Постанова

Іменем України

30 травня 2018 року

м. Київ

справа № 638/20806/16-ц

провадження № 61-3445 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Усика Г. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан Кепітел Білдинг»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 28 грудня

2017 року складі судді Шемтак О. І.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан Кепітел Білдинг» (далі - ТОВ «Юкрейніан Кепітел Білдинг»), у якому просила розірвати договір про пайову участь № 42, укладений 10 січня 2006 року між нею та ТОВ «Юкрейніан Кепітел Білдинг» та стягнути з відповідача 185 200 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на момент перерахування.

У липні 2015 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення доказів, у якій просила витребувати зі справи № 638/20806/16-ц технічний паспорт на квартиру

АДРЕСА_2, призначити експертизу зазначеного технічного паспорта на предмет підробки та допитати як свідка виконавця зазначеного технічного паспорта ОСОБА_2

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовлено.

09 жовтня 2017 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з посиланням на те, що вона подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, питання про поновлення строку на апеляційне оскарження заявник не ставить, судовий збір за подання апеляційної скарги не сплачено.

27 жовтня 2017 року ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху направила квитанцію про сплату судового збору у розмірі

320 грн 00 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 06 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повторно залишено без руху з огляду на те, що вона не усунула недоліки апеляційної скарги в частині порушення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Клопотання про поважність пропуску такого строку ОСОБА_1 не надала.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28 грудня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Юкрейніан Кепітал Білдинг» про розірвання договору та стягнення сум.

Зазначена ухвала апеляційного суду мотивована тим, що станом на 28 грудня

2017 року ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали апеляційного суду Харківської області від 06 листопада 2017 року у встановлений судом строк, а саме: не надала клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення суду першої інстанції, не зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції двічі надавав їй можливість усунути недоліки апеляційної скарги.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду у січні 2018 року,

ОСОБА_1 просила скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що у разі постановлення ухвали без участі особи, процесуальний строк для особи, що подає апеляційну скаргу, починає обраховуватися з дня отримання копії ухвали. Питання щодо отримання нею оскаржуваної в апеляційному порядку ухвали Дзержинського районного суду

м. Харкова від 30 серпня 2017 року апеляційний суд не досліджував, разом з тим дійшов висновку, що вона пропустила строк на апеляційне оскарження.

Звертала увагу на те, що апеляційна скарга нею була подана в межах процесуального строку, визначеного законодавством, а саме - через чотири дні після отримання оскаржуваної ухвали суду першої інстанції (05 жовтня 2017 року), про що свідчить копія поштового повідомлення доданого до касаційної скарги.

Вважає, що вона не повинна була надавати докази на підтвердження того, що строк апеляційного оскарження нею не пропущено, оскільки суд, виходячи зі змісту зворотнього повідомлення про направлення поштової кореспонденції, міг самостійно встановити дату отримання такої ухвали. Разом з тим, зворотнє повідомлення у матеріалах справи відсутнє.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи

порушення норм процесуального права.

Згідно частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи

процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними

обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних

доказів над іншими.

Частиною першою статті 402 ЦПК Українипередбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом

(стаття 8 ).

Право на ефективний судовий захист закріплено в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий, передбаченого статтею 6 Конвенції, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Згідно з частиною першою статті 27 ЦПК України 2004 року особи, які беруть участь у справі, мають право одержувати копії рішень, ухвал, оскаржувати рішення і ухвали суду, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом.

За змістом статті 72 ЦПК України 2004 року, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Відповідно до частин першої, третьої статті 73 ЦПК України в редакції 2004 року, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідним законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Одночасно з клопотанням про поновлення строку чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання.

Положеннями частини другої статті 294 ЦПК України 2004 року передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Вимогами частини третьої статті 297 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Зі змісту ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2017 року убачається, що ОСОБА_1 не була присутньою в судовому засіданні.

