АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4210/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 червня 2018 року м. Київ

Справа № 752/18815/17

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання -Станішевської Б.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідачі - ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 - представника ОСОБА_2

на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 22 лютого 2018 року, ухвалене у складі судді Мирошниченко О.В. в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Орган опіки та піклування Голосіївської районної адміністрації у м. Києві про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що квартира АДРЕСА_1 ніколи не була постійним місцем проживання відповідачів, вони не вели з ним спільного господарства, не сплачували комунальні платежі та плату за користування житлом, починаючи з 2001 року без поважних причин не проживали в спірній квартирі, а у серпні 2017 року вселилися в квартиру без його згоди..

Посилаючись на те, що відповідачі не є членами його, були відсутні в квартирі понад 6 місяців без поважних причин, вселилися в квартиру всупереч його волі, позивач просив визнати відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 2 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Не погоджуючись з рішенням, представник позивача ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих вимог, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

В апеляційній скарзі зазначив,що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, що мають значення для її вирішення.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 досягла повноліття, піклування над нею припинено з цієї дати. Вказана дата є початковим моментом періоду, за який суд мав досліджувати поважність її відсутності у жилому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_3 з моменту досягнення повноліття - з 10 березня 2016 року по 26 червня 2017 року, тобто, більше шести місяців, була відсутня без поважних причин в квартирі, вселилась в приміщення 18 серпня 2017 року без згоди позивача.

Вважає, що судом першої інстанції безпідставно до спірних правовідносин не застосовано ст. ст. 71 та 72 ЖК країни, які підлягали застосуванню.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

ОСОБА_6, ОСОБА_4 проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 4 серпня 1981 року виконавчим комітетом Печерської районної ради народних депутатів м.Києва ОСОБА_7 у складі сім'ї, яка складалася з дружини - ОСОБА_15., сина - ОСОБА_7, сина - ОСОБА_8, дочки - ОСОБА_9 видано ордер № 87896 серії Б на право зайняття квартири АДРЕСА_1 (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_2

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_11

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівсьвського районного управління юстиції Київської області.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_11, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим відділом реєстрації смерті м.Києві ІНФОРМАЦІЯ_6.

Згідно розпорядження № 330 від 26 березня 2007 року Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації Мельниченко Л.П. призначено опікуном над онукою ОСОБА_3, яка мешкає разом з нею за адресою: АДРЕСА_5.

Згідно розпорядження № 66 від 06 лютого 2012 року Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації Келдієва А.Ю. призначено опікуном над малолітнім ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_7 (наймач), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданого виконавчим комітетом Деревянської сільської ради Обухівського району Київської області 6 грудня 2016 року (а.с.7).

Відповідно до довідки про склад сім'ї № 1827 від 12 квітня 2017 року, виданої центром комунального сервісу № 32, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані три особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 6).

До досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття -ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, - ІНФОРМАЦІЯ_7, відповідачі проживали по місцю проживання своїх опікунів.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачка ОСОБА_3, будучі неповнолітньою не могла самостійно визначати своє місце проживання, а тому не може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального права.

Спірні правовідносини регулюються ст.ст.71, 72 ЖК України, саме по собі цитування в рішенні суду змісту ст.405 ЦК України на висновки суду не впливає.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно зі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках, зокрема, влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування,- протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Установлено, що до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 проживала з опікуном ОСОБА_12 за адресою:АДРЕСА_5 ( а.с.110).

Враховуючи положення ст.71 ЖК України, за ОСОБА_3 зберігалося спірне жиле приміщення до 10 вересня 2016 року.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що відповідачка ОСОБА_3 без поважних причин не проживача в спірній квартирі з 10 березня 2016 року по 26 червня 2017 року, а вселилася в квартиру 18 серпня 2017 року без згоди позивача, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи документами.

Так, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_14 від 18 серпня 2016 року на ім'я начальника Голосіївського УП ГУНП у м.Києві, в якій вона, як представник ОСОБА_2, зазначає про те, що в квартиру АДРЕСА_1, вселилися племінники позивача, які зареєстровані в цій квартирі, але до цього часу в ній не проживали ( а.с.74)

Аналогічні пояснення містяться і в поясненнях ОСОБА_14, які були надані дільничому офіцеру поліції Голосіївського УП ГУНП в м.Києві 18 серпня 2017 року (а.с.75).

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 вселилася в спірну квартиру в період, коли за законом за нею зберігалося жиле приміщення, відсутні підстави вважати, що остання не проживала в квартирі без поважних причин більше шести місяців.

Встановивши, що ОСОБА_3 не втратила право користування спірним жилим приміщенням, посилання позивача на те, що ОСОБА_3 вселилася в спірну квартиру без згоди позивача, не мають правового значення у цій справі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Голосіївського районного суду м.Києва ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

З урахуванням наведено, керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5- представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 22 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 15 червня 2018 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус