Провадження № 2/337/206/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2018 року Хортицкий районний суд м. Запоріжжя
в складі: головуючого судді - Нещеретної Л.М.
при секретарі - Шварцер Г.М.
за участю позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення знищення особистого майна та невиконання зобов'язання з ремонту автомобіля,
20.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, до ОСОБА_2 про стягнення суми матеріальної та моральної шкоди. В позовних вимогах посилається на те, що 22 серпня 2010 р. між ним та відповідачем ОСОБА_2 була укладена усна угода що відповідач відремонтує транспортний засіб ВАЗ 2106 державний номер НОМЕР_1 , придбає матеріали для заміни корозійних деталей та проведе зварювальні роботи порогів, крил, багажника, днища а також фарбування. Кінцеві строки ремонту - 2 місяці, узгоджена приблизна вартість - 9000 грн.
Відповідач здійснив розукомплектування транспортного засобу, отримав в серпні 2010 року 5000 грн., на які придбав матеріали для заміни корозійних деталей (порогі, крила, багажник, днище). Частково виконав ремонтні роботи. В вересні 2011 року відповідач отримав 4000 грн для подальшого ремонту. На протязі 2011-2013 років відповідач в телефонному режимі обіцяв відремонтувати транспортний засіб, але потім виїхав з с. Біленьке Запорізького району, залишивши невідремонтований автомобіль.
З 2014 року неодноразово звертався до правоохоронних органів з приводу притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за знищення транспортного засобу та заволодіння шахрайським способом готівкою. Працівники поліції повідомили, що в діях відповідача вбачаються цивільно-правові відносини. В січні 2016 року, при відібранні пояснень в відділенні поліції, відповідач обіцяв здійснити ремонт транспортного засобу. Але умови не виконав та на телефонні дзвінки не відповідає.
В 2016 році було частково повернуто деталі автомобіля, а 24.08.2017 року переміщено автомобіль позивача з місця ремонту до місця мешкання ОСОБА_1
25.09.2017 року було укладено договір для проведення автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, 25.09.2017 року відповідачу відправлено запрошення на експертизу, 26.09.2017 року відправлена телеграма, за яку сплачено 114 грн. 28.09.2017 року здійснено дослідження транспортного засобу, за послуги сплачено 1500 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 14 1456 грн. із розрахунку - 7 років х 12 місяців х 1684 грн. розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у зв'язку з тим, що на протязі цього часу позивач знаходиться без свого транспортного засобу, користуватися їм не можлива, знищено та представляє собою металобрухт, змінився його уклад життя, переніс моральні страждання. Також стягнути судовий збір.
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, суду пояснив, що з.2010 року відповідач отримав транспортний засіб для ремонту, який до теперішнього часу не виконав, разкомплектовавши його та постійно обіцяє відремонтувати автомобіль. Позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів з приводу дій відповідача. Відповідачу були надані гроші в 2010 році у сумі 5000 грн. для придбання деталей, які він купив , а восени 2011 року надано аванс в розмірі 4000 грн., що письмово не було оформлено. Просить стягнути на його користь суму матеріальної, моральної шкоди, судовий збір..
Відповідач у судове засідання не з'явився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило.
Виходячи з наведених обставин, суд розглядає справу у відповідності до ст. 280 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідка, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
ОСОБА_1 згідно свідоцтва про реєстрацію на праві власності належить транспортний засіб ВАЗ 2106 (а.с.11).
Відповідно до Ухвали слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 12.01.2016 року, витягу з ЄРДР від 13.01.2016 року в 2010році ОСОБА_2 під час ремонту автомобіля ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_1 на подвір'ї за адресою: АДРЕСА_3, де раніше мешкав ОСОБА_2, разкомплектовав транспортний засіб. (а.с.41,42)
Відповідно до Акту від 24.08.2017 року здійснено примусове переміщення пошкодженого транспортного засобу позивача ВАЗ 2106 з земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3, де він знаходився з серпня 2010 року до місця зберігання за адресою позивача -АДРЕСА_2.(а.с.12-14)
ОСОБА_1 запрошувався на проведення експертизи через СМС повідомлення 25.09.2017 року та телеграмою від 26.09.2017 року, яка вручена 27.09.2017 року.(а.с.15,16,18).
