Постанова

Іменем України

13 червня 2018 року

м. Київ

справа № 205/2450/16-ц

провадження № 61-26635св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого: Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» в особі Полтавської регіональної дирекції Акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»,

третя особа - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Полтавської області від 04 травня 2017 року, у складі колегії суддів: Пилипчук Л. І., Бондаревської С. М., Чумак О. В.,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» в особі Полтавської регіональної дирекції Акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПАТ «СК «АХА Страхування»), третя особа - ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

Позов мотивовано тим, що 19 серпня 2014 року на вул. Великотирнівській в м.Полтаві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю його автомобіля RENAULTKANGOO, номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля ВАЗ-21013 номернийзнак НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_4 Постановою Київського районного суду м.Полтави від 19 вересня 2014 року ОСОБА_4 визнаний винним в скоєнні вищезазначеного ДТП з притягненням його до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).Відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в АТ «СК «АХА Страхування». Страховий ліміт за страховим полісом складав 50000,00 грн. Внаслідок ДТП автомобіль позивача було пошкоджено й він звернувся із заявою про настання страхового випадку до Полтавської регіональної дирекції АТ «СК «АХА Страхування». Аварійним комісаром було оглянуто автомобіль. Відповіднозвіту сума майнового збитку становила 6593,73 грн та у березні 2015 року йому було виплачено вказане страхове відшкодування. У вересні 2014 році на спеціалізованому автосервісі РЕНО спеціалістамийому було обраховано вартість відновлювального ремонту на суму 12786,52грн. Відповідно звіту ПП«Центр незалежної оцінки та експертизи»від 20 грудня 2014 року № 25 станом на 20 грудня 2014 року вартість майнового збитку з урахуванням втрати товарного вигляду становила 11465,00грн. З вищевказаним звітом він звернувся до страхової компанії, але йому було відмовлено у вищезазначеній виплаті тапризначено страхове відшкодування у розмірі 6593,73 грн. У березні 2015 року він звернувся повторно до спеціалізованої організації офіційного ділера РЕНО у м.Полтаві -ТОВ «Соллі Плюс Полтава». Згідно з рахунком від 30 березня 2015 року № вартість відновлювального ремонту з урахуванням вартості запчастин становить 18460,85 грн. Таким чином, різниця між виплаченою відповідачем сумою та тією сумою, яка реально потрібна для відновлення його автомобіля становить 11867,12 грн.

У зв'язку з вищевикладеним, ОСОБА_3 просив стягнути з відповідача на його користь невідшкодовану шкоду, яка є різницею між витратами на проведення ремонту та виплаченим страховим відшкодуванням у сумі 11867,12 грн, додаткові витрати у сумі 695 грн, а всього 12562,12 грн та судові витрати у справі.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2016 року, у складі головуючого-судді Кулешової Л. В., позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «СК «АХА Страхування» на користь ОСОБА_3 8790,31 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Узадоволенні решти вимог відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач повинен виплатити позивачу вартість відновлювального ремонту, згідно рахунку від 30 березня 2015 року з урахуванням вже сплаченого страхового відшкодування. При цьому місцевий суд також врахував Звіт №25 про незалежну оцінку майна, складений ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи». У решті позову відмовлено у зв'язку з недоведеністю причинно-наслідкового зв'язку між ДПТ та шкодою.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 04 травня 2017 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що оскільки належний позивачу транспортний засіб 2009 року випуску та відноситься до вантажних транспортних засобів необхідно застосовувати передбачені Методикою значення коефіцієнту фізичного зносу, що було враховано при складанні звіту про оцінку майна і визначенні вартості матеріального збитку від 01 вересня 2014 року ФОП ОСОБА_5

У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_3 просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована тим, що належний йому транспортний засіб не є вантажним, а відноситься до легкових автомобілів, тому суд апеляційної інстанції необґрунтовано послався при ухваленні рішення на передбачені Методикою значення коефіцієнту фізичного зносу, що було враховано при складанні звіту про оцінку майна і визначенні вартості матеріального збитку від 01 вересня 2014 року.

Крім того АТ «СК «АХА Страхування» відмовило позивачу у задоволенні його заяви про виплату 11465,00 грн. та призначило страхове відшкодування у розмірі 6593,73 грн без погодження з ним.

Також, положення статті 1194 судом апеляційної інстанції застосовано неправильно.

