У Х В А Л А

про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

18 червня 2018 р. м. Кремінна

Справа № 414/881/18

Провадження № 2/414/272/2018

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Акулова Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Дегтяренко Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про розподіл спільно нажитого майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_3 про розподіл спільно нажитого майна подружжя.

В судовому засіданні сторони заявили клопотання про затвердження судом мирової угоди, а саме позивач ОСОБА_1 згодна одержати наступне майно: пральну машину, вартістю 4000 гривень; електрична м'ясорубку, вартістю 1000 гривень; духову піч, вартістю 1500 гривень; машину для приготування кави, вартістю 3000 гривень. Відповідач ОСОБА_3 згоден передати вищевказане майно позивачці добровільно. Інше майно яке було вказано в позовній заяві, розділено між сторонами раніше. Сторони підтверджують що після передачі вказаного майна відповідачем позивачці претензій один до одного вони не мають.

Суд, перевіривши мирову угоду сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно до ст. ст. 69-71 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Як вбачається зі ст. 368 ч. 3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обовязків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у звязку з укладенням сторонами мирової угоди суд розяснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Стаття 255 ЦПК України передбачає, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Оскільки мирова угода не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, відповідає їх інтересам, стосується заявлених позовних вимог, сторонам розяснено наслідки закриття провадження по справі, суд вважає за можливе мирову угоду затвердити, а провадження по справі закрити.

На підставі викладеного, ст. ст. 60,69-71 СК України, ст. 368 ЦК України та керуючись ст.ст.207, 255, 258-260, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:/

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про укладення мирової угоди задовольнити.

Затвердити мирову угоду, згідно з якою позивач ОСОБА_1 отримує пральну машину, вартістю 4000 гривень; електрична м'ясорубку, вартістю 1000 гривень; духову піч, вартістю 1500 гривень; машину для приготування кави, вартістю 3000 гривень.

Відповідач ОСОБА_3 передає вищевказане майно позивачці добровільно.

Інше майно яке було вказано в позовній заяві, розділено між сторонами раніше добровільно.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про розподіл спільно нажитого майна подружжя закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Є.М. Акулов