Справа № 226/674/18
Провадження № 2/226/420/2018
РІШЕННЯ

іменем України

12.06.2018 Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Трифонової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення аліментів,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, від яких 06.12.2016 у них народився син ОСОБА_4, який наразі проживає з нею та перебуває на її утриманні. З січня 2018 року вони припинили відносини і проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач припинив надавати допомогу на утримання дитини. Син перебуває на обліку в Науково-дослідницькому інституті травматології та ортопедії м.Лиман з діагнозом: вроджена двостороння дисплазія тазостегнових суглобів з підвивихом зліва. Внаслідок цього захворювання він постійно потребує прийому медикаментів, процедур масажу, дотримання ортопедичного режиму та цілодобового знаходження у шині Віленського. Нині відповідач працює, має регулярний заробіток, сплачує аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття сина.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надала заяву, де просила розглянути справу за її відсутності, наполягала на позовних вимогах.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, зазначив про визнання позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_3 також не прибула до суду, пояснень, заяв або клопотань не надала.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками дитини ОСОБА_6, який народився 06.12.2016, що встановлено на підставі свідоцтва про народження дитини (а.с.3).

Дитина мешкає разом із матір'ю за адресою: м. Мирноград, м-н Східний, 11/75 (а.с.13).

За станом здоров'я дитина перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: вроджена двостороння дисплазія тазостегнових суглобів з підвивихом зліва (а.с.11,23), є інвалідом дитинства (а.с.34).

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 12.11.2013 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуті аліменти у розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до 22.06.2031 (а.с.31-32).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991, яка набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька.

Одним із засобів виконання батьками зобовязань по утриманню дітей є виплата аліментів, стягнутих за рішенням суду.

За положенням ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходів її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на наявність обовязку відповідача ОСОБА_2 утримувати дитину, те, що відповідач перебуває у працездатному віці, даних про незадовільний стан його здоров'я та незадовільне матеріальне становище немає, враховуючи статус інваліда у дитини ОСОБА_2 ОСОБА_4, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його доходу.

Вимога про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, як на тому наполягає позивач, є неприйнятною з огляду на те, що відповідач вже сплачує аліменти на утримання старшої дитини в розмірі 1/4 частини доходу і сукупно розмір аліментів, що щомісяця будуть відраховуватися з його доходу, становитиме 1/2 частину доходу ОСОБА_2 Крім того, позивач ОСОБА_1 як мати дитини-інваліда в силу положень статті 84 СК України має право на отримання аліментів з відповідача на своє утримання до досягнення сином шести років.

Наявність у дитини статусу інваліда саме по собі не дає підстав для стягнення аліментів в розмірі, жаданому позивачем. Суд вважає за необхідне зазначити, що витрати на лікування дитини, якими серед іншого обґрунтовані позовні вимоги, за своєю суттю є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами. Згідно з вимогами ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Отже, стягнення додаткових витрат на дитину є окремою позовною вимогою, яка наразі позивачем ОСОБА_1 не заявлена, але право на розподіл додаткових витрат на дитину між обома батьками гарантоване діючим законодавством.

У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, на відповідача ОСОБА_2 необхідно покласти сплату судового збору у розмірі 50% від встановленої ставки судового збору 352,40 гривень у дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,13,81,142,263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, громадянина України (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, Донецька область, м. Мирноград, вул.Челюскіна, 191) на користь ОСОБА_1, громадянки України (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, Донецька область, м. Мирноград, мікрорайон Восточний, 11/75), аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з 04.04.2018 і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.С. Салькова