Ухвала

22 червня 2018 року

м. Київ

справа №755/18972/17

провадження №61-35728ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду

м. Києва від 05 квітня 2018 року у справі за поданням заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ТелявськогоАнатолія Миколайовича, боржник - ОСОБА_1, стягувач - публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року заступник начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Телявський А. М. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника - ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 05 квітня 2018 року, подання задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України громадянина

України ОСОБА_1 до виконання зобов'язань перед стягувачем

ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» в сумі 19 658 087,04 грн,

за рішенням суду №362/2760/13-ц, виданого 13 січня 2016 року Васильківським міськрайонним судом Київської області. Виконання ухвали покладено на Державну прикордонну службу України.

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 05 квітня 2018 року, у якій просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні подання відмовити.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

За приписами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки оскаржувана постанова апеляційного суду, якою залишено без змін ухвалу суду першої інстанції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (пункт 31 частини першої статті 353 ЦПК України) не підлягає касаційному оскарженню, оскільки не входить до переліку судових рішень, які відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України можуть бути оскаржені у касаційному порядку.

Отже, оскарження в касаційному порядку ухвали суду першої інстанції після її перегляду в апеляційному порядку про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, не передбачено.

Керуючись пунктом 1 частиною другої статті 394, статтею 389 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва

від 14 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду

м. Києва від 05 квітня 2018 року у справі за поданням заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ТелявськогоАнатолія Миколайовича, боржник - ОСОБА_1, стягувач - публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька