Справа № 219/5785/18
Провадження №2-о/219/710/2018
У Х В А Л А

про повернення заяви

20 червня 2018 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Давидовська Т.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи - Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті,

установила:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) звернувся до суду зі заявою про встановлення факту смерті спадкодавця - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ОСОБА_2), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Горлівка Донецької області.

Ухвалою судді від 06 червня 2018 року вказану заяву залишено без руху зважаючи на ненадання заявником доказів у підтвердження факту його перебування в родинних відносинах із померлою особою.

19 червня 2018 року ОСОБА_1 засобами електронного зв'язку з використанням сканованого підпису, без підтвердження у відповідності норм законодавства прав на використання електронного цифрового підпису, подав заяву з метою усунення недоліків, вказавши на те, що він є спадкоємцем за заповітом і заява подана саме на захист його майнових прав як спадкоємця і від встановлення факту спадкодавця буде залежати його реалізація. Доказів або доводів у підтвердження наявності родинних відносин між ним та померлою особою або представництва заявник не надав.

Розглянувши матеріали заяви та аргументи заявника, вважаю за необхідне зазначити таке.

Як стверджує заявник ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Горлівка Донецької області, яке визнано законом тимчасово окупованою територією України.

Положеннями цивільного процесуального законодавства передбачено особливий порядок провадження у справах про встановлення фактів народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України, який регулюється спеціальною нормою. Слід акцентувати увагу, що так особливий порядок установлений законодавцем серед іншого з метою недопущення порушення прав та законних інтересів осіб і попередження зловживання цими правами за відсутності у держави можливості здійснювати належний контроль та перевірку даних на тимчасово окупованій території.

Такі обмеження є сумісними із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і не становлять її порушення. Право на доступ до суду, закріплене у зазначеній нормі, не є абсолютним і воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Так, відповідно до ч.1 ст.317 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Указаною нормою визначено вичерпний перелік осіб, якими може бути подана указана заява, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Варто зауважити, що офіційного тлумачення поняття «родич», про яке йдеться у ч.1 ст.317 ЦПК, законодавцем не надано.

Згідно з ч.9 ст.10 ЦПК, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Із системного аналізу ч.1 ст.71 ЦПК та п.1 ч.1 ст.3 Кримінального процесуального кодексу України можна дійти висновку, що до близьких родичів законом віднесено: чоловіка, дружину, батька, мати, вітчима, мачуху, сина, дочку, пасинка, падчерку, брата, сестру, діда, бабу, внука, внучку, правнука, правнучку, усиновлювача чи усиновленого, опікуна чи піклувальника, особу, над якою встановлено опіку чи піклування, члена сім'ї або близький родич цих осіб, а також особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Як убачається з поданої заяви, заявник не зазначав про існування родинних відносин із померлою особою, не вказав також про те, що є членом сім'ї ОСОБА_2 незважаючи на те, що судом було надано можливість виправити ці недоліки.

Таким чином, ураховуючи вищенаведені положення законодавства та беручи до уваги зазначені обставини, приходжу до висновку, що заявником у встановлений строк не усунуто недоліків, указаних в ухвалі від 06 червня 2018 року.

Водночас вважаю за необхідне роз'яснити, що оскільки заявнику, як спадкоємцю за заповітом, необхідно встановити факт смерті особи на тимчасово окупованій території України, проте він не є родичем або представником родичів особи, щодо якої необхідно встановити факт смерті, можлива наявність спору про право, оскільки вимоги заявника фактично зводяться до врегулювання спадкових правовідносин і їх вирішення може суттєво вплинути на права, обв'язки та інтереси інших осіб. Зазначене, згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК не позбавляє заявника права на звернення до суду в порядку позовного провадження і не становить порушення права на доступ до суду.

За вищенаведених обставин, заяву ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи - Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті належить повернути заявнику, роз'яснивши при цьому право останнього на повторне звернення із даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.44, 185, 259-261, 353, 354 ЦПК, суддя

ухвалила:

Заяву ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи - Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті вважати неподаною та повернути заявнику разом зі всіма доданими до неї документами.

Роз'яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення за порядком передбаченим ст. 355 ЦПК та п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК .

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Давидовська