Провадження № 2/200/3624/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«06» квітня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: Женеску Е.В.,
за участю секретаря: Санжаровської Я.В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення, -
10 серпня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про вселення.
В обґрунтування позову посилається на те, що вона зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (Комсомольська) у м. Дніпро яка є комунальною власністю. Окрім позивачки, у вказаній квартирі також зареєстровані її свекор ОСОБА_2, та її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4. До 17.05.2017 року, тобто до дня своєї смерті, у спірній квартирі також був зареєстрований чоловік позивачки та батько її дітей ОСОБА_5. Після смерті чоловіка позивачки, відповідач змінив замки на вхідних дверях квартири та перестав пускати в квартиру позивачку та її дітей.
З огляду на зазначене, позивач просить суд вселити її в квартиру № 11, що розташована в будинку № 1 по вулиці Старокозацькій (Комсомольській) у м. Дніпрі.
Ухвалою суду від 06 лютого 2018 року визначено здійснювати судовий розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення, в порядку спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу строк до 15 лютого 2018 року для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Визначено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав, в звязку з чим суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 уклали шлюб 19 вересня 1987 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Після реєстрації шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище Данько.
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження.
ОСОБА_5 помер 17 травня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.
Згідно довідки про склад сімї від 08.08.2017 року, виданої КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_4 по вул. Старокозацька. Разом з нею зареєстровані свекор ОСОБА_2, син ОСОБА_7, дочка ОСОБА_9.
Позивачка в позовній заяві стверджує, що відповідач не впускає її та її дітей до спірної квартири, змінив замки на вхідних дверях. Однак жодного доказу на підтвердження своїх доводів не надала.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.43 ЦПК України учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Разом з тим, позивачка не скористалась наданим їй законом правом для захисту своїх інтересів в суді, не надала жодного доказу на підтвердження своїх доводів про те, що відповідач не пускає її до квартири, не заявляла клопотання про виклик свідків, витребування доказів тощо.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в звязку з їх необґрунтованістю.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Головуючий-суддя: Е.В. Женеску