Справа № 127/6976/18
Провадження № 2/127/1238/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

14 червня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Мельника А.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог, щодо предмету спору Служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що 19.07.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у подружжя народилося двоє дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також відповідачем усиновлено ОСОБА_8 Спільне життя між сторонами не склалось у зв'язку з чим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2017 року шлюб між ними було розірвано. Позивач вказує, що в 2014 році ОСОБА_4 виїхав з міста Вінниці і по теперішній час дітьми не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись та приймати участі у їх вихованні. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд побавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві просила суд задовольнити позов.

Відповідач до судового засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило.

Представник третьої особи, в судовому засіданні при розгляді справи поклалась на думку суду, підтримала висновок служби у справах дітей Вінницької міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку вирішення спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2005 року який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2017 року було розірвано (на 12 а.с.).

Також встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_4 являються батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (на 13-14 а.с.).

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію ПП «Бокуд» № 771 від 20.02.2018 року за адресою АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (на 15 а.с.).

Згідно довідки Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, вбачається, що за заявою ОСОБА_4 по факту отримання тілесних ушкоджень від її чоловіка ОСОБА_4 винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи (на 16 а.с.).

Відповідно до висновків № 82 від 04.05.2006 року та № 65 від 20.04.2006 року управління освіти Вінницької міської ради вважає усиновлення ОСОБА_4 малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина його дружини ОСОБА_4 доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (на 17-18 а.с.).

10.12.2015 року ОСОБА_4 надав письмовий дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон України до Російської Федерації його дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із їх матір'ю ОСОБА_4 терміном з 10.12.2015 року до 10.12.2016 року (на 19 а.с.).

Згідно довідки № 47 від 07.02.2018 року про участь батьків у вихованні диньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 дитина проживає за адресою АДРЕСА_3 та навчається в КЗ «Навчально-виховний комплекс: загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - гімназія № 6 Вінницької міської ради» з 2013 року до 2017 року. Батько ОСОБА_4 з сім'єю не проживав, не займався вихованням доньки. Не цікавився навчанням ОСОБА_7, школу не відвідував, на батьківських зборах не був присутнім. Вихованням доньки займалась мати та бабуся (на 23 а.с.).

Відповідно до довідки виданої КЗ «Навчально-виховний комплекс: загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - гімназія № 6 ВМР» № 37 від 06.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 участі у вихованні дитини ОСОБА_10 не приймає, батьківські збори не відвідує, поведінкою ОСОБА_7 не цікавиться (на 22 а.с.).

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 навчається у Вінницькому міському Центрі художньо-хореографічної освіти дітей та юнацтва «Барвінок» у 6-Б класі. В процесі навчання і виховання дитини в центрі «Барвінок» батько участі не приймав. Увесь цей час навчанням неповнолітньої ОСОБА_7 займається мати (на 20 а.с.).

01.11.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_4 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 07.09.2016 року та до закінчення сином навчання у Вінницькому національному аграрному університеті тобто до 31.08.2017 року, але не більше як до досягнення останнім 23 років (на 27 а.с.).

Відповідно до виконавчого листа виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 08.11.2016 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07.09.2016 року (на 28 а.с.).

Згідно повідомлення Староміського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання від 12.02.2018 року виконавчий лист № 127/19016/16 виданий 08.11.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області повернено стягувачеві ОСОБА_4 без прийняття до виконання, оскільки боржник ОСОБА_4 проживає за адресою яка не підвідомча Староміському ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області (на 21 а.с.).

Відповідно до заяви ОСОБА_11 від 27.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 вихованням своєї доньки ОСОБА_7 не займається (на 24 а.с.).

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Тому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний заклад, або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

Згідно висновку, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав, щодо дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За таких обставин суд вважає, що вищевикладені обставини по справі, а саме те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не цікавиться її життям, станом здоров'я, інтересами та вподобаннями, не спілкується з донькою, не проявляє ініціативи до зустрічей, є свідченням того, що відповідач не займається вихованням своєї неповнолітньої дитини та виконанням своїх батьківських обов'язків щодо неї, а відтак є всі підстави для позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої доньки.

А тому, суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 150, 164, 165, 166 СК України, ст. ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 273, 280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог, щодо предмету спору Служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні) 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено через в апеляційному суду Вінницької області через тридцять днів з моменту проголошення. Заочне рішення може бути переглянуто Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 14.06.2018 року

Позивач ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_4, адреса: АДРЕСА_3, паспорт НОМЕР_2, виданий Кам'янобрідським РВ УМВС України в Луганській області 22.04.1997 року

Третя особа Служба у справах дітей Вінницької міської ради, адреса: м. Вінниця, вул. Соборна, 59, .

Суддя: