ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/575/18
Провадження №2/477/480/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справуза позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товарна універсальна біржа «Клондайк»,

про визнання договору купівлі-продажу дійсним

та визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу від 27 червня 2000 року №63 житлового будинку №32 з побудовами, огородженнями та спорудами в смт. Воскресенське Вітовського району Миколаївської області по вул. Садовій, укладений між нею та ОСОБА_4, зареєстрований Товарною універсальною біржою «Клондайк», що розташовані на земельній ділянці загальною площею 0,2481 га (0,1500 га та 0,0981 га), яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК №042991 від 21 червня 2000 року та державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК №042971. Крім цього, просить визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 0,1500 га для індивідуального житлового будівництва та 0,0981 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в смт. Воскресенське Вітовського району Миколаївської області по вул. Садова, 32.

В обґрунтування позову позивач вказувала, що 27 червня 2000 року на Товарній універсальній біржі «Клондайк» між нею та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким ОСОБА_2 купила, а ОСОБА_4 продав цілий житловий будинок з усіма побудовами, загородженнями та спорудами, розташований в смт. Воскресенське Жовтневого району Миколаївської області по вул. Садовій, 32, який належав йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 06 квітня 1991 року державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори за реєстровим №420, зареєстрованого Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 12 лютого 1992 року за реєстровим №562.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на Товарній універсальній біржі «Клондайк», у відповідності з вимогами Закону України «Про товарну біржу» в журналі реєстрації біржових угод за №63 та зареєстрований Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 18 липня 2000 року за №562.Після укладення угоди сторони повністю виконали умови договору.ОСОБА_4 звільнив житло від особистих речей та передав нерухоме майно позивачу, а позивач ОСОБА_2 повністю розрахувалася з відповідачем.

На теперішній час позивач не має можливості реалізувати своє право власності на спірний будинок та земельні ділянки, через те, що на час укладання договір не був нотаріально посвідчений, а відповідно його форма не відповідала формі, передбаченій діючим законодавством. Посвідчити договір нотаріально позивач не має можливості, так як 14 вересня 2016 року ОСОБА_4 помер.

Оскільки на момент укладення спірного продавцю ОСОБА_4 належали на праві власності земельні ділянки загальною площею 0,2481 га, позивач вважала, що разом із житловим будинком, вона придбала й земельні ділянки, на яких цей житловий будинок розміщено без зміни цільового призначення.

Зареєструвати право власності на спірні земельні ділянки позивач не має можливості, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на них втрачено.

Ухвалою судді від 13 квітня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 11 червня 2018 року у справі замінено первісного відповідача ОСОБА_5 на належного відповідача ОСОБА_3.

В судове засідання позивач не зявилась, від представника позивача надійшла заява, в якій представник позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглядати за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявилась, надіслала заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просила справу розглядати за її відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товарна універсальна біржа «Клондайк» в судове засідання свого представника не направила, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район.

27 червня 2000 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку з усіма побудовами, загородженнями та спорудами, який розташований в смт. Воскресенське Жовтневого району Миколаївської області по вул. Садовій, 32 (а.с.9).

Вказаний договір зареєстрований у відповідності до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (діючої на момент реєстрації договору) на Товарній універсальній біржі «Клондайк» за №63

Цього ж дня, до пункту 1 зазначеного договору внесено доповнення, згідно якого житловий будинок, що відчужується, розташований на земельній ділянці загальною площею 0,2481 га, що належить ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК №042991 від 21 червня 2000 року та державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК №042971.

На момент укладання договору купівлі-продажу, житловий будинок з усіма побудовами, загородженнями та спорудами, який розташований в смт. Воскресенське Жовтневого району Миколаївської області по вул. Садовій, 32, належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 06 квітня 1991 року державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори за реєстровим №420, зареєстрованого Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 12 лютого 1992 року за реєстровим №562 (абзац 3 пункту 1 спірного договору).