09 червня 2017 року суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «СК «АХА Страхування», третя особа - ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2017 року справу за вищезазначеним позовом призначено до судового розгляду.

У липні 2017 року АТ «СК «АХА Страхування» подало відзив на касаційну скаргу ОСОБА_3, вказуючи на те, що оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції є законним і обґрунтованим, всі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, а тому підстав для його скасування немає.

12 травня 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини третьої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 19 серпня 2014 року о 07 год. 50 хв. ОСОБА_4, керуючи автомобілем ВАЗ-21013, номерний знак НОМЕР_5, рухаючись від пров. Латишева по вул. В.Тирнівській в напрямку вул. Половка, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з припаркованим автомобілем RENAULTKANGOO, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3 Внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 19 вересня 2014 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, з притягненням його до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП (а.с.8 т.1).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована АТ «СК «АХА Страхування» згідно поліса АС/ 9181852, строком дії з 22 березня 2014 року по 21 березня 2015 року. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого, встановлений 50000,00 грн (а.с.88 т.1).

Згідно Звіту про оцінку майна і визначення вартості матеріального збитку, складеного 01 вересня 2014 року ФОП ОСОБА_5, згідно якого вартість відновлювального ремонту становить 11727,76 грн, вартість майнового збитку без урахування втрати товарної вартості - 7317,80 грн з урахуванням ПДВ у розмірі 726,07 грн, та 6593,73 грн без урахуванням ПДВ (а.с.13 -21).

АТ «СК «АХА Страхування» виплатило позивачу вищезазначену суму матеріального збитку.

Відповідно до рахунку від 30 березня 2015 року №, наданого ТОВ «Соллі Плюс Полтава, вартість ремонтних робіт по відновленню автомобіля позивача з урахуванням ПДВ становить 18460,85 грн, (а.с.12 т.1).

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності» (далі - Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов'язки страховика.

Відповідно до пункту 9.1 статті 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із пунктом 36.2 статті 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості колісних транспортних засобів встановлено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою спільним Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №1454/5/2092.

Пунктом 1.6 Методики встановлено, що фізичний знос колісного транспортного засобу - це втрата вартості КТЗ (його власників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників).

Відповідно до пункту 7.38 Методики значення коефіцієнту фізичного зносу ( Ез) приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі дійшов правильного висновку про те, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО174523, належний позивачу транспортний засіб RENAULTKANGOO - 2009 року випуску відноситься до вантажних транспортних засобів, тому необхідно застосовувати передбачені Методикою значення коефіцієнту фізичного зносу, що були враховані при складанні звіту про оцінку майна і визначенні вартості матеріального збитку від 01 вересня 2014 року ФОП ОСОБА_5

Натомість, звіт про незалежну оцінку майна від 20 грудня 2014 року №25, складений ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», відповідно до якого вартість матеріального збитку з втратою товарної вартості автомобіля на момент ДТП становить 11465,60 грн проведений з порушенням пункту 7.38 Методики, без застосування значення коефіцієнту фізичного зносу, а отже є неналежним доказом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скарги про те, що належний позивачу транспортний засіб не є вантажним, а відноситься до легкових автомобілів, спростовуються свідоцтвом про реєстрацію зазначеного автомобілю, в якому зазначено, що вказаний транспортний засіб відноситься до вантажних транспортних засобів.

Доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування апеляційним судом норм статті 1194 ЦК України та застосуванням у спірних правовідносинах норми статті 1192 ЦК України є необґрунтованими виходячи з такого.

Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Вказана норма цивільного права регулює відносини між потерпілим та заподіювачем шкоди, тоді як правовідносини між потерпілим і страховиком регламентуються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким визначено обов'язок страховика виплатити потерпілому у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу страхове відшкодування, що становить витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29 Закону).

У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди відповідальність щодо сплати потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) покладається на особу, яка застрахувала свою цивільну відповідальність ( стаття 1194 ЦК України).

З вищенаведеного вбачається, що АТ «СК «АХА Страхування» не є особою, яка заподіяла позивачу шкоду і діє в межах Закону, зобов'язана відшкодувати потерпілій особі завдану в ДТП шкоду, а тому стягнення із страхової компанії вартості відновлювального ремонту, як різниці між фактичними витратами на ремонт автомобіля позивача та виплаченим страховим відшкодуванням - є безпідставним.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Полтавської області від 04 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов

А.С. Олійник

Г.І. Усик