РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4378/17

провадження у справі № 2/0285/2/18

04 червня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Михайловської А.В.

за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С.,

сторони по справі: позивач - ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3, законний представник - ОСОБА_4,

розглянувши у позовному провадженні у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 року, як троюрідної тітки та троюрідного племінника.

В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер її троюрідний племінник ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина. Однак приватний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, пояснивши необхідність звернення до суду для встановлення факту родинних відносин з померлим, оскільки виявлено розбіжності в написанні прізвища, імені, по-батькові спільних родичів, що унеможливлює безспірно встановити родинні відносини. Вказані розбіжності виникли у зв"язку з перекладом імен , по-батькові з російської на українську мови, оскільки на ті часи не існувало єдиного порядку перекладу, врегульованого певним законодавством. Так, ім"я прадіда "ОСОБА_13" було у подальшому вказано в документах його родичів як " ОСОБА_14", "ОСОБА_20", "ОСОБА_5". Незважаючи на дані обставини, зі змісту наявних документів вбачаються родинні відносини між ними. Вказує, що дані обставини перешкоджають їй оформити спадщину за законом згідно ст. 1265 ЦК України після смерті троюрідного племінника. Тому змушена звернутися до суду з відповідною заявою.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, що вказані в ньому, просили позовні вимоги задовольнити.

Законний представник неповнолітнього відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 року позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову.

Доповівши позовні вимоги, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши наявні у справі докази, оглянувши справу № 285/1289/18, та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року /а.с.5/, після смерті якого відкрилася спадщина/а.с.5/.

10.07.2017 року ОСОБА_1 подала приватному нотаріусу Новоград-Волинського міського нотаріального округу Качан В.О. письмову заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 /а.с.6/, на підставі якої було заведено спадкову справу № 51/2017.

Разом з цим, приватним нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки було встановлено відсутність документів, що підтверджують її родинні стосунки з померлим/а.с.7/.

Заявниця у своїй заяві та поясненнях посилається на те, що вона є троюрідною тіткою померлого спадкодавця, а розбіжності в документах, що підтверджують їх родинні стосунки, виникли у зв"язку з відсутністю єдиних законодавчих та нормативних актів, що регулюють єдиний підхід при перекладі прізвищ, імен та по - батькові з російської мови на українську мову.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16.11.2017 року у справі в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду у порядку ч. 4 ст. 256 ЦПК України ( редакція - до 15.12.2017 року ), оскільки заявлені вимоги стосуються права на спадкове майно, з приводу якого вбачається спір щодо кола спадкоємців.

Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Позивач ОСОБА_1 мала дошлюбне прізвище "ОСОБА_1", що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу /а.с.15/.

Батьками позивача згідно свідоцтва про народження є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 /а.с.15/.

Мати позивача ОСОБА_8 мала дошлюбне прізвище " ОСОБА_8", яке вона змінила на ОСОБА_8

Зі змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що батьками ( на російській мові ) " ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 " вказано "ОСОБА_20", " ОСОБА_21" /а.с.13/.

Як слідує з архівних довідок Державного архіву Житомирської області від 16.05.2017 року № М/1492-1, 23.06.2017 року № М/63 г.л. ( на російській мові ) "ОСОБА_20 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 року, батько: "ОСОБА_10", мати : "ОСОБА_22 /а.с.8/; "ОСОБА_23 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 року, батько: "ОСОБА_10", мати : "ОСОБА_22/а.с.11/.

ОСОБА_23 уклала шлюб з "ОСОБА_10" 18 травня 1909 року /а.с.12/, у зв"язку з чим змінила прізвище на ОСОБА_23

У свою чергу згідно архівної довідки Державного архіву Житомирської області від 16.05.2017 року № М/1492-2 (на російській мові ) "ОСОБА_20" одружився "ОСОБА_21" 06 лютого 1922 року/а.с.9/.

Відповідно до архівної довідки від 16.05.2017 року № М/1492-4 (на російській мові ) у " ОСОБА_10 та "ОСОБА_23" народилася дочка "ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_9 року/а.с.10/.

Як слідує з копії свідоцтва про народження (на російській мові )" ОСОБА_14" є матір"ю ОСОБА_15/а.с.16/, яка в свою чергу, уклала шлюб з ОСОБА_16, отримала прізвище ОСОБА_16, та згідно копії свідоцтва про народження є матір"ю померлого спадкодавця - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10 р.н./а.с.17/.

Згідно з відповідних свідоцтв про смерть ОСОБА_8, померла ІНФОРМАЦІЯ_11 року /а.с.18/, ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_12 року /а.с.19/, ОСОБА_17 померла ІНФОРМАЦІЯ_13 року/а.с.19/.

Згідно роз»яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, щ мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину... .

За правилами ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Свідок ОСОБА_18, допитана в судовому засіданні, підтвердила факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_5 як троюрідної тітки та троюрідного племінника.

Інший свідок у справі ОСОБА_19 з приводу даного факту пояснила, що не може достеменно вказати якими родичами є позивач та ОСОБА_20, оскільки вона з останнім є родичами по іншій лінії спорідненості.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин суд вважає доведеним факт родинних відносин між позивачем та померлим ОСОБА_5 як троюрідної тітки та троюрідного племінника.

Отже, на підставі вище викладеного, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підтверджені достатніми та належними доказами.

Оскільки встановлення вищезазначеного факту породжує для заявниці юридичні наслідки, а саме, можливість отримати свідоцтво про право на спадщину, суд задовольняє позовну заяву.

Керуючись ст.ст. 4, 76 - 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 352, 354, 355, п.п.15.5 п. 5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ( РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання - АДРЕСА_1, 11700) та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 року, як троюрідної тітки та троюрідного племінника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Дата складення повного судового рішення - 14.06.2018 року.

Головуюча - суддя: А.В.Михайловська