22.06.2018 Провадження по справі № 2/380/303/18
Справа № 380/663/18
Рішення

Іменем України

22 червня 2018 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Лісовенка П.І.

при секретарі : Романовській Л.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини в сумі 484,27 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Володарського районного суду Київської області від 11.09.2012 року відповідач зобов'язаний виплачувати на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.07.2012 року до повноліття дитини. Проте, незважаючи на наявність рішення, відповідач з серпня 2016 року по квітень 2018 року не сплачує аліменти та станом на 01.05.2018 року має заборгованість по їх сплаті в сумі 48427,46 гривень. У зв?язку з цим позивач, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, просить суд стягнути на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_4 не прибули, до суду надали заяви про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, до суду надав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08.05.2012 року (а.с.4). Відповідно до рішення Володарського районного суду Київської області від 11.09.2012 року відповідач зобов'язаний виплачувати на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.07.2012 року до повноліття дитини (копія рішення суду - а.с.5-6). Проте, відповідно до копії довідки Тетіївського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, у зв'язку з несплатою аліментів відповідач станом на 01.05.2018 року має заборгованість по їх сплаті в сумі 48427,46 гривень (а.с.9).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що заборгованість по сплаті аліментів за рішенням Володарського районного суду Київської області від 11.09.2012 року виникла з вини відповідача, що підтверджено ним заявою про визнання позову, а тому суд у відповідності до ст. 196 СК України стягує з нього неустойку у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів, що складає 484,27 гривень.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 704,80 гривень сплаченого нею судового збору за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141,200,258,259,263-265,268,354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої в АДРЕСА_3 жительки АДРЕСА_1, неустойку за прострочення сплати аліментів за період з серпня 2016 року по квітень 2018 року в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 27 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої в АДРЕСА_3 жительки АДРЕСА_1, 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок сплаченого нею судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Суддя: П.І.Лісовенко