Постанова

Іменем України

06 червня 2018 року

м. Київ

справа № 537/1120/14-ц

провадження № 61-5517св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес-клуб» «Лідер»,

відповідачі: ОСОБА_1 (відповідач за зустрічним позовом), ОСОБА_2 (позивач за зустрічним позовом), приватні нотаріуси Ганночка Олександр Вікторович, Перетоків Ігор Геннадійович,

відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_5,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-клуб» «Лідер» на рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 січня 2016 року у складі судді Андрієць Д. Д. та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 06 квітня 2016 року у складі колегії суддів: Акопян В. І., Гальонкіна С. А., Лобова О. А.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес-клуб» «Лідер» (далі - ТОВ «Бізнес-клуб «Лідер») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, приватних нотаріусів Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки О.В., Перетокова І. Г., після уточнень та доповнень остаточно просило ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення по вулиці Пролетарській, 11 у місті Кременчуці, Полтавської області укладений 11 січня 2014 року між ТОВ «Бізнес-Клуб «Лідер» і ОСОБА_1; визнати за ТОВ «Бізнес-Клуб «Лідер» право власності на спірний об'єкт нерухомості і витребувати його з чужого незаконного володіння ОСОБА_2; стягнути з ОСОБА_1 на їх користь збитки в сумі 107 000,00 грн.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач ОСОБА_1 ввів в оману позивача щодо вартості майна та оплати коштів за його покупку, після оформлення права власності щодо спірного об'єкта нерухомого майна загальною площею 70,3 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, на себе, ухиляється від сплати коштів і у квітні 2014 року продав спірний об'єкт нерухомості ОСОБА_2

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Бізнес-клуб «Лідер», ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання права власності.

Позовна заява мотивована тим, що він є добросовісним набувачем вбудованого нежитлового приміщення загальною площею 70,3 кв. м, що розташоване за адресою: вулиця Пролетарська, 11, місто Кременчук, Полтавської області придбаного у ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 06 березня 2014 року. Вказаний договір купівлі-продажу є законним, направленими на реальне настання правових наслідків. Оскільки ТОВ «Бізнес-клуб «Лідер» не визнає його права власності на спірне приміщення, просив суд визнати його право власності на вбудоване нежитлове приміщення, загальною площею 70,3 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 25 листопада 2014 року позови об'єднані в одне провадження.

Рішенням Автозаводського районного суду місто Кременчука Полтавської області від 19 січня 2016 року в задоволенні позову ТОВ «Бізнес-клуб «Лідер» відмовлено. В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 січня 2016 року скасовано заходи забезпечення позову у вигляді арешту, накладного на вбудоване нежитлове приміщення, загальною площею 70,3 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, зареєстроване за ОСОБА_2, вжиті ухвалою Автозаводського районного суду місто Кременчука від 23 травня 2014 року.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що сторони договору прийшли до спільного висновку про ціну продажу об'єкта нерухомості і пропозиція про її розмір виходила від продавця, оскільки він надав звіт про оцінку майна. Договором купівлі-продажу не визначено спосіб та час оплати вартості проданого майна покупцем. ТОВ «Бізнес-центр» «Лідер» не надав належних доказів на підтвердження того, що відповідач перед оформленням договору надав фіктивну квитанцію на підтвердження перерахування позивачу коштів за передане приміщення.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 06 квітня 2016 року рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 січня 2016 рокута ухвалу Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 січня 2016 рокузалишено без змін.

Постановляючи ухвалу про відхилення апеляційної скарги ТОВ «Бізнес-клуб» «Лідер», суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції.

У липні 2016 року директор ТОВ «Бізнес-клуб» «Лідер» ОСОБА_7 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 06 квітня 2016 року в частині позовних вимог ТОВ «Бізнес-клуб» «Лідер» про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності та витребування з чужого незаконного володіння, та ухвалити нове рішення про задоволення вказаних позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

В іншій частині судові рішення не оскаржуються, а тому судом касаційної інстанції не перевіряються.

Касаційна скарга мотивована тим, що названа ТОВ «Бізнес-клуб» «Лідер» оцінювачем ОСОБА_8 ціна вартості договору в розмірі 53 500,00 грн є наслідком домовленості між вказаною особою та відповідачем ОСОБА_1, який був зацікавлений в отриманні приміщення за ціною нижче, ніж воно коштує. Згідно з висновком судової експертизи вартість спірного приміщення становила на момент продажу 693 540,00 грн. Отже, вказана угода крім обману, має ознаки статті 228 ЦК України, оскільки покупець ОСОБА_1 сплатив податки при оформленні угоди сплатив з суми оцінки, названої експертом ОСОБА_8

У листопаді 2016 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_9 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу ТОВ «Бізнес-кліб» «Лідер», в якому просив відхилити касаційну скаргу, рішення Автозаводського суду міста Кременчука від 19 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 06 квітня 2016 року залишити без змін.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

30 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судом установлено, що 11 січня 2014 року між ТОВ «Бізнес-клуб «Лідер» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення, загальною площею 70,3 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О. В.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 договору продаж зазначеного об'єкта нерухомості проведено за домовленістю сторін за 53 500,00 грн., зазначену в цьому договорі ціну продажу продавець вважає вигідною для себе, її розмір не пов'язаний зі збігом тяжких для продавця обставин і повністю його задовольняє. Сторони зазначили, що вони обізнані стосовно рівня ринкових цін на аналогічні об'єкти нерухомого майна; за їх розсудом визначена в цьому договорі вартість об'єкта нерухомості є справедливою і відповідає його дійсній вартості (т. 1 а. с. 5).

Оплата об'єкту нерухомості була здійснена ОСОБА_1 19 червня 2014 року згідно з квитанцією № 28, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Надра» № 1-10-12792 від 25 травня 2015 року та меморіальним ордером № М2J433D291 від 19 червня 2015 року.

06 березня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 було укладено договір купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення, загальною площею 70,3 кв. м, що розташоване за адресою: вулиця Пролетарська, 11, місто Кременчук,. Продаж вказаного нерухомого майна здійснено за 625 951,00 грн.

Договір посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_11

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, власником на момент розгляду справи судом першої інстанції, вбудованого нежитлового приміщення, загальною площею 70,3 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 був ОСОБА_2

Відповідно до статті 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Звіт про оцінку спірного майна був виконаний на замовлення ТОВ «Бізнес-клуб» Лідер». Ціна предмету купівлі-продажу, яка зазначена в договорі, відповідає вартості приміщення, що визначена звітом про оцінку майна.

У самому договорі купівлі-продажу сторони передбачили, що ціну продажу продавець вважає вигідною для себе, її розмір не пов'язаний зі збігом тяжких для продавця обставин і повністю його задовольняє. Крім того, в договорі зазначено, що сторони обізнані з рівнем ринкових цін на аналогічні об'єкти нерухомого майна, за їх розсудом визначена в цьому договорі вартість нерухомості є справедливою і відповідає дійсній вартості.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (стаття 89 ЦПК України), виходив з того, що сторони договору прийшли до спільного висновку про продажну ціну об'єкта нерухомості, і пропозиція про її розмір виходила від продавця, оскільки він надавав звіт про оцінку майна. Договором купівлі-продажу не визначено спосіб та час оплати вартості проданого майна покупцем. ОСОБА_1 повністю оплатив вартість майна, яка зазначена в договорі від 19 червня 2014 року - 53 500,00 грн.

ТОВ «Бізнес-клуб «Лідер» не надало належних доказів на підтвердження того, що відповідач перед оформленням договору надавав фіктивну квитанцію на підтвердження перерахування позивачу коштів за передане приміщення.

Оскільки в задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна відмовлено, суди дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позову про визнання права власності на це майно, витребування майна із чужого незаконного володіння та стягнення коштів.

Колегія суддів вважає безпідставними твердження ТОВ «Бізнес-клуб» «Лідер» про те, що суди не надали обґрунтування та належної оцінки доказам по справі. Оцінюючи зібрані у справі докази, суди дотрималися встановленого статтею 212 ЦПК України, чинного на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій, принципу оцінки доказів. На підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи суди проаналізували і оцінили докази, що надані сторонами.

Інші аргументи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення.

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові рішення в оскаржуваній частині ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для їх скасування немає.

Керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-клуб» «Лідер» залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 06 квітня 2016 року за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-клуб» «Лідер» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, приватних нотаріусів Ганночки Олександра Вікторовича, Перетокова Ігора Геннадійовича про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності та витребування з чужого незаконного володіння залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. М. Коротун В. І. Крат
В. П. Курило