Постанова

Іменем України

06 червня 2018 року

м. Київ

справа № 2-11/09

провадження № 61-927св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 04 грудня 2017 року у складі судді

ОСОБА_8,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2005 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, звернулися до суду із позовом до

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, заподіяної здоров?ю неповнолітнього.

Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 05 червня

2009 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4,

ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, завдану майнову шкоду в розмірі 195,00 грн, стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь

ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в інтересах неповнолітнього

ОСОБА_3, завдану майнову шкоду в розмірі 455,00 грн. Стягнуто з

ОСОБА_4, ОСОБА_9 на користь ОСОБА_3

моральну шкоду в розмірі 8 400,00 грн, стягнуто з ОСОБА_6,

ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 19 600,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_9 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 1 500,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 3 500,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_4,

ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 200,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2 800,00 грн.

Додатковим рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 01 вересня 2009 року стягнуто всі визначені в рішенні суду суми з

ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_6 та

ОСОБА_7 на користь позивачів та потерпілого з кожного з відповідачів у рівних частках.

Додатковим рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2009 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 14 грудня 2009 року рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 05 червня

2009 року в частині відшкодування моральної шкоди змінено, додаткове рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 01 вересня 2009 року в частині визначення порядку відшкодування моральної шкоди скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_3 по 5 250,00 грн з кожного. Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди по 700 грн з кожного. Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди по 700,00 грн з кожного. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди, завданої

ОСОБА_3, по 2 250,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди по 300,00 грн з кожного. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_9 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди по 300 грн з кожного. В іншій частині рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 05 червня 2009 року, додаткове рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 01 вересня

2009 року залишено без змін. Додаткове рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2009 року змінено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У грудні 2014 року ОСОБА_9 звернулася до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Миколаївської області від

14 грудня 2009 року. Підставою для перегляду вказаного рішення заявник зазначила той факт, що в ході кримінального провадження встановлені завідомо неправдиві показання свідка, що призвели до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення. Крім того, вказані нововиявлені обставини підтверджуються постановою органів досудового слідства від

21 червня 2014 року та іншими юридичними фактами, які не були відомі на час розгляду справи, а саме: висновком комісійної (комплексної) судово-медичної експертизи, яка виключила можливість завдання її сином тілесних ушкоджень ОСОБА_3, та постановою про закриття кримінального провадження від 19 жовтня 2013 року, в якій зазначається, що в діях її сина відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений частиною першою статті 121 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 05 травня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_9 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Миколаївської області від 14 грудня 2009 року відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 жовтня 2015 року касаційну скаргу

ОСОБА_7 відхилено.

Ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 05 травня 2015 року залишено без змін.

У листопаді 2017 року ОСОБА_7 звернулася до апеляційного суду Миколаївської області із заявою про перегляд у зв?язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Миколаївської області від

14 грудня 2009 року з підстав, передбачених пунктом 2 частини другої статті 361 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення до суду із заявою).

На обґрунтування заяви ОСОБА_7 зазначала, що під час кримінального провадження встановлено завідомо неправдиві показання потерпілого

ОСОБА_3, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення. Крім того, вказані нововиявлені обставини підтверджуються висновком комісійної (комплексної) судово-медичної експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження, якою виключена можливість спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_3, а також постановою про закриття кримінального провадження від 25 грудня 2015 року.

Одночасно із заявою ОСОБА_7 подала клопотання про поновлення строку для подання зави про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Миколаївської області від

14 грудня 2009 року. Поважними причинами пропуску строку заявник вказує те, що їй не було відомо про винесення Єланецьким відділенням Братського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області постанови про закриття кримінального провадження від 25 грудня 2015 року.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 04 грудня 2017 року відмовлено ОСОБА_7 у відкритті провадження за заявою про перегляд у зв?язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Миколаївської області від 14 грудня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, заподіяної здоров?ю неповнолітнього.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що заявником пропущено трирічний строк на звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення у зв?язку з нововиявленими обставинами з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК України

(в редакції, чинній на час звернення до суду із заявою).

11 грудня 2017 року ОСОБА_7 через засоби поштового зв?язку надіслала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 04 грудня 2017 року та передати справу до апеляційного суду Миколаївської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі за заявою про перегляд судового рішення у зв?язку з нововиявленими обставинами.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_7 зверталася до суду із заявою про перегляд у зв?язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Миколаївської області від 14 грудня 2009 року з підстав, передбачених пунктом 2 частини другої статті 361 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення до суду із заявою), а не з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення до суду із заявою).

25 січня 2018 року електронною поштою від ОСОБА_2 на адресу Верховного Суду надійшло заперечення, в якому просить касаційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 04 грудня 2017 року - без змін.

У лютому 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегія суддів відхиляє аргументи, викладені в касаційній скарзі, з таких підстав.

Відповідно до частини першої, пункту другого частини другої статті 361 ЦПК (в редакції, чинній на час звернення до суду із заявою) рішення або ухвали суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення чи ухвали суду у зв'язку з нововиявленими обставинами є серед іншого - істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК (в редакції, чинній на час звернення до суду із заявою) свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

При цьому необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Постанова про закриття кримінального провадження від 25 грудня

2015 року, якою встановлено завідомо неправдиві показання потерпілого, винесена після ухвалення рішень у справі, і не може бути нововиявленою обставиною в розумінні статті 361 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення до суду із заявою).

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру («Пономарьов проти України», № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя («Pravednaya v. Russia», № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Враховуючи норми матеріального та процесуального права, практику Європейського суду з прав людини, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_7 про перегляд у зв?язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Миколаївської області від 14 грудня 2009 року у зв?язку з тим, що з моменту прийняття рішення у справі та до моменту звернення ОСОБА_7 до суду з даною заявою пройшло більше трьох років, що порушує принцип правової визначеності.

Частиною третьою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Ухвала апеляційного суду Миколаївської області постановлена з додержанням норм процесуального права, тому підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційної цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_7залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 04 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат
Судді: Н. О. Антоненко
В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. П. Курило