Провадження № 2/127/2024/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2018 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участі позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності та визнання права власності на ? частку земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом,,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності та визнання права власності на ? частку земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивовано тим, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 031801, виданого 20.02.2012 року управлінням Деркомзему у м. Вінниці, Вінницької області, на підставі рішення Вінницької міської ради № 144 від 01.03.2011 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 02280, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0350 га, яка розташована в м. Вінниці, по вул. Айвазовського, 43 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки :01:008:0086. До вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку додається додаток серії АА № 063715 з якого вбачається, що земельна ділянка знаходиться у спільній сумісній власності у двох осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_2. 16 червня 2017 року у віці 78 років ОСОБА_3 померла, що вбачається з актового запису № 1770 від 19.06.2017 року складеного у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. ОСОБА_3 за життя розпорядилася всім належним їй майном на праві власності та склала заповіт на користь позивачки, який посвідчено державним нотаріусом третьої Вінницької державної нотаріальної контори 12 листопада 2016 року зареєстровано в реєстрі №1-2829. 22.02.2018 року державний нотаріус третьої Вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 видала позивачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 17/100 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, розташованого у м. Вінниці по вул. Айвазовського за № 43 (49), реєстр № 1-508. 26.04.2018 року за №734/02-31 ОСОБА_4 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, через невизначеність складу спадкового майна, а саме: на яку частку вище зазначеної земельної ділянки необхідно видавати свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1 Просила суд визначити частки в спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0350 га, розташовану в м. Вінниці по вул. Айвазовського, 43, кадастровий номер :01:008:0086 по ? частині кожному із її співвласників, а саме ? ОСОБА_3, яка померла 16 червня 2017 року та ? ОСОБА_2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку земельної ділянки площею 0,0350 га, розташованої в м. Вінниці по вул. Айвазовськго, 43 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору, кадастровий номер :01:008:0086, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 16.06.2017 року.

В підготовчому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала за обставин викладених в справі, просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 031801, виданого 20.02.2012 року управлінням Деркомзему у м. Вінниці, Вінницької області, на підставі рішення Вінницької міської ради № 144 від 01.03.2011 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 02280, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0350 га, яка розташована в м. Вінниці, по вул. Айвазовського, 43 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки :01:008:0086 (а.с.8).

До вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку додається додаток серії АА № 063715 з якого вбачається, що земельна ділянка знаходиться у спільній сумісній власності у двох осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.9).

16 червня 2017 року у віці 78 років ОСОБА_3 померла, що вбачається з актового запису № 1770 від 19.06.2017 року складеного у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.7).

22.02.2018 року державний нотаріус третьої Вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 видала позивачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 17/100 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, розташованого у м. Вінниці по вул. Айвазовського за № 43 (49), реєстр № 1-508 (а.с.11).

26.04.2018 року за №734/02-31 ОСОБА_4 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, через невизначеність складу спадкового майна, а саме: на яку частку вище зазначеної земельної ділянки необхідно видавати свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1 (а.с.10).

Зміст ч. 1 ст. 368 ЦК України зазначає, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Як вбачається з ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Також суд при ухваленні рішення бере до уваги правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріплену в п. 3.4. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Таким чином частки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є рівними та становлять по ? кожного.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визначення розміру часток співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0350 га підлягають до задоволення, а саме визначити, що частки співвласників є рівними і становлять по 1/2 ідеальній частці кожного з 2-х співвласників, в тому числі, частка померлої 16.06.2017 року ОСОБА_3 на день її смерті становила 1/2 ідеальну частку; частка ОСОБА_2 становить 1/2 ідеальну частку.

Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на ? частку земельної ділянки площею 0,0350 га, розташовану в місті Вінниці по вул. Айвазовського 43, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:008:0086, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 16.06.2017 року.

Враховуючи клопотання позивача про залишення судових витрат за позивачем, суд прийшов до висновку про залишення судових витрат за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 1233, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 12,81,141, 200, 223, 263-266 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити частки в спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0350 га розташовану в м. Вінниці, по вул. Айвазовського, 43, кадастровий номер :01:008:0086, по ? частині кожному із її співвласників, а саме ? частки ОСОБА_3, яка померла 16.06.2017 року та ? частки ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 право власності на ? частку земельної ділянки площею 0,0350 га, розташовану в місті Вінниці по вул. Айвазовського 43, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:008:0086, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 16.06.2017 року.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: