Справа № 716/1581/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.18 року Заставнівський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Стрільця Я.С.

з участю секретаря Климус Г.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Заставна справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Буковина» про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки у користування власника, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, в особі представника, звернулася до суду з даним позовом, вказуючи на те, що вона є власником земельної ділянки площею 1,2529 га з кадастровим номером :01:006:0012, розташованої на території Чорнопотіцької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області. Дана земельна ділянка передана Товариству з обмеженою відповідальністю «Мрія Буковина» в оренду строком на 10 років у відповідності до договору оренди земельної ділянки від 01.11.2007 року.

Відповідно до п.1 Договору вбачається, що Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в с.Чорний Потік Заставнівського р-ну, Чернівецької області. Пункт 3 Договору визначає грошову оцінку земельної ділянки в розмірі 23754 грн. Пунктами 7, 8, 9, 10, 11 Договору передбачено, що орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі 1,5 % грошової оцінки ділянки. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється (без урахування) індексів інфляції. Орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня поточного року. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

Однак, відповідач порушує свої зобов?язання за вказаним договором щодо оплати коштів за користування земельною ділянкою, орендну плату на користь позивача у порядку визначеному п.9 Договору жодного разу не сплачував, що свідчить про систематичність несплати. Разом з тим, позивач розраховував на регулярне щорічне отримання необхідних обігових грошових коштів.

Також, 28.08.2017 року ОСОБА_3 направила ОСОБА_4 «Мрія Буковина»

листа в якому зазначила своє бажання розірвати оспорюваний договір в позасудовому порядку у зв?язку із систематичною несплатою орендної плати. Однак на момент звернення до суду вона жодної відповіді не отримувала.

Вважає, що систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки, є обставиною та підставою для розірвання такого договору.

Факт систематичної несплати Орендарем орендної плати є порушенням виконання зобов'язання відповідачем та має істотне значення в розумінні ст. 651 Цивільного кодексу України. Оскільки Договір підлягає розірванню, то відповідач повинен повернути земельну ділянку її власнику.

Саме тому, вищезазначені обставини є підставою для розірвання такого

договору та зобов'язання ОСОБА_4 «Мрія Буковина» повернути ОСОБА_3 земельну ділянку :01:006:0012, розташовану на території Чорнопотіцької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області.

Представник відповідача в судове засідання надала заперечення на позовну заяву де вказала, що вважає вимоги незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказала, що 01 листопада 2007 року між ТОВ «Мрія Буковина» та ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі, який було зареєстровано у Чернівецькій регiональній філії ДП «Центр ДЗК» про що у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок було вчинено відповідний запис.

Згідно з вимогами частини другої статті 125 Земельного Кодексу України (в редакції, що діяла на момент укладення договору оренди) право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону (частина друга статті 126 Земельного Кодексу України (в редакції, що діяла на момент укладення договору оренди).

Пунктом 6 договору оренди землі визначено, що договір укладено на 10 років.

Пунктом 34 договору оренди землі визначено, що перехід права власності на

орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-Орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

А пунктом 33 договору оренди землі передбачено підстави для його припинення шляхом його розірвання.

Позивач в обґрунтування своїх вимог про розірвання договору оренди землі

посилається на невиплату відповідачем протягом строку дії договору оренди орендної плати. Вважає, що твердження позивача є безпідставним, оскільки відповідач виплатив позивачу орендну плату за кожен рік користування земельною ділянкою, в тому числі за 2014-2016 роки.

Наявність систематичності несплати орендної плати відсутня, оскільки термін виплати орендної плати за 2017 рік ще не настав на момент звернення до суду із позовом, оскільки згідно з пунктом 8 договору оренди землі орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року. Затримка виплати орендної плати не є підставою для розірвання договору оренди землі, оскільки не свідчить про систематичне порушення умов договору в частині несплати орендної плати. З підстав викладених в запереченнях просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому зсіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав та обґрунтував обставинами викладеними в позовній заяві. Додатково вказав, що підставою для звернення до суду із зазначеним позовом була несплата орендної плати протягом всього часу дії договору оренди. Крім того, просив стягнути з відповідача судові витрати понесені позивачем під час розгляду справи повязані із витратами на правову допомогу.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, підтримавши обставини на які посилалась в наданих раніше запереченнях. Також надала суду відомості по сплаті орендної плати орендодавцю за період з 2015 по 2016 роки. З приводу сплати орендної плати за періоди до 2014 року, то вказала, що на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 11.12.2014 року всі архівні документи ОСОБА_4 «Мрія Буковина», в тому числі відомості по сплаті орендної плати, 16.12.2014 року вилучені органом досудового розслідування та на даний момент доступу до них не має.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивач ОСОБА_3 пояснила, що вона є власником земельної ділянки, яка є предметом оспорюваного договору. В 2007 році вона особисто підписала договір оренди земельної ділянки. Орендну плату за оренду земельної ділянки вона отримувала від відповідача починаючи за 2007 рік до 2014 року. З 2015 року вона не отримувала таку плату, однак нікуди не зверталася з цього приводу. Просила позов задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення представників сторін, пояснення позивача в якості свідка, дослідивши письмові докази по справі, встановивши обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що 01 листопада 2007 року між ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_4 «Мрія Буковина» з другою сторони укладено договір оренди землі (а.с. 8-10) (далі Договір). Згідно відповіді відділу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області (а.с. 12) даний договір був зареєстрований у Чернівецькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 04.10.2010 року. У відповідності до п.п. 1, 2, 6 Договору Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в с.Чорний Потік, площа якої становить 1,2529 гектарів. Договір укладено на 10 років. Згідно п.п. 7, 9, 10 Договору орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі 1,5 % грошової оцінки ділянки. Орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня поточного року. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Пункти 25-28 регламентують права та обовязки сторін. Як вбачається з п.п.31, 32 то зміна умов Договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, а його дія припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено; придбання Орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності або ж ліквідації юридичної особи. Пункт 33 Договору визначає випадки його припинення шляхом розірвання, зокрема це за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених Договором; внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом. Крім того, пунктом 34 Договору передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи Орендаря є підставою для зміни умов або його розірвання. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи Орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з Орендарем.

Документами, які є невідємною частиною Договору є план або схема земельної ділянки та акт приймання-передачі обєкта оренди. Представником відповідача зазначені додатки були надані в судове засідання та були предметом дослідження (а.с. 54, 55). Згідно плану меж земельної ділянки її кадастровий номер :01:006:0012, а площа складає 1,2529 га.

Право власності позивача на земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.7).

28 серпня 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулася до відповідача ОСОБА_4 «Мрія Буковина» з повідомленням про небажання продовжувати дію договору та з проханням не засівати належну їй земельну ділянку після збору урожаю (а.с. 13).

У відповідності до ст. 14 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України

Відповідно до вимог ст. 638 Цивільного кодексу України - договір укладається

шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Крім того, згідно зі ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Посилання позивача та її представника на обставину несплати орендної плати як на підставу розірвання Договору в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, останніми не надано жодного доказу, який би свідчив про невиконання відповідачем своїх обов?язків щодо сплати орендної плати. Суд відмовляючи в задоволенні позовних вимог з цих підстав виходить з наступного.

Як вбачається зі змісту ст.141 ЗК України, заявляючи позов про дострокове

припинення договору оренди землі з підстави несплати орендної плати, законодавець чітко зазначив, що така несплата має бути систематичною. Ця стаття не містить альтернативних положень «якщо інше не передбачено договором», з її змісту чітко вбачається обов'язковість наявності систематичності.

Отже, якщо у договорі оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься щороку до 31 грудня за весь рік оренди земельної ділянки, то систематичність її несплати матиме місце у випадку порушення такого зобов'язання хоча б за два роки.

Аналогічна позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 12.12.2012 р., а також висновках Верховного Суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.l ч.l ст. 355 ЦПК України, за ІІ півріччя 2012 р. Зазначені документи містять висновки Верховного суду України стосовно того, що договір оренди землі можливо розірвати лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.

В межах справи, яка переглядалась Верховним Судом України та за результатами

якого прийнята постанова від 12.12.2012 р., судами зазначено, що затримка виплати орендної плати не є підставою для розірвання договору оренди землі, оскільки не свідчить про систематичне порушення умов договору в частині несплати орендної плати.

В матеріалах справи в наявності відомості по сплаті орендної плати Орендодавця в порядку передбаченому умовами п.10 Договору тобто передача продукції в рахунок орендної плати та оформлення це відповідними актами. Так, згідно відомостей, які за своєю правовою природою є актами прийому-передачі за 2015, 2016 роки (а.с. 38-50), Орендодавець отримав в рахунок орендної плати пшеницю та цукор у відповідному еквіваленті, а також грошові кошти, про що свідчить підпис у відповідних графах навпроти прізвища. Дана обставина в судовому засіданні не спростована позивачем під час її допиту в якості свідка. Крім того, остання вказала, що до 2014 року їй регулярно сплачували орендну плату, хоча в позовній заяві йдеться про відсутність жодного платежу з 2007 року. Тягар доказування в даному випадку щодо неотримання орендної плати лежить на стороні позивача, однак нею та її представником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції.

Таким чином, позивачем та її представником не доведено факт систематичної несплати орендної плати Орендарем ОСОБА_4 «Мрія Буковина», оскільки матеріали справи доводять протилежне.

Матеріали справи повністю спростовують твердження позивача та її представника щодо несплати відповідачем орендної плати, а тому дана обставина не може бути покладена в основу рішення як на підставу для задоволення позовних вимог. Інших підстав для розірвання Договору позивачем в позовній заяві не наведено, а тому інші істотні умови договору оренди земельної ділянки не можуть бути предметом дослідження в рамках даної цивільної справи.

Що стосується вимог представника позивача про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат повязаних із наданням правової допомоги, то в цій частині заявлених вимог також необхідно відмовити виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та ввитрат, пов?язаних з розглядом справи. До останніх зокрема відносяться витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137 ч.1, ст.141 ч.2 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. Судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Оскільки, рішення по справі прийнято не на користь позивача, то вимога його представника про стягнення судових витрат з відповідача задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 31, 32 Законом України «Про оренду землі», ст.ст. 125, 126, 141, 148-1 ЗК України, ст.ст. 626, 629, 651, 654, 1216, 1218, 1225, 1226 ЦК України, ст.ст. 89, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Буковина» про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки у користування власника відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

СУДДЯ: СТРІЛЕЦЬ Я.С.