Справа №766/1397/17
Пров. №2/766/2255/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2018

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючий суддя Гаврилов Д.В.,

секретар Рєпа А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування збитків,

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просила стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача збитки, завдані порушенням права власності ОСОБА_1 на квартиру №62 по вул. Богородицькій (Червонофлотській), 124 в м. Херсоні у вигляді упущеної вигоди за період з 01.10.2015 року по 31.05.2017 року на загальну суму 65792,10.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 04.11.2014 року померла рідна сестра позивача ОСОБА_5 Після її смерті відкрилася спадщина на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та інше рухоме та нерухоме майно, грошові кошти. ОСОБА_2 не повідомивши позивачу про факт смерті її сестри, поховала її та заволоділа усім спадковим майном, у тому числі самовільно проникла до вказаної квартири. Про вказане позивач дізналася у вересні 2015 року, після того, як на поштові листи до сестри тривалий час не отримувала відповіді. Тоді ж для реалізації своїх спадкових прав 23.09.2015р. позивач звернулась до нотаріуса, а після його відмови - до суду. ОСОБА_2 відмовилась добровільно повернути позивачу незаконно отримане спадкове майно. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона у цивільній справі №668/11926/15-ц від 15.03.2016 року, залишеним в силі рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 18.05.2016р., позивачу визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини та визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05.05.2015 року ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 на квартиру №62 по вул. Червонофлотській в м. Херсоні та скасовано рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вказану квартиру. 12.07.2016р. позивач подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 28.11.2016р. приватним нотаріусом ОСОБА_6 видане на ім'я позивача свідоцтво про право на спадщину за законом на однокімнатну квартиру № 62 в будинку № 124 по Червонофлотській в м. Херсоні. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. 01.12.2016р. позивач спробувала зайти до квартири. Двері відчинили невідомі позивачу чоловік та жінка, які назвалися ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та повідомили, що перебувають в квартирі на підставі договору оренди від 12.05.2015 року, укладеного з ОСОБА_2 На вимогу позивача, як власника, звільнити квартиру вказані особи відповіли відмовою та запропонували доводити свої вимоги у суді. У зв'язку з порушенням відповідачами законного права позивача вільно володіти та розпоряджатися своєю власністю, остання звернулась до Херсонського міського суду з позовом про визнання недійсним договору оренди житла та застосування наслідків його недійсності. Крім того, представник позивача зазначає, що з 01.10.2015р. до 31.12.2016р. за звичайних обставин позивач мала реальну можливість здати належну їй квартиру в оренду та реально отримати дохід у вигляді орендної плати (упущену вигоду), якби не винні протиправні дії відповідачів, які чинили позивачу супротив та не визнавали її право власності. Середня ринкова орендна плата однокімнатних квартир в центрі м. Херсона в період з 01.10.2015р. по 01.03.2017р. складала біля 4000 грн. за місяць. Таким чином, упущена вигода ОСОБА_1 складає 65792,10 грн.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав викладених в письмових запереченнях на позов.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2016 року належить однокімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2. Відповідно до ч. 4. ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 08.06.2017 року та рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 15.11.2017 року встановлено, що відповідно до договору оренди житлового приміщення від 12.05.2015 року, останній укладено між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, предметом договору є оренда квартири за адресою: АДРЕСА_3. В п. 1.3 договору зазначено, що квартира належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.05.2015 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстровий №493. Пунктом 4 договору оренди передбачений строк орендного користування, який складає 2 роки 11 місяців до 12.04.2018 року. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є власниками квартири АДРЕСА_4 а ОСОБА_2 не мала права передавати таке майно в оренду.

Вказаними судовими рішеннями ухвалено визнати недійсним договір оренди квартири АДРЕСА_5 від 12.05.2015 року з моменту його вчинення, зобовязано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передати ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_6 та виселено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з вказаної квартири.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків, 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

Позивач повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Таким чином, вимоги про відшкодування збитків у вигляді втраченої вигоди повинні бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами на підкріплення реальної можливості отримання потерпілою стороною відповідних доходів у разі, якби придбана ним земельна ділянка була вільною.

Упущена вигода це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. При визначенні упущеної вигоди (неодержаних доходів) враховуються вжиті кредитором заходи для їх одержання. При обрахуванні розміру упущеної вигоди мають враховуватися тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум, або інших цінностей, якби зобов'язання було виконано боржником належним чином. Нічим не підтверджені розрахунки кредитора про можливі доходи до уваги братися не повинні.

Розмір упущеної вигоди повинен визначатися з урахуванням часу, протягом якого тривали протиправні дії відповідача, розумних витрат на отримання доходів, які кредитор поніс би, якби не відбулося порушення права. Обґрунтування і доказування розміру збитків здійснюється кредитором. Така вимога обумовлена основною спрямованістю інститутів цивільно-правової відповідальності саме на відшкодування збитків. Нездатність кредитора обґрунтувати вимоги про відшкодування упущеної вигоди може бути для суду підставою для відмови в задоволенні таких вимог.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. При цьому пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що вони не є абстрактними, а дійсно були б отримані в разі, якщо б відповідач не здійснював протиправних дій.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування..

Позивач при зверненні до суду розрахунок упущеної вигоди, що складає 65792,10 грн., розраховує з посиланням на експертну оцінку права оренди житлової однокімнатної квартири АДРЕСА_7, відповідно до звіту про оцінку.

Проте, вказаний доказ суд не приймає до уваги, оскільки наданий суду звіт оцінювача не відповідає вимогам до висновку експерта, встановленим ст. 102 ЦПК України, зокрема у висновку не зазначено, що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім того, предметом дослідження оцінювача в зазначеному звіті вказано визначення вартості права оренди житла, в той час, як право оренди є окремим способом розпорядження майном, відмінним від оренди майна (ст. 760 ЦК України), яке виникає у разі передачі власником майна іншій особі майнового права на передачу в оренду належного власнику майна, тобто право оренди виникає у посередника, який є відмінним від власника (орендодавця) та орендаря.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правової позиції викладеної в постанові ВСУ від 09.12.2014 року по справі 3-188гс14 пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов'язків. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті доходи, які могли б бути реально отримані при належному виконанні боржником зобовязання за договором.

Вимоги позивача про стягнення упущеної вигоди ґрунтуються на розрахунках можливого прибутку у разі передачі в оренду спірної квартири, що є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені належними доказами, які б свідчили про конкретний розмір прибутку, який міг би і повинен був отримати позивач.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 22, 1166 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 78, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_8