сума штрафу становить 58 364 грн. 64 коп.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що умовами ОСОБА_5 передбачено подвійне стягнення неустойки (штрафу) за несвоєчасне виконання зобов'язання боржником, що не узгоджується з приписами ст. 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

З огляду на викладене, а також беручи до уваги те, що штраф у сумі 55 214,64 грн. нараховано за виникнення простроченої заборгованості (тіла кредиту), розмір якого є доведеним позивачем та не спростований відповідачем та його представником, а також те, що у зв'язку з неналежним виконанням умов ОСОБА_5 позичальник, у відповідності до цього ОСОБА_5 та положень матеріального права, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку, суд приходить до висновку, що штраф підлягає стягненню у розмірі, передбаченому п. 6.2. ОСОБА_5, а саме в сумі 55 214,64 грн.

Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що вказана вище заборгованість по кредитному договору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за подання позовної заяви до суду в розмірі 1952,01 грн.

При цьому суд вважає, безпідставні доводи представника відповідача щодо спливу строку позовної давності до вимог про стягнення неустойки, з огляду на наступне.

Згідно з п. 2.1.2. ОСОБА_5 надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії.

Отже, аналіз вказаних пунктів ОСОБА_5 вказує на те, що така форма видачі кредиту як відновлювальна кредитна лінія не може передбачати певного графіку погашення зобов'язань, оскільки розмір наданого та погашеного кредитку протягом розрахункового періоду є не прогнозованим.

Крім цього, строк дії ОСОБА_5 не визначено конкретною датою. Відповідно до п. 8.1. ОСОБА_5 цей Договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами і діє до моменту його розірвання в порядку, передбаченому цим ОСОБА_5.

За приписами ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Ураховуючи викладене, а також беручи до уваги наявність у ОСОБА_1 перед позивачем заборгованості, зобов'язання за кредитним договором не припинені, а отже Договір вважається діючим, у зв'язку з чим посилання представника відповідача на сплив позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки є безпідставними.

Крім цього, відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 258, ст. 266 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Як було встановлено судом, ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним позовом в межах трирічного строку позовної давності за основною вимогою.

Згідно вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону та наведені вище обставини, підтверджені дослідженими судом доказами, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вищезазначена заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати за подання позовної заяви до суду.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 550, 610, 628,629, 1049, 1054, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6, (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користьТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (місцезнаходження : м.Київ вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського,8, код ЄДР 38750239) заборгованість за договором №05-000498-01 від 11.11.2013р. про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA у розмірі 126 984 (сто двадцять шість тисяч девятсот вісімдесят чотири) грн.. 18 коп., яка складається із 43 771 грн. 13 коп. заборгованість за кредитом, 55 214 грн. 64 коп. заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості; 27 998 грн. 41 коп. заборгованість за нарахованими процентами.

Стягнути з ОСОБА_6, (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користьТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (місцезнаходження : м.Київ вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського,8, код ЄДР 38750239) витрати повязані зі сплатою судового збору в сумі 1 952 (одна тисяча девятсот пятдесят дві) грн. 01 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Чернівецької області з дня проголошення рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. В. Іщенко