Провадження № 2-в/225/44/2018
Єдиний унікальний номер № 225/2123/18
Дзержинський міський суд Донецької області
УХВАЛА

Іменем України

15 червня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

за участю

секретаря Бондарчук Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», заінтересована особа ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2018 року заявник звернувся до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження, мотивуючи її тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Донецька № 2/0532/948/2012 від 07.08.2012 з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» стягнена заборгованість за кредитним договором, яке ухвалою апеляційного суду Донецької області від 01.10.2012 залишено без змін.

На виконання вказаного вище рішення стягувачем було отримано два виконавчих листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку суми заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

Згідно наявної інформації з Ленінського районного відділу державної виконавчої служби м. Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виконавчий лист з примусового виконання зазначеного рішення суду був на виконанні у відділі ДВС, однак 10.11.2014 державним виконавцем було прийняте рішення про повернення виконавчого документу стягувачу. Більше виконавчий лист на примусове виконання до відділу ДВС не надходив. На теперішній час територія м. Донецька є тимчасово окупованою, непідконтрольною Україні. Тому, є всі підстави вважати, що виконавчий лист втрачено.

До заяви про відновлення втраченого судового провадження заявник надав лише копію рішення Ленінського районного суду м.Донецька від 07 серпня 2012 та копію ухвали Апеляційного суду Донецької області від 01 жовтня 2012, які не засвідчені належним чином.

Оскільки у заявника виникла необхідність отримати рішення про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором для подальшого його пред'явлення до органів державної виконавчої служби для примусового виконання, то заявник просить відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 2/0532/948/2012, яке знаходилось в провадженні Ленінського районного суду м.Донецька.

Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області.

Представник заявника в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні.

Належно повідомлений через розміщення судового виклику на офіційному сайті Дзержинського міського суду Донецької області про час, дату та місце розгляду заяви, відповідач по справі ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутність суду не надавав, тому суд розглядає справу у його відсутність на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення, або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно ст. 489 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно ч.ч.1,2 ст.493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:

1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);

2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;

3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;

4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;

5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень;

6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі;

7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Із змісту заяви вбачається, що в провадженні Ленінського районного суду м. Донецька знаходилась цивільна справа № 2/0532/948/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Рішенням Ленінського районного суду м. Донецька по цивільній справі № 2/0532/948/2012 з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» стягнена заборгованість за кредитним договором від 22.07.2008р. за № 2203/6/39: за кредитом (строкова) - 9 904,72 доларів США; за кредитом прострочена - 1 036,75 доларів США; за нарахованими процентами - 63,28 доларів США; за простроченими нарахованими процентами - 4 477,52 доларів США, а всього - 15 482,27 доларів США і пеню у розмірі - 32 629 грн. 17 коп. та судовий збір у розмірі 1562 грн. 39 коп.

При вирішенні питання про часткове відновлення втраченого судового провадження в частині ухвалення 07.08.2012 Ленінським районним судом м. Донецька рішення про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом, яке ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 1.10.2012 залишено без змін, судом відповідно до вимог ст. 494 ЦПК України були досліджені матеріали з втраченого судового провадження, а саме: копія повного тексту рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 07.08.2012 про стягнення заборгованості за кредитним договором та копія повного тексту ухвали Апеляційного суду Донецької області від 1.10.2012. Інших документів, які містилися в матеріалах втраченого судового провадження, сторони суду не надали.

Зважаючи на те, що наявні в справі про часткове відновлення втраченого провадження в частині ухвалення рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором представлені копії документів є належними та достатніми для відновлення втраченого провадження, суд, перевіривши зібрані матеріали, приходить до висновку про необхідність часткового відновлення втраченого провадження саме в частині ухвалення судом рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 60, 258, 259, 488, 489, 493, 494, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Частково відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 2/0532/948/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині ухвалення 07 серпня 2012 року Ленінським районним судом м. Донецька рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також в частині постановлення 01 жовтня 2012 року Апеляційним судом Донецької області ухвали про залишення суду першої інстанції без змін.

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Ленінського районного суду м.Донецька від 07 серпня 2012 року у цивільній справі 2/0532/948/2012 за Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (повний текст), та ухвали Апеляційного суду Донецької області від 01 жовтня 2012 року у цивільній справі №22-ц-0590/9847/12 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (повний текст) в наступній редакції:

«

Провадження по справі № 2/0532/948/2012 рік

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2012 року Ленінський районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді: Олещенко Л.Б.

