Провадження № 2/161/799/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого- судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Загоровській І.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідачів ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, що 09 вересня 2017 року його квартира була затоплена. Згідно з актом комісії ОСББ «Надія-Луцьк» від 11.09.2017 р., причиною затоплення був злив холодної води з пральної машини відповідачів. Внаслідок залиття квартира потребує поточного ремонту. Згідно з висновком експертного дослідження № 4111/5 від 03.10.2017 р., складеним судовим експертом ТОВ «Волинь-Експерт» ОСОБА_6, вартість проведення відновлювального ремонту квартири для ліквідації наслідків залиття становить 4920 грн. За проведення експертизи позивачем було сплачено 800 грн.

Крім того, як зазначає позивач, йому спричинена моральна шкода, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушенням звичного способу життя, необхідності додаткових зусиль для його нормалізації. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у 10000 грн.

Відповідач добровільно відшкодувати завдану шкоду не бажає попри неодноразові усні звернення позивача.

На підставі наведеного просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у його користь майнову шкоду завдану внаслідок затоплення квартири в сумі 5720 грн; моральну шкоду в розмірі 10000 грн; витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн та судові витрати по справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову. Відповідач ОСОБА_4 суду пояснила, що затоплення квартири, спір щодо якої розглядається, не є причиною несправності пральної машини, що є у її власності. Крім цього, зазначала, що 11.09.2017 року у її квартирі не було жодних ознак, що могли б стати причиною затоплення квартири АДРЕСА_1.

Представник відповідача ОСОБА_5 позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. На її думку, суду не надано жодних доказів того, що залиття квартири позивача сталося саме з вини відповідачів, експертне дослідження не встановлює жодних обставин справи, окрім того, що має місце залиття квартири. Крім цього, зазначала, що акт комісії ОСББ «Надія-Луцьк» від 11.09.2017 р. складений з порушенням прав відповідачів, адже вони не були присутні під час його складання та не було фактично перевірено та зясовано дійсної причини затоплення квартири шляхом обстеження квартири відповідачів.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що 11.09.2017 року дійсно мало місце затоплення квартири АДРЕСА_1, причиною якого згідно акту комісії від 11.09.2018 р., у складі якої він був, є злив холодної води з пральної машини відповідачів.

Заслухавши позивача, представників сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.319 ЦКУкраїни власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Як вбачається зі змісту п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від вини.

Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_8 (а.с. 6).

Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається,що № 45 по вул. Ківерцівській, буд. 16 у м. Луцьку належить на праві власності ОСОБА_4 (а.с. 7).

З акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 11.09.2017 р., затвердженого головою правління ОСББ» «Надія Луцьк» ОСОБА_7 вбачається, що квартира АДРЕСА_3 була затоплена. Причиною залиття був злив холодної води з пральної машини , що знаходилась у квартирі 45 даного будинку (а.с. 8).

Згідно висновку експертного дослідження № 411/5 по замовленню ОСОБА_1 від 03.10.2017 року ринкова вартість відновлюваного ремонту квартири АДРЕСА_1 внаслідок затоплення приміщень становить 4 920 грн (а.с. 10). Згідно рахунку № 411/5 від 21.09.2017 року вартість експертного дослідження становить 800 грн. (а.с.17 ). Що стосується затоплення квартири ОСОБА_1 у вересні 2017 року, то достовірність заподіяння збитків підтверджено актом огляду від 11.09.2017 року де вказано, що з причини несправності пральної машини, що є у користуванні відповідачів квартира позивача, яка знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 29/16, була затоплена, внаслідок чого було пошкоджено майно позивача, зокрема стеля, та було спричинено матеріальну шкоду на суму 4920 грн.

Отже, з наведеного слідує наявність причинно-наслідкового звязку між вказаними подіями і вказує на затоплення квартири позивача саме з вини відповідача.

Згідно ст. 322 ЦК України тягар утримання покладається на власника, тобто відповідач зобовязана була утримувати своє майно в такому стані, щоб не завдавати збитків майну інших осіб, в даному випадку квартирі позивача.

Свідок ОСОБА_7 ствердив, що із загальних комунікацій таке затоплення квартири позивача було неможливе і даної обставини не заперечили відповідачі і їх представник.

Як вбачається із змісту ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, враховуючи відповідну реальну вартість на момент розгляду справи виконання робіт, необхідних для відновлення пошкоджених частин квартири, а також ту обставину, що шкода, заподіяна позивачу, сталась з вини відповідача та враховуючи докази по справі, суд знаходить позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підставними.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п. 3 ч. 2 статті 23 ЦК України, яка визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди, моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

У пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Як випливає із пояснень сторін, матеріалів справи та встановлено судом, що по вині відповідачів було пошкоджено майно, яке належить позивачу, що безперечно призвело до порушення його звичайного життєвого стану, і призвело до незручностей, хвилювань, душевних страждань, а отже є підстави для захисту його порушених прав у вигляді завдання моральної шкоди.

Разом з тим, суд враховує суму моральної шкоди, яку вимагає стягнути солідарно з відповідачів позивач (10 000 грн) - занадто завищеною, і, з врахуванням принципів розумності та справедливості, вважає за необхідне зменшити розмір даної шкоди до 500 грн. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою професійної правничої допомоги адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5, ч.6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачі заперечували щодо стягнення витрат на правничу допомогу у звязку з важким матеріальним становищем.

Враховуючи положення статті 137 ЦПК України, ціну позову, матеріальне становище сторін, складність справи, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню витрати на оплату експертизи в розмірі 800,00 (вісімсот) гривень та судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 12, 76, 77, 81, 133, 137, 141, 265, 268, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 11, 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України , 151, 156, 179 Житлового кодексу Украни, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду завдану затопленням квартири АДРЕСА_1 в розмірі 4920 (чотири тисячі девятсот двадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату експертизи в розмірі 800,00 (вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 500 (пятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (десяти) днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.06.2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_9