Провадження № 2/229/533/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 червня 2018 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря Пантелєєвої Є.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу по позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

В позовній заяві, яка надійшла до суд 02 травня 2018 року позивач ОСОБА_1 вказав, що йому належить будинок № 3, який розташований по вулиці Челюскінців в м. Дружківка Донецької області. У будинку зареєстрований його син ОСОБА_2, який з 2015 року у будинку не мешкає. У будинку відсутні його особисті речі. Позивач несе витрати по сплаті комунальних послуг за відповідача. Своїми діями відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачу у користуванні і розпорядженні своєю власністю. Позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні його власністю, визнавши відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою площею в будинку № 3 по вулиці Челюскінців в м. Дружківка Донецької області.

У судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. До суду він надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, судові повістки відповідачу направлялися судом за місцем його реєстрації.

Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Згідно з договором купівлі-продажу будинку від 05 травня 2000 року житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, що розташовані в місті Дружківка Донецької області, вул. Челюскінців, №3, належить позивачу ОСОБА_1

Відповідно до домової книги відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1.

В акті, складеному головою територіального комітету мікрорайону «Машинобудівників» №18 ОСОБА_3, вказано, що відповідач ОСОБА_2 не проживає за вищевказаною адресою з серпня 2015 року.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Стаття 156 Житлового кодексу встановлює, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок

користування цим приміщенням.

Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

Суд встановив, що відповідач ОСОБА_2 є членом сімї власника будинку ОСОБА_1, а саме його сином.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ці права власник втрачає разом із втратою права власності на майно. І власник, згідно зі ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своєю квартирою.

Стаття 405 ЦК України передбачає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Та обставина, що відповідач зареєстрований у будинку позивача, порушує права останнього як власника будинку володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

У зв'язку з цим, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст..ст. 2, 10-12, 80, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житлом будинком № 3 (три) по вулиці Челюскінців в м. Дружківка Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 27 червня 2018 року.

Суддя: С. О. Рагозіна