Справа № 758/628/18
Провадження № 2/761/4284/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ощадний банк України» в особі Головного управління по місту Києву та Київській області Публічного акціонерного товариства «Ощадний банк України» про визнання дій неправомірними, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Ощадний банк України» в особі Головного управління по місту Києву та Київській області Публічного акціонерного товариства «Ощадний банк України», згідно якого просив суд: визнати неправомірними дії відповідача з затримки видачі спадщини та свідомого укладання договору про продовження депозиту від 25.07.2017 року з ОСОБА_2., померлою ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з відповідача на його користь кошти: незаконно утримані у сумі 2 329,30 грн. та невірно обраховані у сумі 2 333,80 грн. по рахунку НОМЕР_1, а всього у сумі 4 663,10 грн.; незаконно утримані 4 рази по 10 грн. - 40 грн. та 4 рази по 3 грн. - 12 грн. по рахунку НОМЕР_2, а всього 52,00 грн.; незаконно утримані з рахунку НОМЕР_3 - 5 493,30 грн.; проіндексовані суми по рахунках НОМЕР_4 - 6,71 грн., НОМЕР_9 - 3 844,85 грн., 9760/12377 - 83 693,68 грн. (6,71 + 3844,85 + 83693,68 грн. = 87 545,25 грн.; моральну шкоду - 30 000,00 грн., а всього до стягнення - 127 753.64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.07.2016 року між ОСОБА_2 та АТ «Ощадбанк» було укладено Договір №149475226 на вклад «Пенсійний», відповідно до умов якого вкладник вносить, а банк приймає на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_3 кошти в сумі 150 000,00 грн. з процентною ставкою в розмірі 17,50 % річних. Днем повернення депозиту є 25.07.2017 року.

Разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

У зв'язку з зазначеним, позивач, отримавши свідоцтво про право на спадщину, яке складається з грошових коштів, які належали ОСОБА_2, 06.12.2017 року звернувся до керуючої філією Ощадбанку з заявою про видачу належних йому коштів.

Проте, позивач вказує, що спочатку у видачі коштів йому відмовили, посилаючись укладення з померлою ОСОБА_2 Додаткового договору №1 на строк до 25.07.2018 року.

При цьому, незважаючи на те, що 13.12.2017 року відповідач все ж таки погодився розірвати Договір вкладу через смерть ОСОБА_2, кошти, які належали йому до виплати, банк виплатив лише частково та з застосуванням невірних розрахунків.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що вказані протиправні дії банку спричинили позивачу значних моральних страждань, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 18.01.2018 року вказану цивільну справу було передано для розгляду за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва.

Ухвалою від 15.02.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою від 07.03.2018 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, а розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

17.04.2018 року на адресу суду надійшов відзив Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на позовну заяву, згідно змісту якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відсутність будь-яких доказів на підтвердження неправомірних дій банку та порушення ним прав позивача.

25.04.2018 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача.

Також, 25.04.2018 року позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якої він просив суд: визнати неправомірними дії відповідача з затримки видачі спадщини з 07.12.2017 року по 13.12.2017 року та свідомого укладання договору від 13.12.2017 року про продовження депозиту від 25.07.2016 року з ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з відповідача на його користь кошти: незаконно утримані у сумі 2 329,30 грн. та невірно обраховані у сумі 2 333,80 грн. по рахунку НОМЕР_1, а всього у сумі 4 663,10 грн.; незаконно утримані 4 рази по 10 грн. - 40 грн. та 8 разів по 3 грн. - 24 грн. по рахунку НОМЕР_2, а всього 64,00 грн.; незаконно утримані з рахунку НОМЕР_3 - 5 493,30 грн.; проіндексовані суми по рахунках НОМЕР_4 - 6,71 грн., НОМЕР_9 - 3 844,85 грн., 9760/12377 - 83 693,68 грн. (6,71 + 3844,85 + 83693,68 грн. = 87 545,25 грн.), а також самі кошти в сумах 0,66 грн.; 378 грн. та 8 228,20 грн. - разом: 96 152,10 грн.; моральну шкоду - 30 000,00 грн., а всього до стягнення - 136 372,50 грн.

31.05.2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просив: визнати неправомірними дії відповідача з затримки спадщини з 07.12.2017 року по 13.12.2017 року, свідомого укладання фіктивного та нікчемного додаткового договору №2 від 13.12.2017 року з ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати дію договору від 25.07.2016 року №149475226 продовженою до 13.12.2017 року, дня виплати спадщини по рахунках №НОМЕР_1, НОМЕР_3 у повному обсязі; договір №2 від 13.12.2017 року, сторонами якого є Ощадбанк та покійниця ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, недійсним; стягнути з відповідача кошти: не нараховані на незаконного утримані з рахунків №НОМЕР_1 та НОМЕР_3 у сумі 10156,96 грн.; незаконно утримані з рахунку НОМЕР_2 у сумі 52,00 грн.; проіндексовані суми по рахунках НОМЕР_4 - 0,66 грн., 39760/1175 - 378,00 грн., 9760/12377 - 8228,20 грн. та суми індексації 6,71 грн.; 3844,85 грн.; 83 693,68 грн., відповідно - 87 545,24 грн. - разом 96152,10 грн.; моральну шкоду у сумі 30 000,00 грн. Всього до стягнення 10156,96 грн. + 52,00 +96 152,10 +30000 = 136361,06 грн.

Ухвалою від 13.06.2018 року було закрито підготовче провадження у справі за вказаним позовом, а справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, посилаючись на безпідставність на необґрунтованість позовних вимог.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 25.07.2016 року між ОСОБА_2 та АТ «Ощадбанк» було укладено Договір №149475226 на вклад «Пенсійний», відповідно до умов якого вкладник вносить, а банк приймає на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_3 кошти в сумі 150 000,00 грн. з процентною ставкою в розмірі 17,50 % річних. Днем повернення депозиту є 25.07.2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.07.2017 року строк дії Договору та розміщення депозиту автоматично продовжився на 12 місяців за процентною ставкою 13,5 %, яка діяла в банку по даному вкладу на момент продовження.

Разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 29.05.2017 року.

При цьому, згідно наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про право на спадщину на заповітом від 05.12.2017 року позивач отримав право на спадщину після померлої ОСОБА_2., яка складається з: грошових коштів, що знаходяться: рахунку НОМЕР_4 (старий НОМЕР_6) у сумі 00,66 грн., на рахунку №НОМЕР_1 у сумі - 5 268,90 грн., на рахунку НОМЕР_2 у сумі - 1 601,62 грн., на рахунку НОМЕР_3 у сумі 150 000,00 грн., відкритих у Територіально-відокремленому безбалансовому відділенні (ТВББ) №10026/0112 філії - Головне управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», на рахунку НОМЕР_9 (компенсація 1997 року) у сумі - 378,00 грн., на рахунку НОМЕР_9 (компенсація 1997 року) у сумі - 8 228,20 грн., відкритих у Територіально-відокремленому без балансовому відділенні (ТВБВ) №10026/0114 філії - Головне управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», які належали померлому на підставі Довідки, виданої Філією - Головне управління по м.Києву та Київській області Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 17.08.2017 року за №46-07/1430-1761БТ; грошових коштів, що знаходяться на депозитному рахунку НОМЕР_8 у сумі 165 000,00 грн. на картковому рахунку НОМЕР_7 у сумі 2 186,21 грн., відкритих у ПАТ КБ «Приватбанк» 19.09.2017 року за №20.1.00.0/7-20170815/3531.

Однак, звертаючись до суду з цим позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що через неправомірні дії банку щодо затримки видачі коштів за Договором вкладу, він позбавлений був можливості вчасно отримати належні йому кошти.

Крім того, позивач вказував, що незважаючи на те, що 13.12.2017 року відповідач все ж таки погодився розірвати Договір вкладу через смерть ОСОБА_2, кошти, які належали йому до виплати, банк виплатив лише частково та з застосуванням невірних розрахунків.

Так, ч.1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як зазначено у ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування,

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Крім того, частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, всупереч вищенаведених положень цивільного процесуального законодавства України, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували викладені ним у позовній заяві обставини в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Навпаки, твердження позивача про те, що відповідач невірно розрахував належні йому до виплати коштів, спростовуються умовами Договору вкладу, Додаткового договору №2 та виписками з особового рахунку.

