Справа № 504/3908/17
Провадження № 2/504/990/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2018 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенко В.К.,

при секретарі - Антиповій Л.В.,

за участі позивача - ОСОБА_1, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, позовну заяву ОСОБА_1 до Каїрської сільської ради Лиманського району Одеської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом до відповідача.

На обгрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 яка є матір'ю ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина.

ОСОБА_1 до нотаріальної контори не встигла вчасно звернутись, оскільки важко переживала втрату близької людини,, а також по причині юридичної необізнаності.

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Лиманської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у оформленні спадкових прав через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги свого позову підтримала, просила їх задовольнити з викладених у ньому підстав.

Представник Каїрської сільської ради Лиманського району Одеської області подав заяву від 01.06.2018 року № 02-18/12/161 про розгляд справи без участі представника сільради, проти задоволення позову не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд дійшов до наступного:

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що встановлено зі змісту свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 03.07.2007 року.

Після її смерті відкрилась спадщина.

ОСОБА_1 є донької ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28.02.1952 року, та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 23.06.1969 року.

Спадкова справа до майна ОСОБА_2 заведена у реєстрі 03.11.2017 року, номер у реєстрі 61493192.

03.01.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії по причині пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом.

Встановлені правовідносини врегульовані розділом VII ЦК УРСР 1963 року, серед іншого, ст. 549 ЦК України.

Відповідно до п.24 Постанови Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Період пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини становить з 16.10.1996 року до 03.11.2017 року, тобто 21 рік.

Позивач на обгрунтування поважності причин пропуску цього строку послалась на важке переживання втрати близької людини, а також на свою юридичну необізнаність.

Вказані причини не можуть вважатись істотними, об'єктивними та непереборними труднощами для позивача.

Отже позивач не обгрунтувала двадцяти одно річний строк пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини належними та допустимим доказами, тому її позовні вимоги не можуть бути задоволені судом.

На підставі наведеного, керуючись Розділом VII ЦК УРСР, ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, п.24 Постанови Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 258, 259, 263-265, 273, 315, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов'язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст судового рішення буде складений 18 червня 2018 року.

Суддя В.К. Барвенко