Справа № 454/2090/17 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/783/513/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляк Р.В.

при секретарі Фейір К.О.

з участю відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, представника ОСОБА_5, на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 02 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И Л А:

22.08.2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмір 1/3 частини всіх доходів щомісячно до закінчення нею навчання.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що навчається на першому курсі в Національному університеті «Львівська політехніка» факультет (інститут) гуманітарних і соціальних наук на заочній формі, освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за контрактом. Крім того, навчається в Манчестерському коледжі, який знаходиться у Сполученому королівстві Великої Британії на курсі A-LEVEL. На даний час позивач перебуває на повному утриманні своєї матері ОСОБА_6, у зв»язку з чим потребує матеріальної допомоги на навчання від батька. Шлюб між батьком ОСОБА_3 та матір'ю ОСОБА_6 розірвано 17 лютого 2010 року. Враховуючи, що ОСОБА_3 офіційно працевлаштований на підприємстві ДП «Датський текстиль» та отримує стабільний дохід, вважає, що з нього на її користь підлягають стягненню аліменти в розмір 1/3 частини всіх доходів відповідача щомісячно до закінчення позивачем навчання.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 02 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1000 грн. щомісячно до закінчення донькою навчання, але не довше ніж до досягнення донькою 23 років. Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку через свого представника ОСОБА_4 оскаржив позивач - ОСОБА_5. Вважає рішення суду незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що батько спроможний сплачувати аліменти. Просить змінити рішення в частині розміру стягнення аліментів та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до закінчення донькою навчання, але не довше ніж до досягнення донькою 23 років.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 слід залишити без задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 23.07.1999 року (а.с. 12).

Шлюб між батьками позивача - ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірвано 17.02.2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 від 06.07.2010 року (а.с. 11).

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 40361675 від 22.10.2013 року ОСОБА_3 сплачував на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 25.07.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Встановлено, що ОСОБА_5 є студентом першого курсу (форма навчання «заочна») на факультеті «Міжнародні відносини, суспільні комунікації та регіональні студії:Міжнародні відносини» національного університету «Львівська політехніка» .

Згідно договору № 5532-04 від 29.08.2016 року про надання освітніх послуг загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 26 440 грн. (а.с 22-23).

Встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається в коледжі Манчестеру терміном до липня 2018 року (а.с. 5).

Згідно інформації, наданої Коледжом Манчестера від 13.04.2016 року, вартість навчання ОСОБА_6 в коледжі становить 7500 англійских фунтів за рік (а.с. 27-28).

Судом встановлено, що на утриманні відповідача ОСОБА_3 перебуває двоє малолітніх дітей та дружина, яка знаходиться у декретній відпустці.

Крім того, судом встановлено, що відповідачем на ім»я позивача відкрито накопичувальний рахунок до досягнення нею повноліття, з якого ОСОБА_5 було знято грошову суму в розмірі 15 000 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив тих обставин, що у випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані частково у твердій грошовій формі, а тому з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1000 грн. щомісячно до закінчення донькою навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до Правового висновку Верховного Суду України від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Згідно довідки ДП «Датський текстиль» № 668 від 11.05.2018 року, долученої відповідачем до матеріалів справи в суді апеляційної інстанції, загальна сума його доходу за період з 01 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року становить 64 775 грн. 85 коп. Розмір аліментів, сплачених ОСОБА_3 за вказаний період становить 8 000 грн.

Таким чином, враховуючи матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні двох малолітніх дітей та дружини, яка не працює, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_5 та стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1000 грн. щомісячно до закінчення донькою навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

Колегія суддів вважає, що, розглядаючи спір, районний суд повно і всебічно дослідив, оцінив обставини по справі та надані сторонами докази.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв"язку з чим апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 слід залишити без задоволення, а рішення Сокальського районного суду Львівської області від 02 листопада 2017 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 02 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 29 травня 2018 року

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк