Ухвала

30 травня 2018 року

м. Київ

справа №472/963/17-ц

провадження № 61-27948ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 6 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 15 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання договору оренди поновленим,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 6 грудня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 15 березня 2018 року рішення суду першої інстанції змінено в частині підстав відмови у задоволенні позову. Підставою відмови в позові ОСОБА_2 вказано вважати недоведення факту належного виконання зобов'язань за договором оренди від 13 серпня 2007 року. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

16 квітня 2018 року (відповідно до відмітки на конверті) ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, направив до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 6 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 15 березня 2018 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

До касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору від 13 квітня 2018 року №72480 в розмірі 1236 грн.

В порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додано документи, що підтверджують сплату судового збору, проте, у меншому розмірі ніж встановлено законом.

При пред'явленні позову було заявлено вимогу немайнового характеру про визнання договору оренди поновленим.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Таким чином, заявник має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», який становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2017 року визначено в розмірі 1600 грн.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за вимогу немайнового характеру, тобто 1280 грн.

Таким чином, враховуючи вже сплачену суму судового збору сплаті підлягає судовий збір у розмірі 44 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ:22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення їх недоліків.

Згідно з частиною другою статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 6 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 15 березня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 27 липня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько