Справа № 643/7273/18
Номер провадження 2-з/643/90/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Мельникової І.Д.,

при секретарі Шабатько Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про забезпечення позову, в якій просять заборонити ПАТ «Перший Український міжнародний банк» відчуження будь-яким шляхом квартири №116 по прос.Тракторобудівників, 107 у м.Харкові.

В обгрунтування заяви заявники зазначили, що для забезпечення виконання зобов*язань за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «ПУМБ» 21.09.2007 року між банком та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки №5685610. Предметом іпотеки є трикімнатна квартира №116 у буд.107 по пр-ту.Тракторобудівників у м.Харкові, яка належить заявникам. 16.06.2017 року за №21022846 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майн обуло внесено запис про реєстрацію права власності на вказану квартиру за ПАТ «ПУМБ», на підставі рішення державного реєстратора №35785184.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як розяснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільній процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірими із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

До заяви заявниками додано витяг з інтернет сайту «Olx», відповідно до якого продається квартира у м.Харкові. Однак, у доданому витягу не зазначено адресу вказаної квартири, що, у свою чергу, викликає сумніви у суду, що це продається саме спірна квартира. Більше ніяких доказів на обгрунтування заяви не додано.

Виходячи з наведеного, суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки це може призвести до порушення прав та законних інтересів інших осіб.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Д. Мельникова