АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/2545/15-ц 22-ц/774/927/К/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 215/2545/15-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Кислиця І.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняапеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 грудня 2017 року, яке ухвалене суддею Науменко Я.О. у м. Кривому Розі та повне судове рішення складено 28 грудня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживачів та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначила, що нею на підставі анкети-заяви було відкрито у ПАТ КБ «ПриватБанк» картковий рахунок номер НОМЕР_1 (картка універсальна). На картковому рахунку знаходились грошові кошти в сумі 24935 грн. 50 коп. У січні 2015 року позивач дізналась, що відповідач без жодного попередження в односторонньому порядку припинив видачу належних їй коштів із даного карткового рахунку. На неодноразові письмові звернення до банку, останній не надав належним чином мотивованої відповіді про причини блокування картки та умови його усунення. Крім того, відповідач по телефону повідомив позивача про ймовірну причину блокування платіжної картки: скоєння злочину із використанням даної картки. Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними, а тому просила суд зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» усунути перешкоди в користуванні картковим рахунком, шляхом негайного його розблокування.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та зобов'язання вчинити певні дії задоволено.

Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» усунути перешкоди щодо користування та розпорядження ОСОБА_1 грошовими коштами в сумі 24935 грн. 20 коп., що знаходяться на її картковому рахунку номер НОМЕР_2, відкритому у ПАТ КБ «ПриватБанк», шляхом розблокування зазначеного карткового рахунку.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зокрема, судом не враховано, що банком на виконання вимог ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та ч.7 ст. 9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї фінансового знищення» було проведено блокування рахунку позивача. Отже вважає, що зупинення фінансової операції та витребування інформації щодо походження банком грошових коштів здійснено з дотримання п.п. 1.13.2.3, 1.1.3.2.14 Умов та правил банківських послуг, що є невід'ємною частиною укладеного договору, тобто в рамках укладеного між сторонами договору та в межах чинного законодавства, тому висновок суду про задоволення позову ОСОБА_1 є помилковим. Крім того, позивачем не доведено як порушення банком проведення будь-яких операцій за спірним рахунком, так і не надано докази наявності блокування рахунку.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року відкрито апеляційне провадження по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 грудня 2017 року, та визначено, що, відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року, пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України, справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» - Бродька А.І., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_1, на підставі анкети-заяви, було відкрито у ПАТ КБ «ПриватБанк» картковий рахунок номер НОМЕР_1 (картка універсальна). В січні 2015 року позивач дізналась, що відповідач, без жодного попередження, в односторонньому порядку, припинив видачу належних їй коштів із даного карткового рахунку.

Відповідно до виписки з карткового рахунку НОМЕР_3 за період із 01.05.2015-17.05.2015 р.р. залишок коштів на ньому склав 24935,20 грн. (а.с.5-9, том 1).

Позивач 24.03.2015 р. звернулась до відповідача з заявою про видачу коштів із карткового рахунку (а.с.10,том 1).

Відповідач листом №20.1.0.0.0./7-20150324/1550 від 13.04.2015 р. повідомив позивачу підстави, за яких Банк має право відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг відмовити клієнту без пояснення причин у видачі або перевипуску картки; призупинити дію картки або відмовити у продовженні її дії; призупинити здійснення розрахунків за карткою (заблокувати картку) і/або визнати її недійсною; призупинити або припинити дію картки, відмовити в продовженні, заміні або видачі нової картки чи доручити будь-якому учаснику міжнародних систем вилучити картку. Але у даному листі не повідомлено позивача про те, в зв'язку з чим було заблоковано її картку та можливості її розблокування (а.с.11-12, том 1).

Позивач направила на адресу відповідача повторну заяву-скаргу від 21.04.2015 р., про що свідчать опис вкладення у цінний лист, фіскальні чеки «Укрпошти» та виписка з сайту «Укрпошти» від 21.05.2015 р. (а.с.13,14,15,16, том 1).

На зазначену повторну заяву-скаргу позивача відповідач листами №20.1.0.0.0./7-20150521/228 від 21.05.2015 р. та №20.1.0.0.0./7-20150819/400 від 19.08.2015 р., №20.1.0.0.0/7-20151014/109 від 14.10.2015 р. повідомив, що її звернення буде розглянуте в найкоротші терміни, оскільки співробітниками банку здійснюється пошук інформації в архівах і програмних комплексах та проводиться перевірка даних (а.с.40, 43, 52 том 1).

