ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1971/18
провадження № 2/753/3642/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"30" травня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Степанишиної Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в заочному порядку за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВТАНОВИВ:

У лютому 2018 року до Дарницького районного суду м. Києва від представника позивача ОСОБА_4 надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення майнової шкоди завданої внаслідок ДТП.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 02.11.2017 р. приблизно о 15 год. 30 хв. відповідач керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 на проспекті Григоренка, буд. 12 в м. Києві, в порушення п. 2.3 (б), 13.1 ПДР України не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Audi Q5» д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_5, що зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб пропустити пішоходів. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 30.11.2017 р. ОСОБА_3 було визнано винним у вчинені ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця джерела підвищеної небезпеки, на момент ДТП була застрахована в ТДВ «Страхове товариство « Домінанта», поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4210568 від 30.04.2017 р. 02.11.2017 р. ОСОБА_5 письмово повідомив ТДВ «СТ «Домінанта» про настання страхового випадку, а 18.12.2017 р. позивач звернувся до третьої особи із заявою про здійснення виплати страхового відшкодування, із зазначенням реквізитів банківського рахунку. Відповідно до звіту № 486 позивачу в результаті його пошкодження при ДТП складає 262806 грн. 83 коп.

Просив стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача завдану майнову шкоду в розмірі 252806 грн. 83 коп. та відшкодування витрат на надання правничої допомоги в розмірі 15000 грн. 00 коп. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2 528 грн. 06 коп.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не з'явився, направив до суду заяву, відповідно до якої справу просив розглянути за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 та третя особа ТДВ «СТ «Домінанта» будучи належним чином повідомленими про день час та місце проведення судового засідання в судове засідання не прибули, із заявами та клопотаннями до суду не зверталися, відповідач відзив на позов не направив, третя особа пояснення не направила.

З урахуванням положень ст.ст. 280,281 ЦПК України та з позицією представника позивача викладеною в заяві, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд розглянув справу в заочному порядку.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов'язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Позивач скористалася правовою допомогою.

Встановлено, що 02.11.2017 р. о 15 год. 30 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 по пр-ту. Григоренка, буд. 12 в м. Києві в порушення п.п.2.3 б), 13.1. ПДР України не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «AUDI Q5» д.н.з. НОМЕР_2, що зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб пропустити пішоходів, що призвело до пошкодження транспортних засобів. ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп.(Постанова суду від 30.11.2017 р., набрала законної сили 10.12.2017 р.) (а.с. 12-13).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В матеріалах справи міститься копія повідомлення потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду на ім'я в.о. ТДВ «СТ «Домінінанта» Гордієнку В.Г. від ОСОБА_5 (а.с.14) та копія заяви про виплату страхового відшкодування вхідний № 40671 від 18.12.2017 р. на в.о. ТДВ «СТ «Домінінанта» Гордієнку В.Г. від ОСОБА_2 (а.с. 15).

Відповідно до копії звіту № 486 виконаного суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «ЕКЛІС» на підставі договору укладеного з ОСОБА_5 від 13.12.2017 р. про оцінку автомобіля «AUDI Q5» д.н.з. НОМЕР_2, датою оцінки є 23.11.2017 р. метою: визначення вартості матеріального збитку, замовник оцінки - ОСОБА_5, висновок: матеріальний збиток в результаті його пошкодження при ДТП складає: 252806,83 грн. (а.с.16-20).

В матеріалах справи також наявна ремонтна калькуляція № 486/2017 від 13.12.2017 р. відповідно до якої загальна сума вартості робіт 24 465,00 грн., загальна сума додаткових витрат 437,50 грн., загальна сума фарбування 11 731,18 грн, загальна сума запчастин 216 173,15грн.- вартість ремонту 252 806, 83грн. (а.с.21-26).

Відповідно до копії протоколу огляду транспортного засобу №486 від 23.11.2017 р. складеного оцінювачем ОСОБА_7 за результатами огляду автомобіля «AUDI Q5» д.н.з. НОМЕР_2 транспортний засіб підлягав відновлювальним роботам та має сліди минулих аварій (а.с.29).

Відповідно до положень ч.6 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно із ч.2,5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом п. 1 ч.2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

З змісту правової позиції судової палати у цивільних справах Верховного Суду України по справі 6-2808 цс 15 від 20.01.2016 р. вбачається, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Також у постанові Верховного Суду від 14.02.2018р. у справі №754/1114/15-ц вказано про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Отже, за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що матеріальний збиток, завданий власникові транспортного засобу марки «Audi Q5» д.н.з. НОМЕР_2, в результаті пошкодження автомобіля у вказаній ДТП, складає 252 806, 83 гривень та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо понесених судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. 00 коп., відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦІІК України, та відповідно до п.3.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні належним документальним підтвердженням факту внесення грошових коштів у касу адвоката та сплати суми гонорару є квитанція до касового прибуткового ордеру. В матеріалах справи містить ордер про надання правової допомоги серії КВ № 368562, копія договору про надання правничої допомоги від 26.01.2018 р. та копія квитанції 0.0.952517713.1 про сплату вищевказаних коштів 20.01.2018 р. (а.с.9), що є достатнім доказом, щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. 00 коп.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову- на відповідача.

Судовий збір у справі складає 2528 грн. 06 коп. за вимогу майнового характеру, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 23, 1166, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 141, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення майнової шкоди завданої внаслідок ДТП - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 завдану майнову шкоду у розмірі 252 806 (двісті п'ятдесят дві тисячи вісімсот шість) грн. 83 коп., витрати пов'язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 15000 (п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. та сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2528 (дві тисяі п'ятсот двадцять вісім) грн. 06 коп.

На рішення суду позивачем та третьою особою може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Заставенко М.О.