Згідно електронного чека вартість телеграми складає 114 грн. (а.с.17,) а копії квитанції №002518 від 28.09.2017 року послуги експерта складають 1500 грн. (а.с.40).
Позивачем наданий розрахунок суми 4000 грн. з індексом інфляції за період з 30.09.2011 року по 14.11.2017 року. (а.с.44-46).
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що в серпні 2010 року ОСОБА_1 віддав ОСОБА_2 на ремонт автомобіль ВАЗ 2106, який до теперішнього часу не відремонтовано, лише разукомплектовано. В рахунок виконання робіт відповідачу були надані гроші, але письмово не оформлювалось. ОСОБА_1 Звертався до правоохоронних органів з приводу дій відповідача, який постійно обіцяв здійснити ремонт. ОСОБА_1 страждав у зв'язку з відсутністю автомобіля, було порушено уклад життя, змушений був вживати лікарські засоби для зменшення душевних страждань
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності..
Такі критерії використовує Європейський Суд з прав людини в справі «Ван де Гурк проти Нідерландів» параграф 59, зазначивши, що завданням національних судів є належне вивчення документів, аргументів, доказів, представлених сторонами.
В Рішеннях «Бузеску проти Румунії» параграф 67, «Донадзе проти Грузії» параграф 35, ЕСПЧ вказав, що суди мають вивчати основні аргументи сторін.
Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України: зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків зокрема є-договори та інші правочини, завдання майнової та моральної шкоди.
Відповідно до ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.
Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Проаналізувавши надані суду докази, суд приходить до наступного:
В 2010 році позивач ОСОБА_1 на підставі усної домовленості віддав відповідачу ОСОБА_2 свій транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 для ремонту, за колишньою адресою відповідача в АДРЕСА_3, де транспортний засіб знаходився до 24.08.2017 року. Відповідач розукомплектовав автомобіль, на протязі 7 років не відремонтував його, який знаходився на вулиці, що призвело до його знищення. Цей факт встановлений ухвалою слідчого судді Запорізького суду Позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів з вказаного факту. Відповідача належним чином запрошували на проведення експертизи з приводу встановлення вартості відновлювального ремонту, про що свідчать повідомлення СМС на його телефон та факт отримання телеграми.
Також з відповідача підлягають стягненню - вартість проведення експертизи в сумі 1500 грн. та вартість направлення телеграми - 114 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти - 4000 грн. авансу на ремонт транспортного засобу з застосуванням індексу інфляції в відповідності до ст. 625 ЦК України за період з 30.09.2011 року по 14.11.2017 року. Але аванс відноситься до одного з видів забезпечення виконання зобов'язань та повинен був бути вчинений у письмовій формі у відповідності до ст.547, ч.2 ст.570 ЦК України. Позивачем не надано письмових доказів щодо надання авансу відповідачу в 2011 році. А тому позовні вимоги ОСОБА_1, щодо стягнення з ОСОБА_2 матеріальних збитків в сумі 9026,80 грн. задоволенню не підлягають.
Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі - 141456 грн., як компенсацію емоційних (психологічних та душевних страждань), які довелося перенести йому та його родині в зв'язку з втратою транспортного засобу, зміні звичайного життя, неможливістю поїхати на своєму автомобілі до лікарні, крамниці (базару), відвідати дітей, які мешкають у місті, обмежено його статус, як самодостатньої та незалежної людини. Виходячи із розумності та вилежаності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі - 5000 грн.
Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у частині майнового характеру у сумі 640 грн. Позовні вимоги задоволені на 76 %, відповідно з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 486, 40 грн. Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у частині немайнового характеру в сумі 640 грн. Позовні вимоги задоволені на 5%, а тому з відповідача на користь позивача сума підлягає стягненню судовий збір у сумі 32 гривні.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 89, 141, ч.4 ст.223, 280-283, 284 ЦПК України, ст.ст.11, 14, 22, 23, 526, 547, 570, 1166, 1167 ЦК України, -
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач може оскаржити рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Л.М. Нещеретна