Ухвала

Іменем України

06 червня 2018 року

м. Київ

справа № 2-923/11

провадження № 61-16926ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Штелик С. П. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Мартєва С. Ю.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 31 січня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_7, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на неправомірні дії державних виконавців Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Лєбєдєвої Сніжани Сергіївни, Щербини Вікторії Юріївни, Кириленко АнниСергіївни, заінтересована особа - ОСОБА_12,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_13 звернувся до суду зі скаргою на дії державних виконавців Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Лєбєдєвої С. С., Щербини В.Ю., Кириленко А. С.

Скарга мотивована тим, що рішенням Світловодського міськрайонного суду від 14 жовтня 2011 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_14 борг в розмірі 163 760 грн. На виконання рішення суду 11 жовтня 2012 року державним виконавцем Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ЛєбєдєвоюС. С. відкрито зведене виконавче провадження. Вказував, що 22 грудня 2016 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження виявлено порушення прав боржника під час виконання судового рішення, в тому числі з продажу належної йому квартири АДРЕСА_1, відчуженої з електронних торгів 08 грудня 2016 року. З акта опису й арешту майна неможливо ідентифікувати предмет, на який накладено арешт, оскільки не зазначено адресу його місцезнаходження. Також зазначена в акті квартира не містить коридору, тому відрізняється від квартири, переданої для реалізації. З наведеного вбачається, що з прилюдних торгів була реалізована квартира, відносно якої не було складено акту опису й арешту. 19 травня 2015 року ОСОБА_13 звернувся до начальника відділу із заявою, в якій пропонував звернути стягнення на житловий будинок АДРЕСА_3, власником якого він є і відомості про який містяться в матеріалах виконавчого провадження. Будинок не є місцем його проживання і такою вимогою не порушувались інтереси стягувачів та не ускладнювалось виконання рішення суду. Таку ж вимогу він записав в акті опису й арешту від 30 травня 2014 року. Державні виконавці необґрунтовано відмовили йому у задоволенні цієї вимоги.

Підставою для оскарження оцінки вищезазначеної квартири є порушення державним виконавцем Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Щербиною В.Ю. порядку призначення експерта та визначення вартості майна боржника. В порушення норм Закону України ЗУ «Про виконавче провадження»начальником Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Кириленко А. С. 11 листопада 2016 року направлено заявку на реалізацію з електронних торгів квартири, яка є місцем постійного проживання боржника і на яку стягнення проводиться в останню чергу. Також не було взято до уваги, що боржник має у власності транспортний засіб, на який стягнення звертається в першу чергу.

Посилаючись на викладені обставини, просив визнати неправомірними дії державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ЛєбєдєвоїС.С. щодо складення акта опису й арешту майна від 30 травня 2014 року, на підставі якого проведена оцінка квартири, визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Щербини В. Ю. щодо ненадання відповіді на його вимогу щодо запропонованого ним майна, на яке можливо звернути стягнення в першу чергу, визнати неправомірними дії державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Щербини В .Ю. щодо визначення вартості квартири, визнати неправомірними дії начальника Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Кириленко А.С. щодо направлення заявки на реалізацію з електронних торгів квартири боржника.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 липня 2017 року провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_13, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2017 року залучено до участі у справі правонаступників ОСОБА_13 (спадкоємців за законом) - малолітнього ОСОБА_15, законним представником якого є ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5

У червні 2017 року ОСОБА_7 як законний представник ОСОБА_15, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 уточнили скаргу та просили визнати неправомірними дії державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Щербини В. Ю. щодо визначення вартості квартири АДРЕСА_1; визнати неправомірними дії начальника Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Кириленко А.С. з направлення на електронні торги вказаної квартири, яка була постійним місцем проживання боржника ОСОБА_13, за наявності у нього іншого нерухомого майна: житлового будинку по АДРЕСА_3, в якому боржник не проживав.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2017 року скарга задоволена. Визнано неправомірними дії державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Щербини В. Ю. щодо визначення вартості квартири АДРЕСА_1, визнано незаконним звіт про проведення незалежної оцінки, а саме: квартири АДРЕСА_1, від 10 серпня 2016 року, скасовано результати оцінки майна, квартири АДРЕСА_1, зазначені у звіті від 10 серпня 2016 року, визнано неправомірними дії начальника Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області Кириленко А. С. щодо направлення на електронні торги вищезазначеної квартири.

Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 31 січня 2018 року ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2017 року скасовано та постановлено нову про відмову у задоволенні скарги.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2018 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 просять скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що вони є правонаступниками ОСОБА_13 та підтримують подану ним скаргу на дії державних виконавців у повному обсязі; апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що правовідносини у справі не допускають правонаступництва, оскільки це встановлено ухвалою апеляційного суду, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі; в разі, якщо правовідносини не допускають правонаступництва суд повинен закрити провадження у справі, а не скасовувати судове рішення першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини 4 статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: 1) Верховний Суд вже викладав в своїй постанові висновок щодо питання правильного застосування норми права, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у відповідності з таким висновком; або 2) правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Встановлено, що на виконанні у Світловодському міськрайонному відділі державної виконавчої служби перебувало зведене виконавче провадження про стягнення на підставі рішень судів з ОСОБА_13 грошових коштів на користь ОСОБА_16, правонаступника померлого стягувача ОСОБА_14, в сумі 163 880 грн, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» за послуги опалення в сумі 29 368 грн 52 коп., на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в сумі 45 832 грн 26 коп. та 114 грн 70 коп. судового збору, в дохід держави судовий збір 2 724 грн 12 коп., загальна сума боргу становила 241 919 грн 60 коп.

ОСОБА_13 був власником майна: трикімнатної квартири АДРЕСА_1, на праві спільної часткової власності 3/5 частин вантажного автомобіля марки «DAIMLER CHRYSLER 903 KA», який не був реалізований під час виконавчого провадження, житлового будинку, загальною площею 158,3 кв. м, що знаходиться в АДРЕСА_3.

Згідно акта від 20 грудня 2016 року, державним підприємством «Сетам» проведені електронні торги майна боржника ОСОБА_13, зокрема, трикімнатної квартири АДРЕСА_1. Внаслідок продажу вищезазначеної квартири надійшли грошові кошти в сумі 266 112 грн 10 коп., з яких 241 919 грн 60 коп. виплачені стягувачам, всі борги за виконавчими листами погашено, а також перераховано виконавчий збір в сумі 19 608 грн 69 коп., на проведення виконавчих дій 4 583 грн 81 коп.

У зв'язку з виконанням судових рішень та отриманням стягувачами присуджених їм коштів всі виконавчі провадження постановами від 30 грудня 2016 року закінчені.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_13 помер.

Із заявами про прийняття спадщини звернулися батьки спадкодавця ОСОБА_4, ОСОБА_5 та його діти ОСОБА_6 та малолітній ОСОБА_8, законним представником якого є його мати ОСОБА_7

Судом залучено до участі у справі правонаступників ОСОБА_13

Згідно частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Аналогічні положення містила і частина перша статті 378 ЦПК України (в редакції чинній на час смерті ОСОБА_13.).

Апеляційний суд, встановивши, що у виконавчому провадженні не було замінено боржника ОСОБА_13 його правонаступниками, дійшов обґрунтованого висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та відмову у задоволенні скарги.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Згідно з абзацом 3 частини 4 статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Постанова апеляційного суду, її зміст і мотивування, а також доводи касаційної скарги, свідчать про відсутність підстав вважати, що розгляд цієї справи в суді касаційної інстанції має значення для формування єдиної правозастосовної практики, оскільки неправильного застосування норм права не встановлено.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 31 січня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_7, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на неправомірні дії державних виконавців Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Лєбєдєвої Сніжани Сергіївни, Щербини Вікторії Юріївни, Кириленко АнниСергіївни, заінтересована особа - ОСОБА_12 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А.О. Лесько

С.Ю. Мартєв