Провадження № 2/161/954/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Петрової В.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ,третя особа на стороні позивача,що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідача ,що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення матеріальної шкоди ,завданої внаслідок вчинення дорожньо транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 позов мотивує тим, що 26.04.2017 року, близько 13 год. 35хв., відповідач ОСОБА_4 у м.Луцьку , по вул.С.Бандери, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen passaт», р.н.з. АС 8708ВТ,власником якого є ОСОБА_6, виїзджаючи із прилеглої території, не пропустив транспортний засіб марки «БМВ» р.н.з. АС0090АТ, яким керувала ОСОБА_5, внаслідок чого допустив зіткнення та вчинив дорожньо-транспортну пригоду, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.05.2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. При зіткненні його автомобіль отримав значні механічні пошкодження, страховою компанією йому відшкодовано лише частину вартості матеріального збитку в сумі 17246,54 грн. Разом з тим, його пошкоджений автомобіль був відремонтований у приватного підприємця ОСОБА_7 за що ним сплачено 40100 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № ПП04/27-07 від 27.04.2017року та актом виконаних робіт.

Відповідач ОСОБА_4 відмовився в добровільному порядку відшкодувати суму завданих збитків , що становить 22853,46 грн., за мінусом сплаченої суми страховою компанією.

В звязку з цим, він змушений був звертатися за правовою допомогою до адвоката, якому за правничу допомогу сплатив 5000 грн., що підтверджується документально.

Посилаючись на наведене, позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в його користь кошти у сумі 22853,46грн. матеріальної шкоди та 5000грн. витрат на правничу допомогу, а всього: разом стягнути грошові коштів на суму 27853,46грн. та судові витрати в розмірі 640грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з наведених у позовній заяві мотивів.

Ухвалою суду від 12 червня 2018 року провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди , завданої внаслідок вчинення дорожньо транспортної пригоди закрито, у звязку зі смертю ОСОБА_8

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позову не визнав, подав письмовий відзив на позов та пояснив, що позивачем не надано жодного належного доказу, який би стверджував сплату ним підприємцю ОСОБА_7 40100 грн. за ремонт автомобіля, понесена позивачем матеріальна шкода відшкодована страховою компанією, просив в задоволенні позову відмовити.

Залучені у справі в якості третіх осіб ОСОБА_5 приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» в судове засідання не зявились, про час та дату розгляду справи належним чином були повідомлені, а тому суд вважає за можливе розглядати справу без них.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши показання допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 квітня 2017 року близько 13год. 35хв., ОСОБА_4, у м.Луцьку по вул. Степана Бандери, керуючи автомобілем НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_8, виїзджаючи із прилеглої території (двору стоматполіклініки) не пропустив транспортний засіб марки «БМВ», р.н. НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_5, що рухалась по вулиці Степана Бандери, внаслідок чого допустив зіткнення та вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Ківерцівського районного суду від 25.05.2017р. у справі №158/1172/17, ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накладено стягнення у виді штрафу на суму 340грн.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_4 визнаний винним у тому , що 26 квітня 2017 року о 13 год. 35 хв. ОСОБА_4 у м.Луцьку по вул. Ст.Бендери Волинської області, керуючи автомобілем марки «Volkswagen passaт» д.н.з. АС 8708, виїзджаючи із прилеглої території (двору стоматполіклініки) не пропустив транспортний засіб марки «BMW» , д.н.з. АС 0090АТ, що рухався по вул. С. Бандери, внаслідок чого допустив зіткнення з даним автомобілем. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим порушив п.п. 10.2 ПДР України.

У відповідності до страхового поліса №АЕ/ 8782083, дійсного до 02 червня 2017 року, який був чинний на дату ДТП, ОСОБА_8, яка померла 06.03.2018р., застрахувала свою цивільно-правову відповідальність у страховій компанії ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія». Даним страховим полісом було застраховано автомобіль марки «Volkswagen Passat » В2 р.н.з. АС8708ВТ.

Згідно п.4 Полісу №АЕ/ 8782083, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого - за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 (сто тисяч) гривень.

Судом встановлено, що після дорожньо-транспортної пригоди, позивач на виконання вимог ст.ст. 33, 33-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі -Закон), зв'язався зі страховою компанією, яку повідомив про страховий випадок. Тобто, виконав передбаченні Законом умови, для відшкодування потерпілому матеріальної шкоди.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. Потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі ст. 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

26.04.2017 року ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія»з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, та просив здійснити страховек відшкодування.

Положенням пункту 34.2 статті 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

26.04.2017 року, тобто, з додержанням вимог Закону, здійснено огляд пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen Passat », р.н.з. АС 8708ВТ, та складено акт огляду колісного транспортного засобу.

На виконання вимог статей 22, 29, 34 Закону ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» звернувся до незалежного експерта, «Укравтоекспертиза», з метою визначення вартості відновлювального ремонту, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу належного позивачу.

Відповідно до розрахунку від 04.07.2017 року наданого «Укравтоекспертиза», вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen Passat », державний номер НОМЕР_3, на момент проведення дослідження, становить 29577 грн. 56 коп. з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та ПДВ.

Відповідно до абзацу другого пункту 36.2 статті 36 Закону у разі визнання страховиком вимог заявника обґрунтованими він приймає рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплати. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі, шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як встановлено судом, вартість матеріального збитку, відповідно до висновку «Укравтоекспертиза», становить 29577 грн. 56 коп. Позивачу сплачено страхове відшкодування в розмірі 17246,54грн. Визначений страховою компанією розмір страхового відшкодування позивачем не оскаржувався.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд бере до уваги розрахунок матеріальних збитків від 04.07.2017 року, наданий «Укравтоекспертиза», обґрунтовано виходить із того, що він є повним і обєктивним доказом з точки зору економічної обґрунтованості ремонту автомобіля та узгоджується з матеріалами справи і встановленими судом обставинами, та таким, що складений відповідно до вимог статей 12, 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Подані позивачем рахунок-фактура на ремонт автомобіля №ПП 04/27-07 від 27 квітня 2017 року, акт виконаних робіт №ПП 04/27-07 від 25 травня 2017 року, в підтвердження того,що він за ремонт сплатив 40100грн., суд до уваги не приймає, оскільки вони не є належними фінансовими документами, а отже є неналежними доказами, а тому позов слід задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 12331,02 грн. шкоди, що не відшкодована страховою компанією. (29577 грн. 56 коп.- 17246,54 грн.= 12331,02 грн.)

Як слідує із змісту ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору, та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Між позивачем ОСОБА_3 та його представником адвокатом ОСОБА_1 23.08.2017р. укладено договір про надання правничої допомоги.

Згідно акту приймання передачі наданих послуг адвоката від 01.03.2018р. представником позивача адвокатом ОСОБА_1 надано послуги позивачу, повязані з правничою допомогою на загальну суму 5000грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №06 від 23.08.2017р.

З урахуванням вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, суд при вирішенні питання щодо стягнення суми сплаченого позивачем за надання правничої допомоги, враховує складність справи та значну роботу, виконану адвокатом при наданні таких послуг, час, витрачений адвокатом при розгляді справи, та вважає, що сума 5000грн. є співмірною.

Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України, обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником відповідача не подавалось суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Крім цього, до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає 640грн. сплаченого позивачем судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, у звязку з безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 2, 80, 81, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ч.2 ст.1187, ч.1 ст.1188, ч.2 ст. 1192, ст.1194 ЦК України , Законом України «Про обовязкове страхуваеея цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорних засобів, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 12331,02грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 5000грн. витрат на правничу допомогу, 640грн. сплаченого судового збору.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта