Р І Ш Е Н Н Я
Провадження № 2/521/104/18
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Ардаковська А.О.,
Учасники справи:
Представник ОСОБА_2
Представник ОСОБА_5
Представник ОСОБА_6
Представник ОСОБА_7
Третя особа ОСОБА_8
Третя особа Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_8, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -
До Малиновського районного суду м. Одеси із позовом звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_8, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, а саме: просила визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку №26/2 по вул. Строганова у м. Одеса, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_10, померлого 09 листопада 2015 року
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 09 листопада 2015 року помер ОСОБА_10, у звязку із чим відкрилась спадщина. За своє життя ОСОБА_10на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: на все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповідав ОСОБА_1, відповідно до заповіту від 20 грудня 2013 року. Після смерті ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12звернулася до Сьомої одеської державної нотаріальної контори для оформлення прав спадщини, надавши договір купівлі - продажу від 04 червня 2004 року у підтвердження належності померлому на праві власності ? частину житлового будинку під №26/2 по вулиці Строганова (колишня назва - Ударників) у місті Одесі, однак постановою нотаріуса від 08 вересня 2016 року їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1? частину житлового будинку під №26/2 по вулиці Строганова (колишня назва - Ударників) у місті Одесі, яка належала ОСОБА_13. Крім того, у теперішній час Малиновським районним судом міста Одеси розглядається цивільна справа №521/5466/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_14 про визнання права на обовязкову частку у спадщині, де предметом спору є інша ? частина житлового будинку №26/2 повулиці Строганова у місті Одесі.
Так, на момент смерті ОСОБА_10 на праві спільної часткової власності належало ? частина житлового будинку під №26/2 по вулиці Строганова у місті Одесі, що підтверджується договором купівлі-продажу від 04 червня 2004 року, укладеного між ОСОБА_15, з одного боку, та ОСОБА_10 і ОСОБА_13, з другого боку, згідно якому ОСОБА_15 продав, а ОСОБА_10, ОСОБА_13 купили в рівних частинах кожний ? частину житлового будинку під №26/2 по вулиці Строганова в місті Одесі, а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30 червня 2004 року. Крім того, за життя померлий не встиг отримати у встановленому законодавством порядку свідоцтва про право власності на ? частину цього житлового будинку після смерті його дружини - ОСОБА_13, як на частку у спільній сумісній власності подружжя. Таким чином, позивач не може реалізувати свої спадкові права та змушена звернутися до суду із зазначеним позовом.
Відповідач ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_8 заперечували проти позову, відзив на позов та пояснення не надавали, в подальшому в судове засідання не зявилися.
Представник Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не зявився.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.
За своє життя ОСОБА_10на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: на все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповідав ОСОБА_1, відповідно до заповіту, складеному 20 грудня 2013 року та посвідченому приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_16, зареєстровано в реєстрі за №2511.
Після смерті ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12звернулася до Сьомої одеської державної нотаріальної контори для оформлення прав спадщини, надавши договір купівлі - продажу від 04 червня 2004 року у підтвердження належності померлому на праві власності ? частину житлового будинку під № 26/2 по вулиці Строганова (колишня назва - Ударників) у місті Одесі, однак постановою нотаріуса від 08 вересня 2016 року їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину житлового будинку під №26/2 по вулиці Строганова (колишня назва - Ударників) у місті Одесі, яка належала ОСОБА_13. Крім того, на той час Малиновським районним судом міста Одеси розглядалася цивільна справа №521/5466/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_14 про визнання права на обовязкову частку у спадщині, де предметом спору була інша ? частина житлового будинку №26/2 повулиці Строганова у місті Одесі.
Згідно вказаної постанови визначено, що згідно ст. 61 СК України майно набуте за час шлюбу є спільним майном подружжя, тобто ОСОБА_10, померлий 09.11.2015 р. мав право на ? частку вищевказаного житлового будинку.
Так, на момент смерті ОСОБА_10 на праві спільної часткової власності належало ? частина житлового будинку під №26/2 по вулиці Строганова у місті Одесі, що підтверджується договором купівлі-продажу від 04 червня 2004 року, укладеного між ОСОБА_15, з одного боку, та ОСОБА_10 і ОСОБА_13, з другого боку, згідно якому ОСОБА_15 продав, а ОСОБА_10, ОСОБА_13 купили в рівних частинах кожний ? частину житлового будинку під №26/2 по вулиці Строганова в місті Одесі, а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30 червня 2004 року.
За життя померлий не встиг отримати у встановленому законодавством порядку свідоцтво про право власності на ? частину цього житлового будинку після смерті його дружини - ОСОБА_13, як на частку у спільній сумісній власності подружжя.
Відповідно до спадкової справи №1069/2007 до майна померлої ОСОБА_13, померлої 03 липня 2007 року та спадкової справи №28/2016 до майна померлого ОСОБА_10, померлого 09 листопада 2015 року, вбачається, що із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10 звернулась ОСОБА_1 та звернувся син померлого ОСОБА_8.
21 вересня 2010 року Малиновським районним судом м. Одеси визнано за ОСОБА_17 право власності на ? частину житлового будинку під №26/2 по вулиці Строганова у м. Одесі, що належала на праві власності ОСОБА_18.
26 червня 2012 року Апеляційним судом Одеської області заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2010 року скасовано. В задоволені позову ОСОБА_17 (правонаступником якої є ОСОБА_4) до ОСОБА_10 про визнання права власності в порядку спадкування відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 судові витрати: на користь ОСОБА_10 в сумі 542,50 гривень,на користь ОСОБА_3 в сумі 193,68 гривень.
14 листопада 2012 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справах рішення Апеляційного суду Одеської області від 26 червня 2012 року залишено без змін.
21 грудня 2016 року Малиновським районним судом м. Одеси визнано за ОСОБА_4 право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_13, померлої 03 липня 2007 року в розмірі 1/6 частки всього спадкового майна в порядку спадкування після смерті ОСОБА_17, померлої 23 червня 2011 року; визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/12 частину житлового будинку №26/2 по вулиці Строганова в м. Одесі в порядку спадкування після смерті ОСОБА_17, померлої 23 червня 2011 року, в решті відмовлено.
08 червня 2017 року Апеляційним судом Одеської області рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2016 року змінено. Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_9 в особі законного представника ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування за заповітом, посвідченим нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_19 12 січня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №18, після смерті ОСОБА_17, померлої 23 червня 2011 року, право на спадщину, а саме на 1/12 частку житлового будинку №26/2, що в цілому складається з однієї будівлі літ. «Б» загальною площею 104,5 кв. м. житловою площею 61,9 кв. м., господарських будівель і споруд: літньої кухні літ. «К», гаражу літ. «Л», мостіння - І, огородження №2, 3, 6, розташованого по вулиці Строганова в місті Одесі, прийняту ОСОБА_17 у спадщину після смерті ОСОБА_13, померлої 03 липня 2007 року.
На сьогоднішній момент позивач позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі.
Відповідно до положень ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За правилами частини 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Згідно положень ст. ст. 1233, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
В Постанові № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року в п. 5 вказано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). За п. 6 цього ж Пленуму незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов у повному обсязі.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1216 1218, 1223, 1233, 1234, 1236, 1259, 1268, 1270, 1296 Цивільного кодексу України, ст. ст. 13, 141, 263, 265, 268, 272, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_8, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину житлового будинку №26/2 по вул. Строганова у м. Одеса, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_10, померлого 09 листопада 2015 року.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду в повному обсязі складено 23 червня 2018 року.

СУДДЯ Гуревський В.К.