Провадження № 2/752/1582/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

13.06.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Кравченко В.А.

розглянувши в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пашинська Вікторія Вікторівна про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною, суд -

Встановив

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом в якому просила:

- визнати недійсною відмову ОСОБА_2 від спадщини після смерті її дочки ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 від 21 січня 2014 року;

- скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.07.2017 року на користь ОСОБА_2 державного нотаріуса Другої київської держаної нотаріальної контори Зайоми Т.Р.;

- зобов'язати держаного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори, видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті доньки ОСОБА_2

В обґрунтування позову позивач вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла донька ОСОБА_2 ОСОБА_6, яка на момент своєї смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1. Після її смерті залишилось спадкове майно - 1/4 квартира АДРЕСА_1.

21.04.2014 року за заявою сина померлої ОСОБА_3 Другою київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 5562599. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_9 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Позивач вказує, що 24.12.2013 року ОСОБА_2 було встановлено діагноз «Аторосклеротичне недоумство, агріпнія». Хвору було взято на консультативне спостереження по медико-санітарним показанням.

ОСОБА_1 знаючи, що її мати психічно хвора людина була впевнена, що племінник ОСОБА_3 не скористається безпорадним станом хворої та не буде вчиняти жодних неправомірних дії відносно її майна.

Рішенням Голосіївського районного суду від 01.06.2016 року у справі № 752/19737/15-ц ОСОБА_2 визнано недієздатною та призначено ОСОБА_1 яка є донькою недієздатної ОСОБА_2 її опікуном.

Позивач вказує, що під час розгляду вказаної справи було призначено судово-психіатричну експертизу відповідно до висновків якої вбачається, що ознаки психічного захворювання у ОСОБА_2 почалися з липня 2013 року. 24.12.2013 року амбулаторно була оглянута психіатрами диспансеру, які встановили непродуктивний контакт, дезорієнтацію у часі, недоумкуватість, втрату пам'яті.

Позивач звернулась із заявою про оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом до Другої київської державної нотаріальної контори, однак 28.07.2017 року отримала Постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій, відповідно до якої вбачається, що ОСОБА_2 21 січня 2014 року написала заяву про відмову від спадщини після смерті її доньки на користь відповідача.

Позивач вказує, що відмова ОСОБА_2 від спадщини 21 січня 2014 року була вчинена в момент не усвідомлення нею значення своїх дій, а тому вказана відмова є недійсною.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.01.2018 року у даній справі було призначено її до розгляду в підготовчому судовому засідання.

В підготовчому засіданні 12.03.2018 року було ухвалено закрити підготовче провадження у справі та призначити її до розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 13.06.2018 року на 09 год.

12.03.2018 року позивач подала до суду заяву в якій просила виключити з числа відповідачів Головного управління юстиції у м. Києві.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила задовольнити позов та зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату і час судового розгляду повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, причин неявки суду не повідомив.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пашинська Вікторія Вікторівна подала до суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі.

Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі.

Всебічно і повно з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 01.06.2016 року по справі № 752/19737/15-ц (провадження № 2-о/752/79/16) задоволено заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання недієздатною ОСОБА_2 та призначення опіки над нею, визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 недієздатною та призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, опікуном над ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори Зайома Т.Р. від 28.07.2017 року вбачається, що до нотаріальної контори звернулась ОСОБА_1, яка діє як опікун ОСОБА_2 для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, на майно, що складається з 1/8 частини квартири під № 39, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

В постанові зазначено, що ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини після смерті її дочки ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь її онука (сина) померлої ОСОБА_3, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашинською В.В. 21.01.2014 року за реєстровим № 128.

У зв'язку з чим, вказаною постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частину квартири під № 39, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

В ході розгляду Голосіївським районним судом міста Києва цивільної справи № 752/19737/15-ц було проведено судово-психіатричну експертизу.

З висновку судово-психіатричної експертизи Київського міського центру судово-психіатричної експертизи № 275 від 12.04.2016 року вбачається, що при амбулаторному огляді психіатрами диспансеру 24.12.2013 року у ОСОБА_2 зафіксовані виражені порушення психічної діяльності (нездатність підтримувати продуктивний мовний контакт, дезорієнтованість у часі, ознаки недоумства, конфабуляторні розлади) і з діагнозом «Атеросклеротичне недоумство, агріпнія» вона була взята на консультативне спостереження.

Вказані обставини стали підставою для висновку про те, що за своїм психічним станом ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України, Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Частиною 6 вказаної статті визначено, що відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Відповідно до пункту 4 розділу 1 частини II Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, до заяви про відкликання поданої заяви про відмову від прийняття спадщини застосовуються такі ж правила прийняття заяв, як і до первинних заяв. Таким чином, вказана заява подається спадкоємцем особисто у письмовій формі.

У разі, коли особа не встигла відкликати заяву про відмову від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, така відмова може бути визнана недійсною судом. З огляду на те, що відмова від прийняття спадщини є одностороннім правочином, то визнання такої відмови недійсною в судовому порядку здійснюється з таких підстав:

1) вчинення відмови спадкоємцем, який у момент її вчинення не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними (ст. 225 ЦК України);

2) вчинення відмови під впливом помилки (ст. 229 ЦК України);

3) вчинення відмови під впливом обману або насильства (статті 230, 231 ЦК України);

4) вчинення відмови під впливом тяжкої обставини і на невигідних умовах (ст. 233 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин, недієздатною позов про визнання правочину недійсним може пред'явити її опікун.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що оскільки ОСОБА_2 з 24.12.2013 року хворіє на хронічний стійкий психічний розлад і не усвідомлювала значення своїх дій, то складена нею 21 січня 2014 року заява про відмову від прийняття спадщини після смерті її дочки ОСОБА_6, повинна бути визнана недійсною.

Крім того, враховуючи визнання судом недійсною відмови ОСОБА_2 від прийняття спадщини після смерті її дочки ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь її онука (сина) померлої ОСОБА_3, яка була єдиною підставою винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.07.2017 року, вказана постанова підлягає скасуванню.

В частині зобов'язання держаного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори, видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті доньки ОСОБА_2 позов підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Главою 86 ЦК України та Законом України «Про нотаріат», визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Статтею 67 Закону України «Про нотаріат» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду, в силу ст. 50 Закону України «Про нотаріат».

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Необхідність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування до звернення з позовом до суду обумовлена як необхідністю використання усіх засобів досудового врегулювання спадкового спору, так і тими обставинами, що нотаріус після заведення спадкової справи повинен отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстру прав власності на нерухоме майно та з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та обов'язково з'ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, перелік яких визначено у статті 1241 ЦК України і, в разі їх наявності, залучити їх до спадкової справи.

Отже, порядок прийняття спадщини та її оформлення визначається ст. ст. 1268, 1269, 1270, 1296, 1297, 1298, 1299 ЦК України, і суд не вправі зобов'язувати нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, тобто обраний позивачем спосіб захисту в цій частині є неналежним.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими частково обґрунтовуються вимоги позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Частково задовольняючи позов, суд керувався принципами справедливості, добросовісності та розумності відповідно ст. 3 ЦК України.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пашинська Вікторія Вікторівна про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною - задовольнити частково.

Визнати недійсною відмову ОСОБА_2 від спадщини після смерті її дочки ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 від 21 січня 2014 року.

Скасувати постанову державного нотаріуса Другої київської держаної нотаріальної контори Зайоми Т.Р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.07.2017 року на користь ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Суддя