Справа № 2-4830/11
Номер провадження 2/522/4792/18
У Х В А Л А

12 червня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Науменко А.В.,

за участю секретаря - Лапшинської Н.Б.

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про виділ часток в натурі,

В С Т А Н О В И В:

13.07.2009 року позивачі звернулися до суду з позовом до Назарової (після шлюбу ОСОБА_6) ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визначення порядку користування житловим приміщенням. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2009 року провадження по справі відкрито. 09.12.2010 року по справі призначено судово будівельно-технічну експертизу.

12.04.2013 року заочним рішенням позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про виділ часток в натурі задоволені у повному обсязі.

25.11.2015 року ухвалою суду заочне рішення скасоване, справу призначено до судового розгляду в загальному порядку.

14.09.2016 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до розгляду по суті адміністративної справи № 522/3915/16а та до розгляду по суті цивільної справи № 522/9045/16-ц. 24.03.2017 року ухвалою суду провадження по справі відновлено.

Слухання справи призначено на 18.04.2017 року, але в судове засідання позивачі не зявилися, про причини неявки суду не повідомили.

У судові засідання, призначені на 13.09.2017 року та 19.10.2017 року, 27.11.2017 року позивачі також не зявилися, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, яки були повернути до суду з відмітками «за закінченням строків зберігання». Про причини своєї неявки позивачі суд до відома не поставили. Клопотання про слухання справи у відсутності позивача до суду не подано.

25.01.2018 року до суду надійшли пояснення позивачів, але в судові засідання 30.01.2018 року та 02.03.2018 року не зявилися, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями.

На підставі розпорядження керівника апарату суду ОСОБА_9 від 26.04.2018 року № 2702/18, про передачу нерозглянутих справ, автоматичним перерозподілом вказана цивільна справа передана судді Науменко А.В. для розгляду по суді.

27 квітня 2018 року справу прийнято до провадження та призначенно підготовче судове засідання 12.06.2018 року.

Разом з тим, позивачі у судові засідання призначене на 12.06.2018 року та не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням яке було повернута до суду. Про причини своєї неявки позивачі суд до відома не поставили. Клопотання про слухання справи у відсутності позивачів до суду не подано.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВРвід 17.07.1997 року,гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Крім того, враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що позивач не з'являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов'язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.). При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2ст. 257 ЦПК України).

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз'яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Як вбачається з матеріалів справи, вона не уявляє собою великої складності.

Оцінюючи характер процесу та його значення для позивачів, слід врахувати, що, звернувшись до суду з позовом у липні 2009 року, позивачі не цікавиться розглядом справи, що свідчить про байдужість до руху справи та можливу неактуальність вирішення позовних вимог на теперішній час.

З огляду на те, що позивачі неодноразово не з'явилися у судове засідання та не подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, строк розгляду справи, встановлений ст.210 ЦПК України, сплинув, суд приходить до висновку, що вищевказана позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про виділ часток в натурі підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 210, 223, 247, 257, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про виділ часток в натурі залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Науменко А.В.

12.06.2018