Справа №242/4079/17
Провадження №2-о/242/10/18
УХВАЛА

Іменем України

13 червня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Пирогової Л.В., секретар судового засідання Клименко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу №242/4079/17 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Територіальної громади Селидівської міської ради, заінтересована особа: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мирний-2 м. Гірник», про визнання спадкового майна відумерлим, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник 25.09.2017 р. звернувся до суду з заявою про визнання спадкового майна відумерлим. В обґрунтування заяви зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_1, та ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_2. Померлим належала квартира АДРЕСА_2 Враховуючи те, що у встановлений законом строк зазначене майно не було успадковане жодною особою, просив визнати спадкове майно у вигляді квартири, що залишилася після смерті ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відумерлою та передати її у комунальну власність територіальній громаді Селидівської міської ради.

Представник заінтересованої особи - Селидівської міської ради, в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, надав суду заяву, в якій підтримав вимоги заяви та просив розглянути справу без його участі.

Представник заінтересованої особи - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мирний-2 м. Гірник» та заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 25.09.2017 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 25.09.2017 року Державного нотаріуса Першої Селидівської державної нотаріальної контори зобов'язано надати суду відомості: чи заводилася спадкова справа, після смерті ОСОБА_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року; якщо заводилася спадкова справа, то хто звертався з заявою про прийняття спадщини, та чи видавалося свідоцтво про право на спадщину за законом, або за заповітом.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11.12.2017 року Державного нотаріуса Першої Селидівської державної нотаріальної контори зобов'язано надати суду відомості: чи заводилася спадкова справа, після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року; якщо заводилася спадкова справа, то хто звертався з заявою про прийняття спадщини, та чи видавалося свідоцтво про право на спадщину за законом, або за заповітом.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 23 лютого 2018 року залучено до участі у справіу якості заінтересованої особи ОСОБА_3, який мешкає за адресою АДРЕСА_1.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно з пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальший розгляд даної справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині у якій вони не встановлюють нових обов'язків, скасовують чи звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи обмежують їх використання.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_1, про що складено актовий запис про смерть №184 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_2, про що складено актовий запис про смерть №82 від 23.04.2006 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_2, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформований 19.10.2017 року.

Положеннями ст.ст. 1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.1-3 статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Розгляд судом справ про визнання спадщини відумерлою регулюється главою 9 розділу ІV (окреме провадження) ЦПК України.

Згідно ст. 334 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини..

Частиною першою статті 335 ЦПК передбачено, що у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 294 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою в окремому провадженні. При цьому в прохальній частині заяви заявник, крім визнання спадщини відумерлою, також просив передати у комунальну власність територіальної громади Селидівської міської ради спірну квартиру.

З інформації наданої Першою селидівською державною нотаріальною конторою від 11.12.2017 року №1020/01-09, вбачається що після смерті ОСОБА_1, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, Другою селидівською державною нотаріальною конторою було заведено 26.10.2005 року спадкову справу №239. Свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Заповітів не посвідчувалось.

З інформації наданої Першою селидівською державною нотаріальною конторою від 21.12.2017 року №1071/01-09, вбачається що після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, спадкової справи №не заводилось. Заповітів не посвідчувалось.

Разом з тим, із актового запису про смерть ОСОБА_2 №82 від 23.04.2006 року вбачається, що на час смерті він проживав за адресою: АДРЕСА_1 Також з актового запису вбачається, що заявником є ОСОБА_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

Також, з Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, 03.05.2018 року за №39/407 надійшло повідомлення, що ОСОБА_3 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1, та з копії Ф-1 вбачається, що батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Статтею 338 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Тобто, виходячи з аналізу даної статті визнання спадщини відумерлою можливо лише за відсутності таких умов:

-спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, а саме: а) немає фізичних осіб, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини; б) немає юридичної особи чи інших учасників цивільних відносин, які вказані в заповіті як спадкоємці;

-спадкоємці усунені від права на спадкування (спадкоємці були усунені від права спадкування згідно з ст. 1224 ЦК);

-спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття (до нотаріальної контори не подано заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини; нема рішення суду про призначення спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини; у книзі обліку спадкових справ є заяви про відмову спадкоємців від прийняття спадщини).

Враховуючи встановлені судом обставини, те, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, а саме АДРЕСА_1, а також те, що за даною адресою проживав ОСОБА_3, який є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, суд дійшов висновку, що існує спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява Територіальної громади Селидівської міської ради, заінтересована особа: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мирний-2 м. Гірник», про визнання спадкового майна відумерлим повинна бути залишена без розгляду.

Керуючись ч. 6 ст. 294 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Територіальної громади Селидівської міської ради (85400 Донецька область м. Селидове вул.. К.Маркса б.8), заінтересована особа: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мирний-2 м. Гірник» (85487 Донецька область м. Гірник вул.. Пушкіна б.14), про визнання спадкового майна відумерлим залишити без розгляду.

Роз'яснити Територіальній громаді Селидівської міської ради її право подати позов на загальних підставах.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 15.06.2018 року.

Суддя Л.В.Пирогова