Справа № 288/718/18
Провадження № 2/288/524/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Добрянської В.П.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Паволоцької сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Паволоцької сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області (далі - відповідач) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_9 померла її мати - ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1.

Спадщину позивачка прийняла, крім того, оформила свої спадкові права на належне померлій матері спадкове майно.

До складу спадкового майна, що залишилось після померлої матері, ввійшло право на земельну частку (пай) члена Колективного сільськогосподарського підприємства «Паволоч», розміром 4,74 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало чоловіку померлої, а батьку позивачки - ОСОБА_4.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_10, до дня смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1, разом з дружиною, тобто матір'ю позивачки.

Мати позивачки ОСОБА_3, спадщину після смерті чоловіка, ОСОБА_4 прийняла, так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

До складу спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_4, ввійшло право на земельну частку (пай) члена Колективного сільськогосподарського підприємства «Паволоч», село Паволоч, Попільнянського району, Житомирської області, розміром 4,74 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується сертифікатом про право на земельну частку (пай).

Вказане право на земельну частку (пай) прийняла в порядку спадкування ОСОБА_3, проте не оформила свої спадкові права.

В зв'язку з необхідністю оформити свої спадкові права на право на земельну частку (пай) позивачка звернулась до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, проте отримала відмову через те, що свідоцтво про право на земельну частку (пай) видане ОСОБА_4 07 травня 2017 року, тобто після його смерті, в той час, як правоздатність особи припиняється в момент її смерті.

Вартість земельної частки (паю) становить 21 121 гривня 00 копійок

Позивачка просить визнати за нею, право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Паволоч», села Паволоч, Попільнянського району, Житомирської області, розміром 4,74 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9, яка прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10, проте не оформила свої спадкові права на вищевказане спадкове майно.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі.

Представник Паволоцької сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги визнають.

Представник третьої особи Відділу у Попільнянському районні Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив провести судовий розгляд справи за відсутності представника відділу, заперечень проти позову не мають.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 03 грудня 1997 року Паволоцькою сільською радою, Попільнянського району, Житомирської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_9, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 45.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 25 вересня 1996 року Паволоцькою сільською радою, Попільнянського району, Житомирської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_10, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 38.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбів із зазначенням відомостей про другого з подружжя сформованого 04.05.2018 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 06 жовтня 1969 року зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - «ОСОБА_3», актовий запис № 38.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 04.05.2018 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, її батьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4, виданого 04.05.2018 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ОСОБА_6 02 лютого 1975 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, після реєстрації шлюбу прізвище змінила на «ОСОБА_6», про що Виконавчим комітетом Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області складено відповідний актовий запис № 4.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 10.06.2009 року державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області, спадкоємицею майна ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_9, є її дочка ОСОБА_2, спадкове майно, на яке видане дане свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 3,9736 га, що розташована на території Паволоцької сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Довідкою № 614 від 03.05.2018 року Виконавчого комітету Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області передбачено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець села Паволоч, Попільнянського району, Житомирської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10, до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і разом з ним на день смерті проживала та була зареєстрована дружина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Як вбачається з довідки № 738 від 14.05.2018 року Виконавчого комітету Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, яке залишилось після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 і до дня смерті проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1.

Відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого 07.05.2017 року Попільнянською РДА Житомирської області, ОСОБА_4 на підставі рішення Попільнянської РДА від 20.05.1997 року № 150, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Паволоч», розміром 4,74 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Згідно роз'яснення Попільнянської державної нотаріальної контори в Житомирській області № 72/02-31 від 11.05.2018 року, в зв'язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку видано 07.05.2017 року, в той час, як ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_10, а тому не має можливості провести оформлення спадкових прав та видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно.

Як вбачається з довідки № 73/02-31 від 11.05.2018 року Попільнянської державної нотаріальної контори в Житомирській області, до нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9, від її дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка є спадкоємцем за законом. Заяви від будь-яких інших спадкоємців до нотаріальної контори не надходили. Спадкова справа № 229/2009.

Відповідно до статті 131 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно п. «а» ч. 3 статті 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Відповідно до частини 3 Указу Президента України № 666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) є об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному вираженні.

Частиною 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року Про приватизацію земельних ділянок, є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Статтями 1216, 1218 Цивільного Кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов'язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину.

Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Згідно частини 1 статті 1297 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 529 ЦК (1963 рік) чинного на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Частиною 1 статті 549 ЦК (1963 рік) передбачено, що вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Зазначені обставини у їх системному зв'язку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем ОСОБА_2 права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Керуючись Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»; статтями, 131, 152 Земельного Кодексу України; статтям 373, 374, 386, 392, 1220-1221, 1223, 1225, 1235, 1268-1270, 1297 Цивільного Кодексу України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 189-200, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Паволоцької сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) члена Колективного сільськогосподарського підприємства «Паволоч», села Паволоч, Попільнянського району, Житомирської області, розміром 4,74 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9, яка прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10, проте не оформила свої спадкові права на вищевказане спадкове майно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник