Справа № 152/399/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 червня 2018 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - Войнаровського І.В.

за участі:

секретаря - Палій М.Д.,

позивача - ОСОБА_1,

представника

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

у с т а н о в и в :

В березні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про зміну способу стягнення аліментів та стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2005 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

З часу присудження аліментів значно змінився рівень життя, підвищились ціни і соціальні гарантії, потреби дитини.

Відповідач добровільно аліменти не сплачує, іншої матеріальної допомоги не надає.

Відповідно до вимог діючого законодавства, мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на викладене, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача, встановлений рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області, встановивши їх в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини а також стягнути з відповідача пеню в сумі 9999,37 грн за прострочення сплати аліментів в період з 25 лютого 2005 року по 31 січня 2018 року.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини викладені у ньому, просила задовольнити.

Відповідач та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначив, що визнає позов в частині стягнення з нього аліментів на утримання доньки в сумі 1000 грн щомісячно, в іншій частині просить суд відмовити. Окрім того суду пояснив, що аліменти сплачував по можливості, оскільки ніде не працює, здійснює догляд за хворим дядьком - інвалідом І групи, про що надав відповідні документи до суду.

Заслухавши доводи позивача та заперечення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши усі обставини справи, суд установив наступне.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області з ОСОБА_3 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (а.с. 13, 14).

Із довідки виконавчого комітету Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 1182 від 06 березня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 не працює з 12 вересня 2013 року, здійснює догляд за дядьком (а.с. 29).

Згідно довідки з Управління соціального захисту населення № 797 від 12 березня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 отримує допомогу в розмірі 264,30 грн (а.с. 32, 33).

Відповідно до розписки від 25 березня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 позичив гроші у ОСОБА_5 в сумі 14000 грн для сплати заборгованості за аліментами (а.с. 42).

З фіскального чека від 26 березня 2018 року вбачається, що відповідач здійснив переказ коштів в сумі 13800 грн на користь позивача в рахунок заборгованості за аліментами (а.с. 41).

Відповідно до листа Шаргородського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області заборгованість по сплаті аліментів відсутня (а.с. 45).

Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 182, 184, 192 СК України, відповідно до яких розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд може за заявою платника або одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України розмір аліментів на одну дитину визначений у одній чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Суд при розгляді вимог позивача про зміну способу стягнення аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню, шляхом зміни способу стягнення.

Постанова пленуму Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13 вказує на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження. За положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження.

У сукупності наведеного, судом визнається необхідним та достатнім збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення, що присуджені до стягнення з відповідача на користь позивача, в межах визнання позовних вимог відповідачем, тобто в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами неможливість сплачувати вказану суму.

Вирішуючи вимогу позивача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Так, відповідач з 2014 року перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення, так як доглядає свого дядька - інваліда І групи. Єдиним джерелом доходів є зазначені вище виплати. Зважаючи не вказане, суд доходить висновку, що вини відповідача у виникненні заборгованості, так як його доходи менші, ніж розмір аліментів, встановлених рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2005 року.

Крім того, суд враховує те, що після звернення позивача з вказаним позовом до суду, відповідач погасив заборгованість по аліментах в повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про безпідставність вимоги позивача про стягнення пені, відтак, у задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, згідно рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2005 року, на аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Раніше виданий Шаргородським районним судом Вінницької області виконавчий лист відкликати.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 21 червня 2018 року.

Суддя І.В. Войнаровський