при секретарі : Трофимович Ю.М.

за участю представника позивача: Легезіна О.Г.

відповідача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Донецьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 липня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі Донецької філії ВАТ АБ «Укргазбанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2203/6/39. За умовами кредитного договору, банк надав позичальнику кредит у сумі 20 800,00 (двадцять тисяч вісімсот) доларів США 00 центів на придбання автомобіля на строк з 22 липня 2008 року по 21 липня 2015 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 14,0 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 2203/6/39 від 22 липня 2008 року між банком та ОСОБА_1 був укладений договір застави № 958 від 22.07.2008 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, Мамоновою О.Е. за реєстровим номером 13191, за умовами якого позичальник передав, а банк прийняв у заставу автомобіль марки «Шкода», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Втім, ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором, щодо сплати процентів, суми кредиту не виконував, погашення кредиту здійснювалось з порушенням встановленого кредитним договором строку, кредит погашався не щомісячно, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. У зв'язку з чим банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави. 10 червня 2009 року заочним рішенням Ленінського районного суду м. Донецька по справі № 2/1005/09 позовні вимоги банку задоволені та у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2203/6/39 від 22 липня 2008 року судом було звернуто стягнення на предмет застави, а саме: на вищевказаний автомобіль марки «Шкода», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, а також було стягнуто з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» судові витрати у розмірі 1669,00 гривень. На виконання рішення суду, виконавчі документи були передані банком для примусового виконання до ВДВС Ленінського районного управління юстиції. Автомобіль «Шкода» було реалізоване у примусовому порядку 26.02.2010 року та за рахунок коштів, отриманих від його реалізації частково задоволені вимоги банку. Постановою ВДВС Ленінського РУЮ у м. Донецьку від 28.04.2010 року виконавчий лист про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2203/6/39 від 22 липня 2008 року у розмірі 21 107,35 доларів США, з яких борг за кредитом - 20 400,82 дол. США, нараховані проценти за період 01.02.2009 - 28.02.2009 роки - 220,28 дол. США, за простроченими процентами - 486,25 дол. США, пеня - 1 374,39 грн., на предмет застави, повернуто стягувачу. З реалізації заставного майна в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору 203/6/39 від 22.07.2008 року від ВДВС Ленінського РУЮ у м. Донецьку на користь АБ «Укргазбанк»2010 року надійшло 99 717, 88 гривень (дев'яносто дев'ять тисяч сімсот сімнадцять гривень ) 88 копійок. Таким чином сума заборгованості позичальником повністю не погашена. ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором виконувати відмовляється. Станом на 15 березня 2012 року заборгованість перед банком за кредитним договором складає: заборгованість за кредитом строкова - 9 904,72 доларів США; заборгованість за кредитом прострочена - 1 036,75 доларів США; заборгованість за нарахованими відсотками - 63,28 доларів США; заборгованість за простроченими нарахованими відсотками -4 477,52 доларів США; пеня - 32 629,17 гривень. Загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором 2203/6/39 від 22.07.2008р. станом на 15.03.2012 р. складає: 15 482,27 (п'ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят два) долари США 27 центів та пеня 32 629,17 (тридцять дві тисячі шістсот двадцять дев'ять ) гривень 17 копійок. 21 листопада 2011 року ОСОБА_1 була надіслана претензія повернення заборгованості № 8591/914, яка була ним проігнорована. Просили стягнути з ОСОБА_1 на їх користі 15 482, 27 дол. США, пеню у розмірі 32629, 17 гривень та судовий збір у розмірі 1562,39 грн.

В судовому засіданні представник позивач Легезін О.Г. надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, позов підтримав повністю, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Зазначив, що дійсно укладав із позивачем спірний договір кредиту, який належним чином не виконував, у зв'язку із чим с нього було стягнуто заборгованість за цим договором на підставі судового рішення від 10.06.2009 року. Тому він вважає, що з банком вже розрахувався, оскільки вже було рішення суду про стягнення заборгованості та в рахунок погашення цієї заборгованості він передав банку для реалізації предмет застави - автомобіль, незалежно від того чи вистачило цієї суми для покриття боргу.

