Справа № 505/2559/17
Провадження № 2/505/257/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2018 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючої судді Павловської Г.В.

при секретарі Шевчук С.В.

представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Липецького старостинського округу Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини

ВСТАНОВ И В:

Позивач ОСОБА_2, звернувся 25.09.2017 року в суд з цим позовом до Липецького старостинського округу Куяльницької сільської ради Одеської області та з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд постановити рішення яким встановити юридичний факт того, що він є сином ОСОБА_3, яка померла 15 квітня 1999 року визначити йому додатковий строк на право подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 15 квітня 1999 року в два місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 15 квітня 1999 року померла його мати ОСОБА_3, яка на день смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 одеської області.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 2,84 га, яка знаходиться на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0543106 від 15 березня 1998 року.

У червні 1999 року він звернувся до Липецької сільської ради із заявою про прийняття спадщини, але йому повідомили, що згідно ст..549 Цивільного Кодексу Україниьскої РСР він прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, уклавши договір оренди землі з Сільськогоподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрофірма «НИВА+».

У 2016 році, директор Сільськогоподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «НИВА+» відмовився надати йому орендну плату за земельну ділянку, оскільки він не є законним власником цієї земельної ділянки.

Він звернувся до Шостої Одеської нотаріальної контори, де йому надали відповідь про те, що він пропустив строк на прийняття спадщини і порекомендували звернутися до суду з питання продовження строку, достатнього для прийняття спадщини.

Він є єдиним спадкоємцем, інших спадкоємців які б претендували на спадщину немає, від спадщини він не відмовлявся.

Крім того було виявлено, що прізвище його матері в свідоцтві про смерть вказано як «Касіян», а його прізвище в паспорті зазначено «Касиян».

Позивач ОСОБА_2 та представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримали уточнені позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача, староста сіл Липецьке та Казбеки ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, зареєстровану в канцелярії Котовського міськрайонного суду Одеської області за №6900 від 12.06.2018 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує у їх задоволенні.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив факт, що позивач ОСОБА_2 його рідний батько, а ОСОБА_3, яка померла 15 квітня 19999 року його мати.

Вислухавши позивача, представника позивача та свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовну вимогу задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За вимогами ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №172476 від 15 квітня 1999 року ОСОБА_3, померла 15 квітня 1999 року, в с.Липецьке Котовського району Одеської області, у віці 79 років.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, у тому числі і право на земельну частку (пай), розташовану на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0543106 від 15 березня 1998 року.

За життя ОСОБА_3 заповіту не складала. Крім позивача, спадкоємців за законом чи осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні після смерті ОСОБА_3 немає.

Судом виявлено, що прізвище матері позивача в свідоцтві про смерть серії І-ЖД №172476 від 15 квітня 1999 року вказано як «Касіян», а прізвище позивача в паспорті зазначено «Касиян».

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-УР №1118243 від 11 березня 1962 року, ОСОБА_2 народився 21 лютого 1962 року, в графі «Батьки» записано «мати» російською мовою «Касиян Анастасия Якимовна».

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку може бути встановлено факт родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії.

Встановлення факту родинних відносин, ОСОБА_2 необхідно для оформлення його спадкових прав.

Враховуючи дослідженні докази, покази свідка, також те, що встановлення зазначеного факту, має для позивача юридичне значення, оскільки відповідно до норм діючого законодавства він може мати право власності на земельну ділянку та відсутність підтвердження вказаних обставин може позбавити його вказаних прав суд вважає, що вимоги щодо визнання юридичного факту того, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_3, померлої 15 квітня 1999 року є доведеним та такими, що підлягають задоволенню.

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умова, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини.

Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Отже, за змістом указаних норм відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 550 ЦК УРСР 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений ст.549 цього Кодексу, може бути подовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку й без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно договору оренди землі від 10 червня 1999 року позивач ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 15 квітня 1999 року здає в оренду земельну ділянку та користується нею, на його збереженні є всі оригінали правових документів щодо спадкового майна.

Згідно відповіді Шостої Одеської державної нотаріальної контори, 15 березня 2017 року була зареєстрована заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 15 квітня 1999 року, яка проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 (спадкова справа №928/2017 року, заява №164) та розяснено позивачу право звернутися до суду з питання продовження строку, достатнього для прийняття Вами спадщини або встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до довідки амбулаторії загальної практики сімейної медицини с.Липецьке Подільського району Одеської області та копії медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, останній в період з 15 вересня 1999 року по 24 вересня 1999 року перебував на амбулаторному лікуванні.

Позивач ОСОБА_2 під час розгляду справи пояснив, що вважав, що він фактично прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, хворів та з цих причин своєчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

На думку суду наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, підтверджується наявними в справі доказами та зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зважаючи, що суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, з метою поновлення порушених прав позивача на спадщину після померлої 15 квітня 1999 року ОСОБА_3, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. ст.1268, 1270, 1272 ЦК України, 525, 549, 550 ЦК Української РСР, ст.ст. 12, 13, 76-81, 81, 89, 133, 200, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Липецького старостинського округу Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_3, померлої 15 квітня 1999 року.

Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, який мешкає в с.Липецьке Подільський район Одеської області додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після матері ОСОБА_3, померлої 15 квітня 1999 року, в два місяці, з дати набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди

Суддя Г.В.Павловська

Повнесудове рішення складено 19 червня 2018 року.