Справа № 462/2059/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 червня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі: головуючого-судді- Румілової Н.М., з участю секретаря - Кіптіла В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1до Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки міста Львова про стягнення заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 10.04.2018 року звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова на його користь невиплачену заробітну плату за період з серпня 2017 р. по березень 2018 р. в розмірі 27169 грн. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що перебуває у трудових відносинах з Комунальною 3-ою стоматологічною поліклінікою м. Львова, працює на посаді завідуючого господарством. Починаючи з 1 серпня 2017 року, після призначення на посаду головного лікаря ОСОБА_2 та по сьогодні заробітна плати працівникам не нараховується та не виплачується, що унеможливлює отримати довідку про нараховану, але не виплачену заробітну плату. Розмір мінімальної заробітної плати на 2017 рік гарантований законом становить 3200 грн., а на 2018 рік затверджений Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р., становить 3723 грн., а відтак заборгованість за вказаний вище період становить 27169 грн., які просить стягнути з відповідача.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 11.04.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження. Визначено відповідачу пятнадцятиденний строк з для вручення даної ухвали для відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Також розяснено сторонам, що відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

Ухвала про відкриття провадження 16.04.2018 р. скеровано відповідачу, при цьому, станом на 04.06.2018 року відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.

Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить його задовольнити.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом поштових повідомлень. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, а тому суд, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, з повідомленням сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 02.02.2004 року працює на посаді завідуючого господарством, що підтверджується записами у трудовій книжці (а.с. 2-11).

З виписки Пенсійного фонду з індивідуальних відомостей про застраховану особу вбачається, що за період серпня 2017 року по березень 2018 року ОСОБА_1, не нараховано заробітну плату.

Згідно із ст. 2 КЗпП України право громадян на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до ст.7 ч.4 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом.

Частинами 1, 7 ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року, який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття заробітна плата.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обовязки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

У відповідності до вимог ч.ч. 1,4 ст. 95 Кодексу законів про працю України мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці.

Згідно п.8 ч.1 ст. 40 Бюджетного Кодексу України розмір мінімальної заробітної плати на відповідний бюджетний період визначається Законом про Державний бюджет України.

Розмір мінімальної заробітної плати на 2017 рік гарантований законом становить 3200 грн., а на 2018 рік затверджений Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р., становить 3723 грн, період заборгованості: з серпня 2017 року по березень 2018 року 8 міс.

Враховуючи наведене, заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 за період з серпня 2017 року по березень 2018 року становить 27169 грн. (3200 грн. х 5 міс.) + (3723 грн. х 3 міс.)

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позивач дійсно перебуває у трудових відносинах із відповідачем і з серпня 2017 року по березень 2018 року йому не було нараховано та виплачено заробітну плату, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача 27169 грн. заборгованості.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 704, 80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 258, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 47, 115 КЗпП України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1до Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки міста Львова про стягнення заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова (ідентифікаційний код в , м. Львів, вул. С.Петлюри, 17) на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1) - 27169 (двадцять сім тисяч сто шістдесят девять) грн. заборгованості по заробітній платі за період з серпня 2017 року по березень 2018 року.

Стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова (ідентифікаційний код в , м. Львів, вул. С.Петлюри, 17) 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.) судового збору в дохід держави.

Рішення в частині стягнення заробітної плати у межах виплати за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Н.М.Румілова