Представник відповідача - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги також не визнала, зазначила, що позивач, не надав належних підтверджень тому, що на дату 15.03.2012 року він дійсно нарахував до сплати ОСОБА_1 по позичковому рахунку НОМЕР_3 суму в розмірі 15 482, 25 доларів США, по рахунку НОМЕР_4 - суму в розмірі 32 629,17 гривень. Рішенням Ленінського районного суду від 10 червня 2009 року в справі № 2-1005/09 р., в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2203/6/39 від 22.07.2008 року в розмірі 21 107,35 доларів США було звернуто стягнення на предмет застави автомобіль «Шкода», рік випуску 2008. Вказане рішення суду виконане в повному обсязі. 28 березня 2012 року ВАТ АБ «Укргазбанк»всупереч вимогам закону вдруге звернувся до Ленінського районного суду з вимогою стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 15 482, 25 доларів США, суму пені в розмірі 32 629,17 гривень за тим же самим кредитним договором №2203/6/39 від 22.07.2008 року. Вважає вимоги безпідставними, оскільки не має ніякої заборгованості за цим кредитним договором, тому що всі взаємовідносини з позивачем були закриті після того, як було виконано рішення Ленінського районного суду від 10 червня 2009 року та реалізовано заставний автомобіль. Вважає, що на теперішній час відбувається спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому у суду не має підстав для його розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 509, 1054 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 22 липня 2008 року між позивачем ВАТ АБ «Укргазбанк»в особі Донецької філії ВАТ АБ «Укргазбанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2203/6/39. За умовами якого, банк надав відповідачу кредит у сумі 20 800,00 (двадцять тисяч вісімсот) доларів США 00 центів на придбання автомобіля на строк з 22 липня 2008 року по 21 липня 2015 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 14,0 % річних (а.с. 7-10).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зазначений кредитний договір встановлює платність та строковість кредиту відповідача.

Так, строк погашення кредитного зобов'язання встановлений з 22 липня 2008 року по 21 липня 2015 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 14,0 % річних.

Таким чином, згідно п. 3.3.3 кредитного договору, відповідач зобов'язався повертати кредит щомісячно з 1 - 10 число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/84 від суми отриманого кредиту, що становить 247,62 (двісті сорок сім) доларів США 62 центів, а згідно п. 3.3.4. кредитного договору, відповідач зобов'язався щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа місяця наступного місяця та в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п. 1.1 та/або п.1.6. договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, в тому числі у зв'язку з порушенням виконання умов договору, або в день дострокового розірвання цього договору, з врахуванням п. 4.1. договору, сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки зазначеної в п.1.1. кредитного договору, тобто на рівні 14,00 % річних (а.с. 7-9).

Крім того, судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 2203/6/39 від 22 липня 2008 року між сторонами був укладений договір застави № 958 від 22.07.2008 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, Мамоновою О.Е. за реєстровим номером 13191, за умовами якого позичальник передав, а банк прийняв у заставу автомобіль марки «Шкода», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

У зв'язку з тим, що відповідач порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору банк звертався до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.

Так, 10 червня 2009 року заочним рішенням Ленінського районного суду м. Донецька по справі № 2/1005/09 позовні вимоги банку задоволені та у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2203/6/39 від 22 липня 2008 року судом було звернуто стягнення на предмет застави, а саме: на вищевказаний автомобіль марки «Шкода», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, а також було стягнуто з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» судові витрати у розмірі 1669,00 гривень (а.с. 11-13).

На виконання рішення суду, автомобіль «Шкода» було реалізоване у примусовому порядку 26.02.2010 року та за рахунок коштів, отриманих від його реалізації частково задоволені вимоги банку, про що постановою ВДВС Ленінського РУЮ у м. Донецьку від 28.04.2010 року виконавчий лист про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2203/6/39 від 22 липня 2008 року у розмірі 21 107,35 доларів США, з яких борг за кредитом - 20 400,82 дол. США, нараховані проценти за період 01.02.2009 - 28.02.2009 роки - 220,28 дол. США, за простроченими процентами - 486,25 дол. США, пеня - 1 374,39 грн., на предмет застави, повернуто стягувачу (а.с. 14).

Тобто, з реалізації заставного майна в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору 203/6/39 від 22.07.2008 року від ВДВС Ленінського РУЮ у м. Донецьку на користь АБ «Укргазбанк»2010 року надійшло 99 717, 88 гривень (дев'яносто дев'ять тисяч сімсот сімнадцять гривень ) 88 копійок, що підтверджується постановою ВДВС Ленінського РУЮ у м.Донецьку від 28.04.2010 року, про повернення виконавчого документа стягувачеві. Таким чином сума заборгованості позичальником ОСОБА_1 не була повністю погашена.

