№ 207/1907/16-ц
№ 2/207/8/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року Баглійський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого суддя Тюлюнової В. Г.

при секретарі Куцевол Л. В.

розглянувши в у відкритому судовому засіданні у м.Кам'янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, виділ частки спільного майна в натурі, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який в подальшому доповнив позовними вимогами про виділ частки спільного майна в натурі, про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частки квартири.

В обґрунтування позову зазначив, що 07 березня 1997 року Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровський області зареєстрований його шлюб із ОСОБА_2, актовий запис № 77. Спільних дітей подружжя не має. З травня 2015 року по цей час він спільно з дружиною ОСОБА_2 не проживає, не підтримує з нею сімейних стосунків, у кожного з них своє особисте життя. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і не може бути поновлена. В додатковій позовній заяві зазначив, що за час шлюбу він з ОСОБА_2 придбали однокімнатну квартиру № АДРЕСА_1, загальною площею 29,5 кв.м. За договором купівлі-продажу № 30951, оформленим 28 вересня 1998 року Українською товарною біржею, він є покупцем квартири. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 листопада 2006 року цей договір купівлі-продажу квартири, укладений 28 вересня 1998 року на Українській товарній біржі, визнаний дійсним. За ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину вищевказаної квартири. Визначені частки співвласників: що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 належать по 1/2 частки зазначеної квартири. Право власності кожного з подружжя на квартиру АДРЕСА_1, зареєстроване державним реєстратором. В жилому приміщенні зареєстровані позивач, відповідачка та повнолітня донька відповідачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З липня 2015 року ОСОБА_2 чинить йому перешкоди в користуванні квартирою; ключів від вхідних дверей він не має і не може потрапити у свою квартиру. Це житлове приміщення є однокімнатним; подальше спільне користування квартирою разом із двома особами протилежної статі - відповідачкою та її повнолітньою дочкою - є неможливим, тому ОСОБА_1 змушений в судовому порядку вирішувати питання виділу його частки із спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1, шляхом стягнення з відповідачки на його користь компенсації дійсної вартості 1/2 частки квартири, визначеної у висновку судової будівельно-технічної експертизи.

ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя, в якій просила суд зобов'язати ОСОБА_1 сплатити їй 50% від суми 96000 гр. за понесені витрати на обов'язкові житлово-комунальні послуги за період - 1998 року по серпень 2016 року в розмірі 48000 гр.; стягнути витрати на поховання матері ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в розмірі 4949,26 гр.; визнати за нею права власності на 1/2 частку автомобілю ГАЗ 24 «Волга», державний № НОМЕР_1 та зобов'язати ОСОБА_1 сплатити їй 50% від вартості автомобіля.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав та пояснив, що його сім'я з ОСОБА_2 розпалась у травні 2015 року і подружжя не підтримує сімейних стосунків. Він і дружина є власниками в рівних частках однокімнатної квартири АДРЕСА_1, їх частки визначені рішенням суду. Користуватись цією квартирою він не може, оскільки в ній живуть відповідачка, з якою він припинив подружні стосунки, і її повнолітня дочка, а тому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь компенсацію дійсної вартості 1/2 частки вказаної квартири. Зустрічний позов ОСОБА_2 до нього визнав частково - в частини позовних вимог про стягнення з нього грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобілю ГАЗ 24 «Волга» державний № НОМЕР_1.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні подала уточнену позовну заяву, в якій просила суд зобов'язати ОСОБА_1 сплатити їй 9275,58 гр. за понесені нею витрати на обов'язкові житлово-комунальні послуги за період з лютого 2015 року по лютий 2018 р.; стягнути з ОСОБА_1 на її користь витрати на поховання матері позивача в розмірі 4949,26 гривень; 1/2 частину вартості автомобілю ГАЗ 2410 «Волга» державний № НОМЕР_1; витрати на придбання комп'ютера у розмірі 6621,40 гр.; меблів у розмірі 3250 гр.; 1/2 частини вартості холодильника «Samsung» в розмірі 1631,20 гр.; припинити право власності ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1; зобов'язати ОСОБА_1 знятись з реєстрації місця проживання.

