печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2018 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Чепізі Є. І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богданова Вікторія Миколаївна про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

16.03.2018 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді від 10.04.2018 у справі відкрито провадження, після отримання відомостей про адресу зареєстрованого місця проживання відповідача /а. с. 28/.

21.06.2018 представник позивача подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просила суд вжити заходів наклавши арешт на предмет спору - на машиномісце в підземному паркінгу (підвал 2-го рівня), загальною площею 17,1 кв.м., що знаходиться за адресою: місто АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_3), та до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаного машиномісця в підземному паркінгу.

У відповідності до положень частини 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Із змісту заяви та додатків до неї вбачається, що предметом спору, у цілях якого було подано заяву про забезпечення позову, є визнання права власності на 1/2 частку машиномісця у підземному паркінгу (підвал 2-го рівня), загальною площею 17,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що позивач та третя особа у справі ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі від 05.08.2011 до 06.12.2016, під час якого, а саме 30.01.2014 було придбано два машиномісця у підземному паркінгу (підвал 2-го рівня), загальною площею 17,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, право власності на які було оформлено на ОСОБА_5

Позивач зазначає, що нещодавно їй стало відомо про те, що її колишній чоловік ОСОБА_5 самовільно на власний розсуд, без одержання від неї письмової, нотаріально посвідченої згоди, розпорядився нерухомим майном, що належить колишньому подружжю на праві спільної сумісної власності.

А саме 16.12.2017 третя особа у справі - колишній чоловік позивача - ОСОБА_5 подарував машиномісця у підземному паркінгу (підвал 2-го рівня) своїй матері ОСОБА_7 та своєму батькові ОСОБА_4, що підтверджується відомостями з Інформаційних довідок з Державного реєстру речових право на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №№ 114420078, 114421121, сформованими 19.02.2018.

Таким чином, позивачем зроблено висновок, що її колишній чоловік разом зі своїми батьками умисно вчиняє дії, спрямовані на протиправне позбавлення її права власності на частку у майні, що належить їй разом з її колишнім чоловіком на праві спільної сумісної власності.

Окрім того, як приклад наведено представником позивача, що також під час шлюбу позивач та третя особа у справі ОСОБА_5 придбали у грудні місяці 2013 року за спільні кошти автомобіль марки Bentley Continental (2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами, коляски) НОМЕР_4, чорний колір, державний номер НОМЕР_5), який також був самовільно відчужений ОСОБА_5. У зв'язку з чим позивач звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та стягнення 1/2 вартості автомобіля.

У відповідності до положень частини 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку, що доцільно накласти арешт на майно, спір про право власності на яке є предметом розгляду у даній справі та заборонити його відчуження на час розгляду справи до постановлення рішення суду.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богданова Вікторія Миколаївна про визнання права власності на майно - задовольнити.

Накласти арешт на машиномісце в підземному паркінгу (підвал 2-го рівня), загальною площею 17,1 кв.м., що знаходиться за адресою: місто АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_3.

Заборонити суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям; акредитованим суб'єктам; державним та приватним нотаріусам) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації речових прав та їх обтяжень, у тому числі з відкриттям розділу.

Боржник: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3.

Стягувач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, її оскарження не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

У разі подання апеляційної скарги на ухвали суду щодо забезпечення позову до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги, їх подання не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

Суддя І. В. Литвинова