Вимогами ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд не приймає до уваги пояснення позивачів в частині виконання зобов'язань за кредитним договором, шляхом перерахування коштів отриманих з реалізації заставного майна на погашення заборгованість за кредитом, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах цивільного законодавства.

Так, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Належне виконання зобов'язання - це виконання зобов'язання, обумовленого в договорі, акті цивільного законодавства чи відповідними звичаями способом, предметом, у встановлений строк належною особою. Тобто, закон встановлює, що припинення зобов'язання спричиняє не будь-яке, а лише належне його виконання. Тому неналежне виконання зобов'язання доповнюється зобов'язанням відшкодувати збитки і (або) сплатити неустойку та іншими зобов'язаннями, які виникають внаслідок порушення грошового зобов'язання, зокрема, несе відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України. До того ж, згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Так, у зв'язку з порушенням зобов'язань по кредитному договору та відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач, станом на 15 березня 2012 року має заборгованість перед банком яка складає: заборгованість за кредитом строкова - 9 904,72 доларів США; заборгованість за кредитом прострочена - 1 036,75 доларів США; заборгованість за нарахованими відсотками - 63,28 доларів США; заборгованість за простроченими нарахованими відсотками -4 477,52 доларів США; пеня - 32 629,17 гривень (а.с. 15-18).

21 листопада 2011 року відповідачу була надіслана претензія повернення заборгованості № 8591/914 (а.с. 20-21).

Таким чином, з урахуванням наведених норм закону та встановлених обставин справи суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, що виникла у зв'язку з порушенням кредитного зобов'язання.

Також суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, які були понесені ним у зв'язку із зверненням до суду і розглядом цієї цивільної справи, по сплаті судового збору у розмірі 1562,39 грн., що відповідає вимогам ч. 1 ст. 88 ЦПК України, оскільки ці витрати, що підтверджені документально платіжним дорученням залученим до матеріалів справи, є судовими витратами, які у разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625, 627, 629, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк»- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1( ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 22.07.2008р. за № 2203/6/39 заборгованість: за кредитом (строкова) - 9 904,72 доларів США; за кредитом прострочена - 1 036,75 доларів США; за нарахованими процентами - 63,28 доларів США; за простроченими нарахованими процентами - 4 477,52 доларів США, а всього - 15 482,27 доларів США і пеню у розмірі - 32 629,17 гривень та судовий збір у розмірі 1562,39 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя:

Справа № 22ц-0590/9847/12 Головуючий в 1 інстанції Олещенко Л.Б.

Категорія 27 Доповідач Дундар І.О.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 жовтня 2012 року м.Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Санікової О.С.

суддів Дундар І.О., Барсукової О.І.

при секретарі Стрижак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м.Донецька від 7 серпня 2012 року,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Ленінського районного суду м.Донецька від 7 серпня 2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" задоволені: стягнуто з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором від 22 липня 2008 року за №2203/6/39 заборгованість: за кредитом (строкова) в сумі 9904,72 доларів США, за кредитом прострочена - 1036,75 доларів США, за нарахованими процентами - 63,28 доларів США, за простроченими нарахованими процентами - 4477,52 доларів США, а всього 15482,27 доларів США і пеню в розмірі 32629,17 грн. та судовий збір в сумі 1562,39 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки рішення суду незаконне, необгрунтоване - суд в порушення Конституції, Законів України визначив зобов'язання в іноземній валюті, висновки суду не ґрунтуються на доказах, не врахував, що заборгованість станом на 29 березня 2010 року погашена, є рішення по спору між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідач в судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - телефонограмою, яка передана 19 вересня 2012 року та зареєстрована в журналі телефонограм за №8120.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх осіб, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції при розгляді справи було встановлено, що 22 липня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір та договір застави, заочним рішенням Ленінського районного суду м.Донецька звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль, на виконання рішення суду автомобіль реалізовано, але заборгованість повністю не погашена, станом на 15 березня 2012 року існує заборгованість за кредитом, відсотками та пенею.