Згідно пункту 4 спірного договору купівлі-продажу продавець засвідчував, що відчужений цілий житловий будинок нікому не проданий, не закладений, не подарований, не зданий в оренду, у спорі та під забороною не перебуває.

Кошти за купівлю-продаж житлового будинку в розмірі 2000,00 грн. отримані продавцем ОСОБА_4 до посвідчення договору Товарною універсальною біржою «Клондайк» (пункт 2 спірного договору).

Крім цього, спірний договір зареєстрований КП «ММБТІ» за №562, про що свідчить реєстраційне посвідчення від 18 липня 2000 року (а.с.10).

На час відчуження житлового будинку, ОСОБА_4 належали земельні ділянки:

площею 0,1500 га для індивідуального житлового будівництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК №042991 від 21 червня 2000 року (а.с.16);

площею 0,0981 га для ведення особистого підсобного господарства, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК №042971 (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ФП №248187, виданого Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 14 вересня 2016 року, ОСОБА_4, помер 14 вересня 2016 року (а.с.66).

Зі змісту спадкової справи №56/2017 до майна померлого 14 вересня 2016 року ОСОБА_4 відповідач ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4 (а.с.59-77)

Спірні правовідносини врегульовані нормами Цивільного кодексу УРСР (далі ЦК УРСР) від 18 липня 1963 року та Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року (далі ЗК України), що діяли на момент їх виникнення.

Відповідно до статті 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином.

Згідно приписів частини 1 статті 47 ЦК УРСР недотримання вимог, передбачених статтею 227 ЦК УРСР тягне за собою недійсність договору.

Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК УРСР суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього.

В судовому засіданні встановлено, що по спірному договору досягнуто всіх істотних умов, позивач, в силу статті 145 ЦК УРСР є добросовісним набувачем.

Нотаріальне посвідчення спірного договору є неможливим через смерть продавця ОСОБА_4.

Згідно частини 1 статті 30 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими обєктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди.

Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути у селищах міського типу не більше 0,15 гектара (частина 2 статті 67 ЗК України 1990 року).

Згідно частини 1 статті 56 ЗК України для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської ради народних депутатів передаються безплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються безплатно у власність у розмірі не більше 0,6 гектара.

Спірні земельні ділянки розташовані в смт. Воскресенське Вітовського району Миколаївської області по вул. Садова, 32, що підтверджується ситуаційним планом Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області та змістом спірного договору (а.с.17, 18).

Тобто, на спірних земельних ділянках знаходиться житловий будинок та споруди, що є обєктом спірного договору.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пункті 18 Постанови від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 01 січня 2002 року згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 Земельного Кодексу до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження.

Наявність юридичного факту переходу права власності на житловий будинок, розташований в смт. Воскресенське Жовтневого району Миколаївської області по вул. Садовій, 32,за позивачем та відсутність інших умов стосовно спірних земельних ділянок в правочині, укладеного між позивачем та ОСОБА_4 щодо зазначеного житлового будинку, дає підстави застосувати суду норми матеріального права, що регулювали перехід права власності на земельну ділянку у разі переходу права власності на будівлю і споруду.

Розміри спірних земельних ділянок не перевищують розмірів, визначених ЗК України.

Враховуючи вищевикладене та повне визнання позову, яке судом прийнято, оскільки вказане визнання не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, що є наслідком його задоволення.

Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 293, 294 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 27 червня 2000 року №63 житлового будинку № 32 з побудовами, огородженнями та спорудами в смт. Воскресенське Вітовського району Миколаївської області по вул. Садовій, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, зареєстрований Товарною Універсальною Біржою «Клондайк», що розташовані на земельних ділянках загальною площею 0,2481 га (0,1500 га та 0,0981 га), які належали ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК №042991 від 21 червня 2000 року та державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК №042971 від 21 червня 2000 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га для індивідуального житлового будівництва та 0,0981 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в межах території Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області по вул. Садовій, 32 в смт. Воскресенське Вітовського району Миколаївської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено і підписано 27 червня 2018 року.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО