Справа № 275/247/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2018 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Данилюк О. С.

при секретарі Столярчук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Брусилів цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що 04.09.2007року між ПАТ ОСОБА_1 банк «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 6000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 36.00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак всупереч договірним зобов'язанням у встановлені графіком терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а проценти нараховувались на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом. У звязку з цим сума боргу станом на 28.02.2018 року складає 105173,83 грн., які й просили стягнути з ОСОБА_2 на користь банку, а також судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі, вимоги позовної заяви підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі, вимоги позовної заяви визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. ст. 509, 1054 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, з матеріалів справи встановлено, що 04.09.2007 року між ПАТ ОСОБА_1 банк «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 6000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 36.00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а саме: 09/16 р. (а.с. 11-18, 43).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, всупереч умовам кредитного договору та вимогам чинного законодавства України відповідач не платив щомісячні платежі на повернення кредиту у строк, встановлений кредитним договором, зокрема, відповідно до графіку погашення кредиту, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.8-10) та випискою з банківського рахунку відповідача (а.с. 36-42).

У зв'язку з порушенням зобов'язань по кредитному договору та відповідно до згаданого у рішенні розрахунку станом на 28.02.2018 р. відповідачка має заборгованість у розмірі 105173,83 гривень, з яких:

- заборгованість за кредитом 5206,73 гривень;

- заборгованості по процентам за користування кредитом 90824,63 гривень;

- заборгованість за пенею та комісією - 3658,00 гривень;

- штраф (фіксована частка) 500,00 гривень, штраф (процентна складова) 4984,47 гривень.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням наведених норм закону та встановлених обставин справи суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, що виникла у звязку з порушенням кредитного зобовязання, а саме, заборгованість за кредитом 5206,73 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом 90824,63 гривень; заборгованість за пенею та комісією 3658,00 гривень, а всього 99686,36 гривень.

Вимоги ж позивача щодо стягнення штрафів задоволенню не підлягають, враховуюче наступне.

Так, за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення (а.с. 12).

У той самий час, згідно з пунктом 8.6. Умов передбачена сплата штрафів (500 грн. + 5% від суми заборгованості) як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів (а.с. 16 зворот).

Враховуючи вищевикладене та ту обставину, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України ПАТ КБ «ПриватБанк» має право на компенсацію відповідачем судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, пропорційно задоволеним вимогам від заявлених (заявлено 105173,83 грн., задоволено 99686,36 грн.), в сумі 1670 грн. 07 коп. (1762 грн. х 99686,36 грн. /105173,83 грн.)

На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_1, і.к., паспорт серія ВМ № 394449, виданий Брусилівським РВ УМВС України в Житомирській області 12.08.1997 року, адреса: с. Ставище, вул. Травнева, 17, Брусилівського району Житомирської області) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» (адреса: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, код ЄДРПОУ 14360570, рах. № 3111, МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором від 04.09.2007 року у розмірі 99686 гривні 36 копійок, а також судові витрати у розмірі 1670 грн. 06 коп., а всього 101 356 (сто одна тисяча триста пятдесят шість) гривень 43 копійки.

В решті позову, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.

СУДДЯ ОСОБА_3