Згідно з частиною третьою статті 222 ЦПК України 2004 року особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Норми процесуального законодавства покладають обов'язки не лише на учасників справи, зокрема щодо своєчасного звернення до суду, а у разі пропущення встановленого законом строку - звернутись з клопотанням про його поновлення та надати належні та допустимі докази на підтвердження поважності пропуску процесуального строку, а і на суд, зокрема - надіслати рішення суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді.

Постановляючи ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху від 06 листопада 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху, апеляційний суд виходив з того, що копія ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 серпня

2017 року надіслана на адресу ОСОБА_1 11 вересня 2017 року, апеляційну скаргу подано 09 жовтня 2017 року. Відомості про отримання ухвали відсутні, однак є відомості про направлення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

З огляду на наведе, апеляційний суд дійшов висновку, що оскільки апеляційна скарга подана з пропуском строку, передбаченого частиною другою статті 297 ЦПК України.

Разом з тим, суд дійшов такого висновку, не звернувши увагу на наступне.

У матеріалах справи міститься супровідний лист Дзержинського районного суду

м. Харкова, за змістом якого суд направив копію ухвали від 30 серпня 2017 року ОСОБА_1 (а. с. 66, т. 1). Зазначений документ не містить даних щодо його вихідного номеру, дати його складення, а також підпису судді, у провадженні якого перебувала справа. У правому нижньому куті підпису міститься лише дата «11 вересня 2017 року» та підпис особи, яка здійснила відправлення.

При цьому, матеріали справи не містять повідомлення про одержання такого листа ОСОБА_1 чи його повернення, а тому апеляційному суду для правильного вирішення питання щодо дотримання процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції необхідно було встановити, коли

ОСОБА_1 отримала копію ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2017 року, у зв'язку з цим у подальшому визначитись чи пропущено нею строк на її апеляційне оскарження.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд не з'ясував, чи виконав суд першої інстанції вимоги статті 222 ЦПК України 2004 року, не урахував, що особа, яка звернулась з апеляційною скаргою, не може нести відповідальність за відсутність у матеріалах справи інформації щодо направлення їй копії ухвали суду першої інстанції, а також не встановив коли ОСОБА_1 отримала оскаржувану нею в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції, у зв'язку з чим дійшов передчасного висновку про пропуск нею строку на апеляційне провадження та відмову у відкритті провадження з наведених підстав.

Цього можна було б уникнути, якби ОСОБА_1 сприяла суду у встановленні зазначених обставин. Хоча процесуальний закон не покладає на особу такого обов'язку, саме вона, як заінтересована у якнайскорішому розгляді справи особа, могла надати суду докази на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної ухвали.

Зокрема до касаційної скарги вона додала копію поштового відправлення з наступними ідентифікуючими ознаками: назва суду, який здійснив відправлення (Дзержинський районний суд м. Харкова); номер справи і провадження (638/20806/16-ц, 22ц638/249/17); примітка - 2х ухвал від 30 серпня 2017 року); адреса адресата (АДРЕСА_1 - адреса ОСОБА_1); штрихкодовий ідентифікатор 257); графа «вручено» - 05 жовтня

2017 року, а також міститься підпис ОСОБА_1

З інформації про стан пересилання поштового відправлення за допомогою штрихкодового ідентифікатора вбачається, що відправлення за номером 257 вручено адресату (одержувачу) особисто 05 жовтня 2017 року, тоді як апеляційна скарга подана 09 жовтня 2017 року, тобто в строк передбачений статтею 294 ЦПК України 2004 року.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої та апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

За таких обставин колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду приходить до висновку, що ухвалу суду апеляційної інстанції необхідно скасувати, а справу передати до цього ж суду для продовження розгляду, а саме - вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 406, 411, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду ,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 28 грудня 2017 року скасувати, справу направити до апеляційного суду для продовження розгляду - вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В. А. Стрільчук

Судді: С. О. Карпенко

В.О. Кузнєцов

А.С. Олійник

Г.І. Усик