РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1200/18

пр. № 2/759/3559/18

08 травня 2018 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Крічфалушій М.І.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду міста Києва в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та просив суд ухвалити рішення яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 25 січня 2017 року вчинений приватним нотаріусом Бондар Іриною Михайлівною зареєстрований в реєстрі № 185 з пропозицією задовольнити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 31 507, 93 грн. та скасувати зазначений напис.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує на те, що приватним нотаріусом Бондар Іриною Михайлівною 25.01.2017р. винесено виконавчий напис щодо стягнення грошових коштів у сумі 31 507,93 грн. з ОСОБА_1 Як вказує позивач, виконавчий напис винесено на підставі виниклого боргу позивача перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором № SAMDN8087 від 30.05.2005 року. Однак, позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки його дії не відповідали нормам Закону України «Про нотаріат», просив заявлені позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ПАТ «КБ Приватбанк» в судове засідання не з»явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду відзив на позов в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила лист в якому просить слухати справу у її відсутність, що суд вважає за можливе.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Бондар Іриною Михайлівною 25.01.2017р. вчинено виконавчий напис щодо стягнення грошових коштів у сумі 31 507,93 грн. з ОСОБА_1

Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п. 13 роз'яснено, що відповідно до ст. ст. 34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172.

Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172.

Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, встановлено, що по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Разом із тим, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі по тексту - ВССУ) в своєму узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.04.2014 року, а також Пленум ВСУ в постанові №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» № 2 від 31.01.1992 року зазначали, що однією із об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Слід перевіряти, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчих написів, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди або звертаються про стягнення спірного боргу.

При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум в частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Як правило, у виконавчому написі сума є більшою ніж у вимозі, але це пов`язано із часом, який пройшов від надіслання вимоги і вчинення виконавчого напису. Отже, якщо у письмовій вимозі боржнику повідомлено, що при вчиненні напису заборгованість може бути збільшена з урахуванням нарахування процентів та штрафних санкцій, то у такому випадку спірності сум немає.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що, оскільки нотаріусом було вчинено виконавчий напис на підставі документів, що свідчать про не безспірність вимог банку щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1, то, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають повному задоволенню.

Відповідно до ст.142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. № 1172, ст.ст. 4, 12, 13, 76-80, 81, 142, 258-259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 25 січня 2017 року вчинений приватним нотаріусом Бондар Іриною Михайлівною зареєстрований в реєстрі № 185 з пропозицією задовольнити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 31 507, 93 грн.

Скасувати виконавчий напис від 25 січня 2017 року вчинений приватним нотаріусом Бондар Іриною Михайлівною зареєстрований в реєстрі № 185 з пропозицією задовольнити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 31 507, 93 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, 49094 Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул.. Набережна Перемоги, 50, к/р № 0 у УНБУ в Дніпропетровській області, МФО 305299) на користь ОСОБА_1, зареєстрованого в АДРЕСА_1, судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Журибеда