Справа №751/910/18
Провадження №2/751/540/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Цибенко І. В.

за участю секретаря Чвірової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

Встановив:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 12.08.2011 у сумі 120698 грн. 37 коп. та судовий збір в сумі 1810,48 гривень.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.08.2011 відповідач у ПАТ КБ Приват Банк отримав кредит у розмірі 2700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, надав можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, зобовязання щодо своєчасного внесення вказаних у Договорі платежів відповідачем порушені, внаслідок чого станом на 31.12.2017 виникла заборгованість по кредиту, відсоткам з урахуванням штрафних санкцій у розмірі 120698 грн. 37 коп.

Ухвалою судді від 01.03.2018 провадження у даній справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву ( а.с. 44-48), відповідно до якого відповідач вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню. Зокрема, позивачем до позову було надано тільки Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 12.08.2011 без ідентифікуючої інформації щодо якого саме кредитного договору вони складені, не було надано первинні бухгалтерські документи на підтвердження заборгованості відповідача перед банком. Крім того, зазначає, що позивачем було порушено строки позовної давності, як загальної - 3 роки, так і спецівальної позовної давності в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Також вказав, що розмір неустойки (штрафу) значно перевищує розмір збитків, яких позивач взагалі не зазнав.

Представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив, в якій наведено доводи щодо безпідставності тверджень відповідача.

Під час судового розгляду суд дійшов висновку, що за наявності заяви представника позивача про судовий розгляд справи за його відсутністю, з урахуванням доводів, викладених у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі доказами.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частиною першою статті 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно до ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.

Із змісту ст. ст. 1054, 1055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку, відповідно до ст. ст. 549 - 552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судом встановлено, 12.08.2011 ОСОБА_1, звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку згідно з якою ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами ПриватБанку виявив бажання оформити на своє ім»я платіжну картку кредитку «Універсальну» з бажаним кредитним лімітом, що підтверджується відповідною анкетою-заявою і Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 7, 9-32).

Оскільки укладений між сторонами кредитний договір є договором приєднання, безпосереднє підписання його стороною Умов та правил надання банківських послуг, а також Тарифів банку законодавчо не передбачено, оскільки друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Разом із тим, у Довідці про умови кредитування визначено всі необхідні умови, на яких ОСОБА_1 отримав кредитні кошти: тип кредитної лінії та карти, валюта рахунку, нарахування відсотків, пені, комісії тощо. Твердження відповідача про необізнаність з вказаною довідкою є припущенням, оскільки ознайомлення з викладеною у ній інформацією ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом.

Договір укладено у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами Банку та особисто відповідачем, зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі статті 629 ЦК України ці договори є обовязковим для виконання.

На день укладання договору та подання заяви про отримання кредиту, відповідач погоджувався з усіма його умовами та вчиняв дії передбачені договором, що підтверджується не тільки його підписом на документах, але й отриманням платіжної картки, періодичною сплатою коштів в рахунок погашення кредиту.

Крім цього, у день підписання вказаної довідки була активована кредитна карта відповідача, що неможливо без її використання особою. Виписка по кредитному рахунку беззаперечно підтверджує факт користування кредитними коштами та часткове погашення відповідачем заборгованості, що також неможливо без фізичного використання картки.

Таким чином, між сторонами в силу статей 634, 1046, 1047, 1048, 1054 ЦК України 12.08.2011 було укладено кредитний договір (без номеру), відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Форма договору складається із заяви позичальника від 12.08.2011, довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка універсальна», умов та правил надання банківських послуг (а.с. 7, 9-32).

Відповідно до п.2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент зменшити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Так, пунктом 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору, при цьому у сторін виникають обовязки: у кредитора інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, визначених в п. 1.1.3.1.9 договору, у позичальника отримання виписки про стан та про здійснення операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.1.5 договору).

Згідно з п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна сторона не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Пунктом 2.1.1.12.10 Правил користування платіжною карткою встановлено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5, п. 2.1.1.7.6 Умов та правил позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, оплачувати комісії. При порушенні останнім строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни.

Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідач взяті на себе обов'язки за цим договором - забезпечення своєчасного погашення кредиту, сплату нарахованих відсотків порушив.

Як вбачається із розрахунку заборгованості позивача станом на 31.12.2017, погашення кредиту здійснювалось із порушенням встановлених кредитним договором умов, кредит погашався не в повному обсязі, внаслідок чого відповідач має заборгованість за кредитом в сумі 120698 грн. 37 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 3225 грн. 77 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 106183 грн. 87 коп.; нарахована комісія та пеня в сумі 5065 грн. 00 коп.; а також штраф в сумі 6223 грн. 73 коп. (а.с.5-6 ).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч.1 ст. 261 ЦК України).

