Справа № 648/3351/17
Провадження № 2/648/109/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року смт.Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рибас А.В.,

при секретарі Кравченко В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Білозерка Херсонської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 13.03.2015 року, вказуючи, що 13.03.2015 року відповідач надав позивачу анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк», яка одночасно із Умовами та правилами надання банківських послуг (далі Умови) та Тарифами є кредитним договором. Згідно заяви відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 3500 грн. на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором, відповідач в свою чергу не надав банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, відповідно до умов договору. Таким чином, станом на 23.10.2017 року сума заборгованості за кредитом складає 20457 грн. 72 коп. Добровільно відповідач розрахуватись не бажає.

В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання також не зявився, надав заяву в якій просив справу розглядати без його участі та заперечував проти задоволення позову, оскільки вважав, що заявлена сума заборгованості за договором кредиту є необґрунтованою, такою, що суперечить вимогам як самого договору, так і діючому законодавству. Вважав, що позивачем порушено строк позовної давності, щодо вимоги про стягнення неустойки, штрафу, пені, оскільки дата останнього платежу за кредитним договором 30.01.2017 року, а наступний платіж за умовами договору мав бути 25.02.2017 року, що у свою чергу означає, що за відсутності платежу в зазначений строк з наступного дня позивачу стає відомо про порушення його права і починається дія строку права звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.03.2015 року відповідач звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк» та погодилася, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає договір про надання банківських послуг.

Відповідно п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Згідно заяви відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 3500 грн. на платіжну карту зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 34,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з щомісячним, до 25 числа місяця, наступного за звітним, погашенням кредиту.

В порушення п.2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач не сплачує позивачу гроші в рахунок погашення кредиту та процентів.

З розрахунку заборгованості за вказаним договором який надано банком вбачається, що станом на 23.10.2017 року відповідач має перед позивачем заборгованість в загальній сумі 20457 грн. 72 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 8562 грн. 66 коп.; відсотків за користування кредитом в сумі 4409 грн. 02 коп.; пені в сумі 6035 грн. 67 коп. та штрафів в загальній сумі 1450 грн. 37 коп.

В судовому засіданні відповідач не заперечував факту отримання кредитних коштів, користування кредитною карткою та сплати відсотків упродовж певного проміжку часу. Проте не погодився із розміром нарахованих відсотків, неустойки, пені та штрафів.

Разом з тим, суд дійшов переконання, що сплачуючи відсотки та інші обовязкові платежі за договором упродовж тривалого часу, відповідач був ознайомлений з умовами кредитування та розміром відсоткової ставки.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Вказані положення також закріплені у п.1.1.3.2.2. та п.2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк».

Що стосується спливу позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, то необхідно зазначити наступне.

Стаття 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України).

Остання сплата за договором №б/н від 13.03.2015 року, була здійснена ОСОБА_1 30.01.2017 року в розмірі 600 грн.

ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовною заявою про захист порушеного права 08 листопада 2017 року.

Отже позивач звернувся до суду з позовом в межах строку позовної давності, в звязку з чим суд не приймає до уваги заперечення відповідача та заяви про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатньо доказів укладеного між сторонами кредитного договору наявність заборгованості по ньому, і з урахуванням того, що відповідачем заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплачена, в силу умов кредитного договору б/н від 13.03.2015 року вона підлягає стягненню у судовому порядку, отже вимоги позивача є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, в силу ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1600 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 16, 526, 530, 549, 611, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МР №327750 виданий 12.10.2010 року Комсомольським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області, ІПН:НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», , р/р №3111, МФО № 305299, 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги буд.50, 20457 (Двадцять тисяч чотириста пятдесят сім гривень) грн. 72 коп. в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором б/н від 13.03.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МР №327750 виданий 12.10.2010 року Комсомольським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області, ІПН:НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», , р/р №3111, МФО № 305299, 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги буд.50, 1600 (Одна тисяча шістсот гривень) в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Херсонської області через Білозерський районний суд Херсонської області.

Суддя Рибас А.В.