8 червня 2018 року ОСОБА_2 подала суду заяву про відмову від позову в частині її позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення витрат на поховання в розмірі 4949,26 гривень; витрат на придбання комп'ютера у розмірі 6621,40 гр.; меблів у розмірі 3250 гр.; 1/2 частини вартості холодильника «Samsung» в розмірі 1631,20 гр. та просила закрити провадження в цій частині позовних вимог. Цією ж заявою ОСОБА_2 зменшила розмір позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення на її користь понесених витрат на обов'язкові житлово-комунальні послуги за період з лютого 2015 року по лютий 2018 р. до 3068,21 гривень.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 червня 2018 року закрите провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат на поховання в розмірі 4949,26 гривень; витрат на придбання комп'ютера у розмірі 6621,40 гр.; меблів у розмірі 3250 гр.; 1/2 частини вартості холодильника «Samsung» в розмірі 1631,20 гр.

Свої вимоги до ОСОБА_1 про стягнення на її користь понесених витрат на обов'язкові житлово-комунальні послуги за період з лютого 2015 року по лютий 2018 р. в розмірі 3068,21 гривень і грошової компенсації вартості 1/2 автомобілю ГАЗ 24 «Волга» державний № НОМЕР_1 в розмірі 7371,94 гр., про припинення за ОСОБА_1 і визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1, про зобов'язання ОСОБА_1 знятись з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 підтримала повністю. Позовні вимоги ОСОБА_1 до неї про розірвання шлюбу, про стягнення з неї грошової компенсації вартості 1/2 частини спільної квартири в розмірі 56167,50 гр. визнала повністю; підтвердила, що вона дійсно припинила подружні стосунки з чоловіком в травні 2015 року. Понесені нею судові витрати, що складаються із сплаченого нею судового збору і витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи, просила з ОСОБА_1 на її користь не стягувати.

ОСОБА_1 та його представник позовні вимоги ОСОБА_2 в остаточній редакції визнали частково: погодились, що ОСОБА_1 має сплатити ОСОБА_2 понесені витрати на оплату комунальних послуг в розмірі 3068,21 гривень; сплатити грошову компенсацію вартості 1/2 автомобілю ГАЗ 24 «Волга» державний № НОМЕР_1 в розмірі 7371,94 гр.; що за ОСОБА_2 має бути визнано право власності на спірну квартиру. В частині позовних вимог ОСОБА_2 про зобов'язання ОСОБА_1 знятись з реєстрації місця проживання просили відмовити, оскільки ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 на час розгляду справи є співвласником квартири № АДРЕСА_1 і не втратив право користування нею. ОСОБА_1 просив суд не стягувати з відповідачки на його користь понесені ним судові витрати, що складаються із судового збору і витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Суд, вислухавши сторони, представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають повному задоволенню, а позовні вимоги ОСОБА_2 - частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про шлюб 7 березня 1997 року Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровський області зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, актовий запис № 77; спільних дітей у подружжя не має. Сторони визнали, що в травні 2015 року вони припинили подружні стосунки і більше їх не поновлювали, згодні на розірвання шлюбу, примирення не бажають.

Під час шлюбу подружжя ОСОБА_2 на спільні кошти придбало однокімнатну квартиру № АДРЕСА_1 загальною площею 29,5 кв.м., житловою - 14,9 кв.м. За договором купівлі-продажу № 30951, оформленим 28 вересня 1998 року Українською товарною біржею, покупцем названої квартири був позивач ОСОБА_1 29 вересня 2000 року право власності на вищеназвану квартиру зареєстроване ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» за ним під № 21139 в книзі № 120.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 7 листопада 2006 року визнаний дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_1, укладений 28 вересня 1998 року на Українській товарній біржі. За ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину вищевказаної квартири. Визначені частки співвласників спірної квартири: що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 належать по 1/2 частки квартири АДРЕСА_1. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. 31 січня 2007 року ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» як державним реєстратором за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на 1/2 частку вищеназваної квартири. 15 липня 2016 року право власності на 1/2 частку зазначеної квартири зареєстроване за ОСОБА_1 державним реєстратором Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради ОСОБА_8

В спірній квартирі зареєстровані сторони та повнолітня донька ОСОБА_2 від попереднього шлюбу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Фактично в квартирі мешкають ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3

В 2013 році сторони за спільні кошти подружжя придбали автомобіль ГАЗ 24 «Волга» державний № НОМЕР_1, право власності на який зареєстровано на ОСОБА_1 Автомобіль знаходиться в користуванні позивача.

Згідно висновку № 671-17 судової автотоварознавчої експертизи, проведеної експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз 15.01.2018 р., ринкова вартість автомобіля ГАЗ 24 «Волга» державний № НОМЕР_1 складає 14743,88 коп. Відповідно ринкова вартість 1/2 частки транспортного засобу складає 7371,94 гр.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 669/670-17, проведеної експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз 27.06.2017 р., поділ квартири АДРЕСА_1 неможливий; її ринкова вартість складає 112335 гр.; ринкова вартість 1/2 частки квартири становить 56167, 50 гр.

Відповідно до ч.1,2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України частки майна дружини та чоловіка є рівними. Отже, автомобіль ГАЗ 24 «Волга» державний № НОМЕР_1 є спільною сумісною власністю сторін в рівних частках. Частки сторін в праві власності на квартиру АДРЕСА_1, вже визначені рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 7 листопада 2006 року, що набрало законної сили.

Відповідно до ч.4,5 ст. 71 СК України присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, допускається за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу - неподільне майно), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації. Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України квартира в багатоквартирному будинку, транспортний засіб є неподільним майном, бо їх частки не можна виділити без втрати їх цільового призначення. Відповідно до ч.2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідачка ОСОБА_2 визнала позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з нею на його користь ринкової вартості 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в розмірі 56167, 50 гр., а позивач ОСОБА_1 визнав позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення на її користь ринкової вартості 1/2 частини автомобілю автомобіля ГАЗ 24 «Волга» державний № НОМЕР_1 в розмірі 7371,94 гр., а також вимоги про припинення його права власності і визнання за ОСОБА_2 права власності на вищевказану квартиру у зв'язку із стягненням на його користь з ОСОБА_2 грошової компенсації вартості 1/2 частини квартири.

Також відповідач визнав у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_2 до нього про стягнення на її користь понесених витрат на обов'язкові житлово-комунальні послуги за період з лютого 2015 року по лютий 2018 р. в розмірі 3068,21 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, про виділ частки із спільного майна шляхом стягнення грошової компенсації ринкової вартості 1/2 частини квартири та позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частини вимог про стягнення витрат на оплату комунальних послуг в розмірі 3068,21 гр., стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобілю ГАЗ 2410 «Волга» державний № НОМЕР_1 в розмірі 7371,94 гр., визнання за ОСОБА_2 права власності на спірну квартиру і припинення права власності на квартиру ОСОБА_1

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов'язання знятись з реєстрації місця проживання не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 7 листопада 2006 року визнаний дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 28 вересня 1998 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_1 на Українській товарній біржі та визначені частки співвласників, зокрема, що ОСОБА_1 належить 1/2 частка зазначеної квартири. 15 липня 2016 року право власності ОСОБА_1 на 1/2 спірної квартири зареєстроване державним реєстратором Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради ОСОБА_8 Отже, на цей час ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, якому відповідно до ст.317 ч. 1 ЦК України належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки сторони в судовому засіданні просили суд покласти на них понесені ними судові витрати, що складались із сум судового збору і витрат на проведення судових експертиз, і не покладати ці витрати на іншу сторону, суд не вирішував питання про розподіл судових витрат в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 60, 70 ч.1, 71 ч.1, 2, 4 СК України, ст. 182, 317, 364 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-78, 81, 258-261, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, зареєстрований 7 березня 1997 року Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровський області, актовий запис № 77, розірвати.

В порядку виділу частки стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію ринкової вартості 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в розмірі 56167,50 гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 29,5 кв.м., житловою - 14,9 кв.м.

В порядку виділу частки стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію ринкової вартості 1/2 частини автомобілю ГАЗ 24 «Волга» державний № НОМЕР_1 в розмірі 7371,94 гр.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль ГАЗ 24 «Волга» державний № НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати на обов'язкові житлово-комунальні послуги за період з лютого 2015 року по лютий 2018 р. в розмірі 3068,21 гривень.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов'язання знятись з реєстрації місця проживання відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий у справи Тюлюнова В.Г.