Суд, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що існує непогашена заборгованість по кредиту, яка виникла в зв'язку з порушенням кредитного зобов'язання.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як виходить з матеріалів справі 22 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2203/6/39, предметом якого було надання Позичальнику кредиту в сумі 20800 доларів США по 21 липня 2015 року зі сплатою 14% річних, в якості забезпечення виконання зобов'язання, ОСОБА_1 передав в заставу автомобіль (арк..спр.7-10).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, ч.2 ст.1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, частиною 1 ст.1050 ЦК передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Системний аналіз зазначених норм матеріального права надає підстави для висновку, що оскільки відповідач порушує умови кредитного договору в частині щомісячного погашення кредиту та процентів, має заборгованість, є підстави для стягнення всієї суми заборгованості за кредитом.

На підставі п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання передбачені статтями 599 - 601, 604 - 609 ЦК України, зокрема за статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 591 ЦК України, якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 24 Закону України "Про заставу" від 02 жовтня 1992 року № 2654-XII передбачено, що у випадках, коли суми, вирученої від продажу предмета застави, недостатньо для повного задоволення вимог заставодержателя, він має право, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення вимоги, з іншого майна боржника в порядку черговості, передбаченої законодавством України.

Таким чином у кредитора для задоволення своїх грошових вимог є право звернення стягнення на предмет застави; разом із тим сам по собі факт реалізації предмета застави, не припиняє грошового зобов'язання боржника в тому разі, коли сума, одержана від продажу предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, й у такому випадку закон передбачає право кредитора одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення його вимоги, з іншого майна боржника.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Донецька від 10 червня 2008 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 21107,35 доларів США звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль (арк..спр.11-12), видано виконавчий лист (арк..спр.13), який частково виконано в сумі 90717,88 грн. (арк..спр.14). Рішення та дії відділу державної виконавчої служби відповідачем не оскаржувалися.

Станом на 15 березня 2012 року кредитна заборгованість складає 15482,27 доларів США, в тому числі, по кредиту (строкова) 9904,72 доларів США, заборгованість по кредиту (прострочена) - 1036,75 доларів США, заборгованість за процентами (нарахованими - 63,28 доларів США, заборгованість за процентами (простроченими нарахованими) - 4477,52 доларів США, пеня - 32629,17 грн. (арк..спр.15-18).

На підставі встановлених обставин справи, доказів по справі та відповідно до зазначених норм матеріального права суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог позивача.

При цьому апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів існування заборгованості з наступних підстав.

В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості (арк..спр.15-18) та виписки з особового рахунку відповідача (арк..спр.98-112), з яких вбачається розмір помісячної заборгованості.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного визначення валюти зобов'язання в рішенні суду необґрунтовані. Виходячи з положень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Також безпідставне посилання відповідача на положення ст.159.3.4 Податкового кодексу, як на підставу звільнення від оплати заборгованості, оскільки на підставі ст.159.3.4 передбачає, що заборгованість, забезпечена заставою, погашається в порядку, передбаченому нормами відповідних законів. Заставодержатель має право відшкодувати за рахунок страхового резерву частину заборгованості, що залишилася непогашеною після звернення кредитором стягнення на заставлене майно відповідно до умов закону та договору (у судовому або позасудовому порядку). У разі якщо відповідно до законодавства після проведення позасудового звернення стягнення на предмет застави наступні вимоги кредитора до боржника вважаються недійсними або зобов'язання, забезпечене заставою, вважається повністю виконаним, за рахунок страхового резерву відшкодовується частина заборгованості, що перевищує суму коштів (оціночну вартість майна), фактично отриманих кредитором в результаті звернення стягнення на предмет застави.

Але, по-перше, у даному випадку звернення стягнення на заставлене майно проведено в судовому порядку, по-друге, діючим законодавством по даним правовідносинам не передбачено визнання недійсними наступних вимог кредитора до боржника після проведення звернення стягнення на предмет застави або те, що зобов'язання, забезпечене заставою, у такому випадку вважається повністю виконаним.

Доводи апеляційної скарги про те, що є підстави для закриття провадження по справі не засновані на законі, оскільки предмет та підстави позовів, поданих до суду в 2009 році (розглянутий рішенням Ленінського районного суду м.Донецька від 10 червня 2008 року) та 27 березня 2012 року (дана справа) різні, тобто дані позови не є тотожними, а згідно п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Апеляційний суд вважає, що суд правильно оцінив докази, що надані сторонами, та дав їм належну правову оцінку. Підстави для переоцінювання наявних в матеріалах справи доказів відсутні.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів, які б спростовували позовні вимоги.

За таких підстав суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційний суд на підставі ст.308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Донецька від 7 серпня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:»

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п. 15.5 ч. 1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Суддя Є.В. Челюбєєв