Так, зокрема, як встановлено в судовому засіданні, на виконання Договору №149475226 ОСОБА_2. було відкрито рахунок №НОМЕР_1 в філії - Головному управлінні по м.Києві та Київській області.

В свою чергу, п.3.1.2 Договору №149475226 визначено, що вкладник зобов'язується оплачувати послуги Банку відповідно до умов Договору та діючих тарифів Банку.

Тобто, комісія за послуги СМС інформування сплачувалися відповідно до умов Договору та діючих тарифів банку.

Також, слід зазначити, що, як вбачається з матеріалів, 07.12.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про зміну строку розміщення депозиту, а 13.12.2017 року - з заявою про видачу коштів з карткового рахунку.

Згідно умов Додаткового договору №2 від 13.12.2017 року сторони змінили строк розміщення депозиту у зв'язку з отриманням спадщини та визначили днем повернення депозиту 13.12.2017 року.

При цьому, як передбачено цим Додатковим договором, при достроковому вилученні депозиту нарахування процентів здійснюється згідно з п.1.3 Договору.

Враховуючи викладене, за період з 25.07.2017 року по 12.12.2017 року сума надлишково нарахованих процентів по депозиту склала 7 822,60 грн., що визначено п.1.4 Договору, а саме - при перевищенні суми отриманих процентів на сумою процентів, що підлягають сплаті депозиту (за умови періодичної сплати процентів) - надлишково виплачені проценти утримуються з суми Депозиту, що підлягає поверненню.

Отже, в зв'язку з підписанням Додаткового договору №2, при достроковому розірванні/поверненні депозиту банком правомірно утримано проценти з рахунку НОМЕР_3 в розмірі 5 493,30 грн.

Крім того, питання збереження, відновлення реальної вартості та компенсації знецінених грошових заощаджень громадян України, які зберігалися на рахунках Ощадного банку колишнього СРСР до 02.01.1992 року, регулюються Законом України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» від 21.11.1996 року.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» встановлені зобов'язання держави щодо компенсації вкладів громадянам, які внаслідок знецінення втратили грошові заощадження залучені в період до 02.01.1992 р. в установи Ощадбанку колишнього СРСР, що діяли на території України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» держава зобов'язується забезпечити збереження та відновлення реальної вартості заощаджень громадян.

Установи Ощадного банку України на виконання вимог статті 5 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» проведено одноразову індексацію вкладів громадян і на індексовані суми, що в даний час знаходяться на позабалансовому рахунку Ощадбанку, видали вкладникам компенсаційні ощадні книжки, на підставі яких виникає право на отримання компенсаційних сум в майбутньому за рахунок Державного бюджету.

При цьому, Законом України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» не передбачено індексації банківських вкладів, окрім вказаної у законі одноразової компенсації, яка була проведена, також не передбачено виплати громадянам повної суми заощаджень та нарахування і виплати річних відсотків.

Суми коштів, зафіксовані в ощадних книжках (компенсаційних рахунках), вкладниками, у тому числі і ОСОБА_2, фактично на зберігання Ощадбанку України не вносились, а зазначені суми держава планує виплатити поступово, у якості компенсації втрат від знецінення заощаджень на виконання статті 1 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України».

Відповідно до положень Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» кошти для компенсації заощаджень визначаються в Державному бюджеті України окремою статтею.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» заощадження підлягають поверненню у межах коштів, передбачених для цього Державним бюджетом України на поточний рік. Порядок проведення компенсаційних виплат, у тому числі перерахування коштів з Державного бюджету України установам публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства, АТ «Ощадбанк» проводить лише виплату проіндексованих заощаджень в межах, передбачених для цього державним бюджетом України і перерахованих з нього грошових сум.

З огляду на наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення свого позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог як необґрунтованих на вимогах закону та не доведених належними і допустимим доказами.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства «Ощадний банк України» в особі Головного управління по місту Києву та Київській області Публічного акціонерного товариства «Ощадний банк України» про визнання дій неправомірними, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 15.06.2018 року.

Суддя: