07.06.2018 227/923/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хоменко Д.Є.

за участю

секретаря судового засідання Малашко С.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Добропільської міської ради Донецької області про встановлення факту постійного сумісного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

28.03.2018р. ОСОБА_2 звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Добропільської міської ради Донецької області, про встановлення факту постійного сумісного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Свій позов обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., з яким вони сумісно проживали за адресою: АДРЕСА_2, де позивач мешкає і по теперішній час. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з 1/4 частини жилого будинку АДРЕСА_1, а також двокімнатна квартира АДРЕСА_3. За життя ОСОБА_3 не залишив заповіт. Для оформлення спадкових прав позивачу необхідно в судовому порядку встановити факт постійного сумісного проживання з чоловіком на день його смерті, оскільки постановою приватного нотаріуса ОСОБА_4 від 12.03.2018р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та реєстрації мешкання подружжя за різними адресами. Тому просить встановити факт того, що вона з 2005 року постійно проживала з чоловіком ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1., померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 року, за адресою: АДРЕСА_1 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тобто, на час відкриття спадщини.

В судове засідання позивач не з'явилась, але в матеріалах справи мається заява від 28.03.2018р. про розгляд справи без її участі, довіряє представляти свої інтереси адвокату ОСОБА_1

У відкритому судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_1, позовні вимоги ОСОБА_2 підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з причин зазначених у позовній заяві та на підставі доданих до неї документів.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, 06.06.2018р. до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача на підставі ч.3 ст.211 ЦПК України. Питання про задоволення позовних вимог просили розглянути на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка гр.ОСОБА_5 суду пояснила, що знає позивача ОСОБА_2 та її чоловіка ОСОБА_3, вони є її сусідами, які живуть через дорогу по вул.Курчатова, 16/1, також зазначила, що подружжя ОСОБА_3 купувало цей будинок у 2005 році будучі одруженими, після чого сумісно проживали в ньому. Позивач ОСОБА_2 по даний час проживає в зазначеному будинку, а її чоловік приблизно три роки назад помер, якого позивача сама і поховала. Крім того вказала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сварились, вели спільне господарство та будували плани на майбутнє. Сама ОСОБА_5 була присутня на похоронах, ОСОБА_3 поховали на міському цвинтарі міста Добропілля, він хворів онкологічним захворюванням.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, письмове клопотання відповідача, показання свідка, дослідивши та перевіривши всі докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.08.2006р. відповідно до копії свідоцтва про шлюб виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Добропілля Добропільського МУЮ Донецької області, актовий запис №180, серія НОМЕР_1 (а.с.14).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 39 років, про що свідчить копія свідоцтва про смерть від 17.08.2015р. виданого відділом ДРАЦС по м.Добропіллю реєстраційної служби Добропільського МУЮ у Донецькій області, актовий запис №444 (а.с.11).

Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/4 частини жилого будинку АДРЕСА_1, а також двокімнатна квартира АДРЕСА_3, право власності підтверджується на підставі: копії витягу з державного реєстру правочинів №352748 від 22.11.2004р.; копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 22.02.2005р.; копії договору купівлі-продажу 1/4 частини житлового будинку від 22.11.2004р.; копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.01.2015р. серії НОМЕР_4; копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2006р. серії НОМЕР_3 (а.с.15-24).

12.03.2018р. ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса із заявою про бажання прийняти спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, але постановою приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Донецької області №178/02-31 від 12.03.2018р. їй було відмовлено, оскільки строку подання заяви про прийняття спадщини терміном у шість місяців був пропущений, крім того спадкодавець та спадкоємець зареєстровані у різних населених пунктах (а.с.25).

З копії домової книги в будинку №16 по вул.Курчатова в м. Добропілля видно, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. був зареєстрований за вищезазначеною адресою з 01.03.2005р., а його дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. з 01.06.2005р. по 03.02.2009р. (а.с.26-29).

Голова квартального комітету (виконавчого комітету Добропільської міської ради) надав довідку №2153 від 16.03.2018р., про те, що ОСОБА_2 на час смерті чоловіка ОСОБА_3 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.30).

З акту №180 про нещасний випадок невиробничого характеру, форми НТ від19.07.2013р. вбачається ОСОБА_2 отримала невиробничу травму, місцем її мешкання зазначено: АДРЕСА_1, нещасний випадок стався також за зазначеною адресою (а.с.31, 32).

Місце мешкання позивача за адресою: АДРЕСА_1 також підтверджується кредитним договором страхування майна від 23.02.2013р., який був укладений між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_2 (а.с.33, 34).

Крім того в амбулаторній картки позивача ОСОБА_2 також зазначена адреса місця проживання як: Донецька область, АДРЕСА_1 (а.с.35).

Надаючи правову оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного.

Як передбачено ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч.3 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи із суті позовної заяви, встановлення факту постійного сумісного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини позивачу необхідно для реалізації свого права на спадкове майно.

За змістом ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Як передбачено ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦПК України).

Як вбачається із абз.1, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що заявник надала достатньо доказів на підтвердження її проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 в період шлюбу та насамперед на час відкриття спадщини, а саме: показання свідка ОСОБА_5; довідка виконавчого комітету Добропільської міської ради №2153 від 16.08.2018р.; акт №180 від19.07.2013р., про нещасний випадок; копія кредитного договору №529/7118ES5D1IPG від 23.02.2013р.; копія медичної картки амбулаторного хворого на ім'я ОСОБА_2

Таким чином, заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши покази свідка, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та надавши об'єктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.328, 1217, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77, 247, 258, 263 - 265, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Добропільської міської ради Донецької області про встановлення факту постійного сумісного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3. з 2005 року постійно проживала з чоловіком ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1., померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 року, за адресою: АДРЕСА_1 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тобто, на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Вступна та резолютивна частина рішення проголошена 07 червня 2018 року.

Повний текст рішення виготовлено 14 червня 2018 року.

Суддя: Д.Є. Хоменко