Справа №: 398/789/18
провадження №: 2/398/1306/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"23" червня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Бугайченко Т.А.

за участі секретаря Величко Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м. Олександрії Кіровоградської області справу за позовною заявою керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину,

В С Т А Н О В И В:

Керівник Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину.

Позовна заява мотивована тим, що 06 грудня 2015 року близько 20 год. 10 хв. ОСОБА_1 прибув до магазину «Купець», в приміщенні якого, з метою подолання опору потерпілої ОСОБА_2, здійснив напад на останню, нанісши їй чотири удари гумовим кийком в область голови, спричинивши легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя на термін від 6 до 21 доби. Подолавши у такий спосіб опір потерпілої, ОСОБА_1 наказав ОСОБА_2 віддати належний їй мобільний телефон «Samsung GT-I8160», відкрито заволодів її майном, а також грошовими коштами з її гаманця в сумі 43 грн. та грошовими коштами з каси магазину в сумі 10 479 грн. 08 коп., які належали ПП «Колега».

В звязку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла ОСОБА_2 з 06 грудня 2015 року по 15 грудня 2015 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Міському комунальному лікувально-профілактичному закладі «Міська лікарня № 1 м. Олександрії». Вартість її лікування склала 3 449 грн. 70 коп. за 9 ліжко-днів, з розрахунку 383 грн. 30 коп. за 1 ліжко-день.

Вироком Олександрійського міськрайонного суду від 16 лютого 2017 року у справі № 398/327/16-к ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. Цивільний позов у кримінальному провадженні в інтересах держави про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину процесуальним прокурором не заявлявся.

Оскільки Олександрійська міська рада не зверталась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину, ОСОБА_1 витрати на лікування добровільно не відшкодовані, тому керівник Олександрійської місцевої прокуратури з метою захисту інтересів держави просить стягнути з відповідача на користь місцевого бюджету Олександрійської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в сумі 3 449 грн. 70 коп.

Відповідач ОСОБА_1, який відбуває покарання в Петрівській виправній колонії (№ 49), відзив на позовну заяву, жодних пояснень та клопотань до суду не подав.

Розгляд справи здійснено на підставі ч.5 ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2017 року ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 190 КК України, до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Відповідно до фабули вказаного вироку, ОСОБА_1 06 грудня 2015 року близько 20 год. 10 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Купець», скориставшись відсутністю сторонніх осіб, відволік увагу продавця магазину раніше знайомої йому ОСОБА_2 вигаданим наміром здійснення купівлі товару, після чого, з метою запобігання можливому опору з боку потерпілої, здійснив на неї напад і наніс останній чотири удари гумовим кийком в область голови, спричинивши ОСОБА_2 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя на термін від 6 до 21 доби. Подолавши у такий спосіб можливість потерпілої до протидії та викликавши у неї острах за своє життя та здоровя, ОСОБА_1 забрав у ОСОБА_2 належний їй мобільний телефон «Samsung GT-I8160» вартістю 475 грн. Після цього, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_2, яка зачинилася в підсобній кімнаті, відкрито викрав з торгових кас грошові кошти в сумі 10 479 грн. 08 коп. та з гаманця потерпілої, який знаходився на прилавку, грошові кошти в сумі 43 грн. Заволодівши вказаним майном та коштами, ОСОБА_1 зник з місця вчинення злочину. Вирок набрав законної сили 23 травня 2017 року. Цивільний позов у кримінальному провадженні в інтересах держави про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину процесуальним прокурором не заявлявся та вказаним вироком суду не вирішувався. (а.с. 6-15).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоровя або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

У відповідності до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Відповідно до п. 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоровя або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано доказів того, що відповідачем відшкодовано кошти, які витрачені на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_2

Згідно довідки-розрахунку МКЛПЗ «Міська лікарня № 1 м. Олександрії», ОСОБА_2 знаходилась на стаціонарному лікуванні з 06.12.2015 року по 15.12.2015 року в Міській лікарні № 1 м. Олександрії. Всього 9 ліжко-днів. Сума витрат по лікуванню на 1 ліжко-день складає 383 грн. 30 коп. Загальна сума видатків, затрачених на лікування ОСОБА_2, складає 3 449 грн. 70 коп. (а.с. 16).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 89 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад, належать видатки на охорону здоровя.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Міська лікарня № 1 м. Олександрії є комунальним закладом, засновником якого є Олександрійська міська рада, тому витрати на лікування потерпілої необхідно стягнути на користь місцевого бюджету Олександрійської міської ради.

Частиною першою ст. 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 89, 141, 223, 263-265, 268, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, який на теперішній час відбуває покарання в Петрівській виправній колонії (№ 49) за адресою: с. Новий Стародуб Петрівського району Кіровоградської області, вул. Польова, 1, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_1, на користь місцевого бюджету Олександрійської міської ради Кіровоградської області кошти на відшкодування витрат Міського комунального лікувально-профілактичного закладу «Міська лікарня № 1 м. Олександрії» на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в сумі 3 449 грн. 70 коп., зарахувавши кошти на рахунок 7792 у ГУДКСУ в Кіровоградській області, МФО 823016, код надходження 05493838.

Стягнути з ОСОБА_1, який на теперішній час відбуває покарання в Петрівській виправній колонії (№ 49) за адресою: с. Новий Стародуб Петрівського району Кіровоградської області, вул. Польова, 1, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Кіровоградської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.А. Бугайченко