РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/11322/17

Провадження № 2/643/1123/18

14.06.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Скотаря А.Ю.,

за участю секретаря Ширіної Я.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної шкоди та страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом в обґрунтування якого зазначив, що 27.01.2016 о 16:15 в наслідок зіткнення його автомобіля НОМЕР_1 з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, яке сталось на перехресті пр. Тракторобудівників та вул. Салтівське шосе в м. Харкові з вини останнього, позивачу завдано матеріальної шкоди.

Відповідальність ОСОБА_5 застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі ТДВ СК «Альфа-Гарант», Страхова компанія), проте до теперішнього часу матеріальна шкода, завдана ОСОБА_5 внаслідок ДТП, не відшкодована відповідачами, в звязку з чим позивач просить стягнути з страхової компанії 51114,84 грн. та з ОСОБА_5 105327,33 грн. в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди, а також судові витрати пропорційно до задоволеного позову.

В суді представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, дав пояснення відповідно до викладених в позові обставин та додатково зазначив, що звернувся до Страхової компанії з заявою про страхове відшкодування більш ніж через рік після ДТП, так як до того перебував у статусі правопорушника й не мав права на відшкодування матеріальної шкоди. Просив взяти до уваги висновки товарознавчого дослідження, проведеного на замовлення позивача, так як дослідження, проведене на замовлення Страхової компанія здійснено всупереч вимог ОСОБА_6 автотоварознавчих експертиз і оцінки КТЗ, бо оцінювач безпосередньо не оглядав транспортний засіб позивача. Підстав брати до уваги розписку ОСОБА_4 про відсутність матеріальних претензій до ОСОБА_5 не має, так як в розписці чітко зазначено, що матеріальні претензії не будуть предявлятись в разі відшкодування шкоди Страховою компанією, що не відбулось.

Представник ОСОБА_5 проти позову заперечувала, зазначивши, що спричинений позивачеві в наслідок ДТП матеріальний збиток має бути відшкодований ТДВ СК «Альфа-Гарант» на підставі укладеного з ОСОБА_5 договору страхування та звіту про вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_4, наданого на замовлення Страхової компанії, який є належним доказом. Висновок про матеріальний збиток, наданий позивачем, не можна вважати допустимим доказом, так як він зроблений майже через рік після ДТП, відсутні дані, що автомобіль не експлуатувався з моменту ДТП до його дослідження експертом. Підстави для відшкодування шкоди ОСОБА_5 відсутні, так як позивач в присутності свого представника та представника ОСОБА_5 власноручно склав розписку про відсутність матеріальних претензій до останнього.

Представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» заперечував проти позову з підстав пропущення позивачем строку на звернення з заявою про страхове відшкодування, передбаченого ст. 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - один рік з моменту скоєння ДТП. Звіт про вартість матеріального збитку завданого позивачеві, здійснений та отриманий у відповідності до діючого законодавства.

За клопотанням відповідача у ТДВ СК «Альфа-Гарант» витребувано акт огляду транспортного засобу «BMW 523I», р.н. НОМЕР_3, належного ОСОБА_4, висновок (звіт) про оцінку матеріального збитку, спричиненого ОСОБА_4 в наслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, розрахунок розміру страхового відшкодування, що підлягає виплаті ОСОБА_4

Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: постановою Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2016 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП за фактом ДТП, яка мала місце 27.01.2016 о 16:15 на перехресті пр. Тракторобудівників та вул. Салтівське шосе в м. Харкові в діях останнього складу адміністративного правопорушення не встановлено, провадження у справі закрито. Згідно постанови того ж суду від 02.03.2017 винним у вказаній ДТП визнано ОСОБА_5 (а.с. 8, 9).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно полісу № АЕ/3018435 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі Поліс) цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована в ТДВ КС «Альфа-Гарант». Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50000,00 грн.

Сторонами визнається, отже, відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню та обставина, що з заявою про страхове відшкодування до ТДВ СК «Альфа-Гарант» позивач звернувся лише 26.05.2017, тобто більш ніж через рік після ДТП, проте вказана обставина, на відміну від думки представника Страхової компанії, не може бути підставою для відмови у здійсненні виплати страхового відшкодування з погляду на наступне.

Так, згідно підпункту 37.1.4. п. 37.1. ст. 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) п ідставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоровю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто, законодавець можливість подання заяви про страхове відшкодування повязує не лише з моментом ДТП, а й з наслідками у вигляді шкоди, заподіяної майну, здоровю або життю потерпілого. Статус потерпілого у адміністративній справі, порушеній за фактом вказаної ДТП, ОСОБА_4 набув не раніше 01.12.2016, коли фактично встановлений факт відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. До того він перебував у статусі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тобто правопорушника і права на подачу заяви про страхове відшкодування у нього не виникло.

