Справа №463/3130/18
Провадження №6/463/130/18
УХВАЛА

судового засідання

18 червня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрепка Н.Л.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», позивач: ПАТ «ОТП Банк» (зараз товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»), відповідач: ОСОБА_2, про заміну сторони виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду з заявою про заміну первісного стягувача ПАТ «ОТП Банк» (зараз товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна») з примусового виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова у справі №2-3997/10 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №CL-600/362/2005 від 9 грудня 2005 року, на його правонаступника ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Подану заяву мотивує тим, що 30 червня 2010 року заочним рішенням Личаківського районного суду м. Львова у справі №2-3997/10 задоволено позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №CL-600/362/2005 від 9 грудня 2005 року. На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у Личаківському ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області. 31 січня 2018 року між ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», що є правонаступником ПАТ «ОТП Банк», та ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, відповідно до даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №CL-600/362/2005 від 9 грудня 2005 року, відтак ТзОВ «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора до ОСОБА_2 З урахуванням того, що ТзОВ «Довіра та Гарантія» є правонаступником первісного стягувача, просить подане клопотання задовольнити.

В судове засідання представник заявника та заінтересовані особи не зявилися, належним чином повідомлялися судом про день, час та місце розгляду заяви. Від представника заявника надійшло клопотання про розгляд заяви у його відсутності. У відповідності до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Оглянувши матеріали заяви, приходжу до наступного.

Личаківським районним судом м. Львова 30 червня 2010 року постановлено заочне рішення у справі №2-3997/10 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено та стягнено з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №CL-600/362/2005 від 9 грудня 2005 року в розмірі 17 639 євро 86 центів, в тому числі 12 492 євро 31 цент залишок заборгованості за кредитом, 5 147 євро 55 євроцентів несплачені відсотки за користуванням кредитом, що на день подачі позовної заяви становить за курсом НБУ 186 852,76 грн., а також понесені судові витрати: 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду, в решті позовних вимог відмовлено у звязку з пропуском позовної давності.

В судовому засіданні встановлено, що 31 січня 2018 року між ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», що є правонаступником ПАТ «ОТП Банк», та ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами. Як вбачається з даного договору, ТзОВ «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора до ОСОБА_2 (а.с.2-6).

Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов'язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов'язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об'єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України можна зробити висновок про те, що заміна кредитора в зобов'язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов'язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то п. 5 ст. 15 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13 зазначила: підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.»

Стаття 124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 30 червня 2010 року у справі №2-3997/10 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишається невиконаним.

Беручи до уваги наведене вище, а також те, що рішення суду, постановлене Личаківським районним судом м. Львова від 30 червня 2010 року у справі №2-3997/10, залишається невиконаним, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 442 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (зараз товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна») на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі рішення суду у цивільній справі №2-3997/10 від 30 червня 2010 року, постановленого Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором №CL-600/362/2005 від 9 грудня 2005 року в розмірі 17 639 євро 86 центів, в тому числі 12 492 євро 31 цент залишок заборгованості за кредитом, 5 147 євро 55 євроцентів несплачені відсотки за користуванням кредитом, що на день подачі позовної заяви становить за курсом НБУ 186 852,76 грн., а також понесені судові витрати: 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення до Апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова.

Ухвала набирає законної сили негайно після її складення.

Заявник: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, оф.32, , п/р №8901 в ПАТ «Альфа Банк».

Первісний стягувач: публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (зараз товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»), місцезнаходження: 04210, м. Київ, вул. Фізкультури, 28д, .

Боржник: ОСОБА_2, місце проживання: 79495, м. Львів-Винники, вул. Б. Хмельницького, 19, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Суддя: Стрепко Н.Л.