н/п 2/490/1131/2018 Справа № 490/9511/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
15 червня 2018 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м.Миколаєва в складі:
головуючого судді - Гуденко О.А.,
при секретарі - Кваші С.О.,
за участю позивача - ОСОБА_1,
представника Заводського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області - ОСОБА_2,
представника МВС України Регіональний сервісний центр в Миколаївській області - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Сетам", Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного Управління Державної Фіксальної служби України у Миколаївській області, третя особа - Заводський відділ Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, Міністерство внутрішних справ України Регіональний сервісний центр в Миколаївській області про звільнення майна з під арешту, -
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Представник Заводського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує.
Представник МВС України Регіональний сервісний центр у Миколаївській області у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, причини неявки суду невідомі.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідачів в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справиу справі, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вислухавши пояснення позивача та представників третіх осіб, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
20.02.2017 року головний державний виконавець Заводського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області звернувся до Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області, те що, державним виконацем вставнолено, що на вищезазначений транспортний засіб накладено арешт слідчого Заводського РВ за вх.№ 162 від 15.01.2003 р. У зв'язку з чим, просить надати копію документу на підставі якого було накладено арешт на рухоме майно трнспортного засобу.
17.03.2017 року Регіональний сервісний центр МВС в Миколаївській області надало відповідь те що не є правонаступником Управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області, надати копію вищевказаного листа не уявляється можливим.
22.05.2017 року начальник СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області надало відповідь на запит головному державному виконацю, та повідомило наступне, що арешт на вказане майно накладений в рамках кримінальної справи № 02030751 від 29.08.2002 порушеної відносно ОСОБА_6 28.02.2003 вказану кримінальну справу в порядку ст. 232 КПК України в редакції 1961 року направлено до Заводського районного суду м. Миколаєва з обвинувальним актом. 02.10.2003 ОСОБА_6 засуджено за ст. ст. 190 ч.4, 364 ч. 2 366 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. У зв'язку з чим зняття арешту з зазначеного транспортного засобу не входить до компетенції Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області.
Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
ОСОБА_4 з ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
ОСОБА_4 з ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.
Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
ОСОБА_4 з ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до висновку Верховного суду України у справі №6-26цс 13 від 15 травня 2013 року вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.
Судом установлено, що права позивача порушуються, оскільки він не може вільно розпоряджатись майном через наявність арешту на це майно, а тому права його підлягають судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 18, 259, 263-265, 280, 281, 284 ЦПК України суд,-
Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства "Сетам", Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного Управління Державної Фіксальної служби України у Миколаївській області, третя особа - Заводський відділ Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, Міністерство внутрішних справ України Регіональний сервісний центр в Миколаївській області про звільнення майна з під арешту - задовольнити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачами протягом тридцяти днів з моменту отримання копії заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ О.А.ГУДЕНКО