Суду надано два документа, що підтверджують розмір матеріального збитку, завданого позивачеві висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 10664 від 18.05.2017, проведеного експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_6 на підставі заяви ОСОБА_4 (далі Висновок) та Звіт № 07-D/18/2 від 26.03.2016 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «BMW 523», р.н. НОМЕР_3 (далі Звіт) (а.с. 10-16, 164-183).

Оцінюючи Висновок та Звіт відповідно до основних положень про докази, закріплених у 1-му параграфі Глави 5 «Докази та доказування» Розділу I «Загальні положення» ЦПК України слід зазначити, що Звіт, на відміну від Висновку, не відповідає вимогам допустимості та достовірності доказів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Пунктом 5.1. Розділу V ОСОБА_6 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду Державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (з наступними змінами) передбачено, що технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість, технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром; інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Відповідно до Звіту оцінка проведена оцінювачем ОСОБА_7 на підставі акту огляду і фотографій, виконаних за допомогою цифрового фотоапарата. При виконанні оцінки оцінювач виходив з того, що огляд пошкодженого транспортного засобу виконаний якісно, а акт огляду і фотографії містять вичерпну інформацію про характер і ступінь пошкоджень транспортного засобу. У разі невідповідності акту огляду і фотографій вищезгаданим вимогам, висновки оцінювача щодо вартості ремонту (матеріального збитку) можуть змінитись. Оцінювач допускає без незалежної перевірки, що всі дані, надані замовником, повні та правдиві (а.с. 167).

Протокол огляду транспортного засобу від 05.02.2016 (в Звіті зазначений як акт огляду), що використовувався оцінювачем під час оцінки, не містить відомостей про особу, яка його склала, а аналіз Звіту дає підстави вважати, що оцінювач ОСОБА_7 не складала зазначений протокол огляду та участі у огляді транспортного засобу позивача не приймала.

Таким чином, Звіт не приймається судом як доказ вартості матеріального збитку, завданого позивачеві.

Відповідно до Висновку розмір матеріального збитку, спричиненого володільцю автомобіля НОМЕР_1, пошкодженого під час ДТП 27.01.2016, становить 154327,33 грн. При цьому за показаннями одометру пробіг складає 108007 км., тобто той самий пробіг, що й в протоколі огляду транспортного засобу. Це спростовує твердження представника ОСОБА_5 про можливу експлуатацію транспортного засобу в період після ДТП до моменту складання Висновку (а.с. 10-16).

До спірних правовідносин слід застосувати норми, що регулюють порядок відшкодування шкоди.

Так, згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання чи утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно пунктів 4, 5 Полісу страховик взяв на себе обовязок при настанні страхового випадку здійснити виплату страхової суми потерпілому за шкоду заподіяну майну в розмірі 50000,00 грн., при цьому франшиза становить 1000,00 грн. (а.с. 6).

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

В наслідок ДТП автомобіль ОСОБА_4, як зазначено вище, зазнав пошкоджень, розмір матеріального збитку склав 154327,33 грн., 49000,00 грн. з яких, відповідно до Полісу, мають бути стягнуті на користь позивача з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» (50000,00 грн. ліміт страхового відшкодування за відрахуванням франшизи у розмірі 1000,00 грн.). Витрати, понесені позивачем за складання Висновку та направлення телеграм не підлягають стягненню зі Страхової компанії, оскільки виходять за межі ліміту страхового відшкодування. Позивач не просив стягнути вказані витрати з ОСОБА_5, тому суд стягує з останнього суму в межах заявлених позовних вимог у розмірі 105327,33 грн.

При цьому розписка ОСОБА_4, що останній не буде мати в майбутньому матеріальних претензій до ОСОБА_5 під умовою отримання коштів в якості відшкодування завданої шкоди від Страхової компанії не є підставою для звільнення ОСОБА_5 від обовязку відшкодувати шкоду, що не покривається Полісом, так як до теперішнього часу жодних виплат на користь позивача не здійснено (а.с. 115).

Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України щодо розгляду справи не інакше як за зверненням особи, поданим у відповідності до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог суд вважає необхідним задовольнити позов частково.

Судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, повинні бути стягнуті пропорційно до розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 3, 624, 625, 992, 1166, 1172, 1187 ЦК України, ст.ст. 12, 34, 35, 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_4, місце реєстрації: АДРЕСА_1) до ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_5, місце реєстрації: м. Харків, вул. Немишлянська набережна, 63-А), Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (місцезнаходження: м. Київ, б-р. ОСОБА_8, 26, рах. 3873 в ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», МФО 322313, код. ) про стягнення матеріальної шкоди та страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріального збитку 105327,33 грн. (сто пять тисяч триста двадцять сім гривень 33 копійки).

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування в розмірі 49000,00 грн. (сорок девять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок сплаченого судового збору 1053,27 грн. (одна тисяча пятдесят три гривні 27 копійок).

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_4 в рахунок сплаченого судового збору 490,00 грн. (чотириста девяносто гривень 00 копійок).

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20.06.2018.

Суддя А.Ю. Скотар