В своїй постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, предметом якої був спір за позовом банківської установи про стягнення заборгованості за кредитним договором, Верховний Суд України зазначив, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Відповідно до Правил користування платіжною карткою на ній указано граничний строк дії (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці.

У разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, якщо такі дії вчинено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності.

Згідно умов кредитного договору, кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки.

З наданої позивачем довідки від 11.06.2018 вбачається, що термін дії картки, відкритої на ім`я ОСОБА_1 був визначений до останнього дня квітня 2015 року.

Із позовом ПАТ КБ „ПриватБанк звернулось 14.02.2018.

З урахуванням вищевикладеного, вимоги банка в частині стягнення з ОСОБА_1 тіла кредиту заявлені в межах строку позовної давності та підлягають задоволенню.

Відповідно до розрахунку заборгованості позивача станом на 31.12.2017, сума останнього погашення за наданим кредитом була здійснена 12.06.2014 у розмірі 165 грн., попередній платіж було здійснено 01.12.2011.

Пунктом 2.1.1.3.5 Умов та правил надання банківських послуг, що складає, в тому числі, умови кредитного договору, укладеного між сторонами, визначено можливість банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, що відкриті в валюті кредитного ліміту, в межах суми, що підлягає сплаті за цим договором, при настанні строків платежу. Отже, останнє таке списання банком коштів з іншого рахунку відповідача відбулось, як зазначено вище, 12.06.2014 у сумі відповідно 165 грн.

Суд вважає проведення позивачем такого списання правомірним, оскільки воно здійснювалось банком в межах укладеної угоди.

Виходячи з цього, суд вважає, що оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом 14.02.2018, трирічний строк позовної давності щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 3225 грн. 77 коп. та заборгованості по відсотках за користування кредитом в межах трирічного строку позовної давності, тобто з 14.02.2015 по 31.12.2017 в сумі 101457 грн. 62 коп. позивачем не пропущений.

Отже, заявлені банком вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 тіла кредиту в цілому та відсотків за його користування в частині підлягають задоволенню.

Разом із тим, суд вважає необґрунтованими вимоги позову про необхідність стягнення на користь позивача заборгованості за пенею і комісією та штрафів (фіксовану частину та процентну складову).

Вимоги про стягнення на користь позивача 5065,00 грн. заборгованості за пенею та комісією не підлягають задоволенню з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до приписів ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення, отже, заявлені банком в цій частині вимоги задоволенню не підлягають.

Вказане відповідає правовій позиції, що висловлена ВСУ 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Крім цього, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

У пункті 2.1.1.7.6. Умов установлено, що у випадку порушення позичальником строків виконання обов'язку сплати будь-яких платежів за договором понад 30 днів він зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом із врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісії.

Частиною другою статті 549 ЦК України, визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або не належно виконаного зобовязання.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи довідки про умови кредитування, у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених цим договором, більше ніж 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити штраф.

У даному випадку штрафи визначені як у твердій сумі, так і у процентному розмірі від суми не виконаного зобовязання, при цьому їх розмір та нарахування не залежить від терміну прострочення на відміну від такого виду неустойки як пеня (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Таким чином з урахуванням вимог статей 256, 258 та 267 ЦК України ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з пропуском строку позовної давності в частині вимог про стягнення штрафів у розмірі 500 грн та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом із врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісії, оскільки позов до суду було подано 14.02.2018, а право на звернення до суду за цим видом стягнення виникло на 31 день з моменту порушення відповідачем умов кредитного договору, яке відбулось у червні 2014 року і підтверджено наданим банком розрахунком.

Відповідно до частин четвертої, п'ятої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові, якщо суд не визнає поважними причини пропуску позовної давності.

Таким чином, строк позовної давності для звернення позивачем до суду із зазначеними вимогами закінчився, а отже позов у частині стягнення штрафів також не підлягає задоволенню.

КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача штрафу в сумі 6223 грн. 73 коп. слід відмовити.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором б/н від 12.08.2011 в сумі 104683 грн. 39 коп.; яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 3225 грн. 77 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом за період 14.02.2015 по 31.12.2017 в сумі 101457 грн. 62 коп.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог ((104683 грн. 39 коп./ 120698 грн. 37 коп.)х 1810,48 грн.=1570,25 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76-89, 133, 141, 235, 247, 258, 259, 263-265, 268, 271-273, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приват Банк (м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ) заборгованість за кредитним договором б/н від 12.08.2011 станом на 31.12.2017 в сумі 104683 (сто чотири тисячі шістсот вісімдесят три) грн. 39 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 3225 грн. 77 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом за період 14.02.2015 по 31.12.2017 в сумі 101457 (сто одна тисяча чотириста п»ятдесят сім) грн. 62 коп

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 (адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приват Банк м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1570,25 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 19.06.2018.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Головуючий - суддя І. В. Цибенко