Відповідно до виписки ПАТ КБ «ПриватБанк» №151016/849 від 16.10.2015 р. по картковому рахунку НОМЕР_4 за період із 01.09.2015 -16.10.2015 баланс по даній картці складає 26648,20 грн. (а.с.50-51, том 1).

У довідці ПАТ КБ «ПриватБанк» №151016/504 від 16.10.2015 р. зазначена заборгованість позивача за договорами НОМЕР_5 (картка юніора) та НОМЕР_6 (картка Універсальна Gold), проте заборгованості по заблокованому рахунку НОМЕР_4 не зазначено (а.с.53, том 1).

Довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» №151016SV6С від 16.10.2015 р. підтверджено, що ОСОБА_1 станом на 16.10.2015 р. має в ПАТ КБ «ПриватБанк» наступні рахунки: НОМЕР_4 (Картка «Універсальна») із залишком коштів 26648,20 грн. (а.с.54, том 1).

Відповідно до виписки по картковому рахунку НОМЕР_4 за період 01.01.2016-14.03.2016 р.р. залишок коштів на ньому складає 27248,20 грн. (а.с.98, том 1).

Відповідач, листом №20.1.0.0.0./7-20150423/3856 від 26.05.2016 р. знорву повідомив позивача, підстави, за яких Банк має право відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг відмовити клієнту без пояснення причин у видачі або пере випуску картки; призупинити дію картки або відмовити у продовженні її дії; призупинити здійснення розрахунків за карткою (заблокувати картку) і/або визнати її недійсною; призупинити або припинити дію картки, відмовити в продовженні, заміні або видачі нової картки чи доручити будь-якому учаснику міжнародних систем вилучити картку, проте не зазначив, за яких обставин та на яких підставах було заблоковано картку позивача (а.с.3, зворот, том 2).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з доведеності належними та допустимими доказами неправомірності дій відповідача щодо блокування банківського рахунку позивача ОСОБА_1 та відсутності у зв'язку з цим підстав для обмеження права позивача для розпорядження грошовими коштами на власний розсуд.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною 1 ст. 1074 ЦК України передбачено заборону обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позовних вимог позивачів є обмеження прав ОСОБА_1 щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на її картковому рахунку, що відкритий в КБ ПАТ «ПриватБанк».

Порядок та умови зупинення фінансових операцій визначає ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму», відповідно до частини першої якої суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової операції, яка містить ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 цього Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобов'язаний зупинити здійснення фінансової операції, якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку фінансову операцію, її учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб'єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової операції, та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб'єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно).

Частиною 2 ст. 17 вказаного Закону передбачено, що спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової операції, здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний негайно повідомити суб'єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 91 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 417 від 26.06.2015 року, банк зобов'язаний інформувати визначені законодавством України правоохоронні органи за місцем розташування банку про фінансові операції, стосовно яких є підстави підозрювати, що вони пов'язані, стосуються або призначені для фінансування тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення, та їх учасників у день виявлення, але не пізніше наступного робочого дня з дня реєстрації таких фінансових операцій.

Отже, правомірність блокування карткового рахунку можлива лише у випадку подальшого вчинення банком дій, визначених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму».

Факт блокування карткового рахунку ОСОБА_1 встановлений в судовому засіданні.

Відповідно до п.1.1.3.2.14 Умов та Правил надання банківських послуг, розміщених на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк» на інтернет-порталі https://privatbank.ua/terms/, банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання Банку для проведення незаконних операцій.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання відповідачем встановленого Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму» порядку та строків блокування картки користувача у разі виникнення підозри стосовно законності походження коштів, а також доказів в підтвердження того, що кошти на рахунок позивача надійшли злочинним шляхом та наявності рішення, прийнятого з цього питання правоохоронними органами.

Не надано таких доказів представником відповідача й суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскільки відповідачем не доведена правомірність обмеження права доступу ОСОБА_1 до власних коштів та вільного розпорядження ними, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неправомірність дій відповідача щодо блокування карткового рахунку позивача.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо законності його дій з посиланням на ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та ч.7 ст. 9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї фінансового знищення» є безпідставними, оскільки вказані норми не передбачають блокування рахунку, а ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї фінансового знищення» встановлює порядок здійснення такого блокування, дотримання якого є обов'язковим.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідача відсутні будь-які дані про те, що дії позивача ОСОБА_1 пов'язані із здійсненням терористичної діяльності або щодо нього застосовано міжнародні санкції. Тривалість періоду блокування рахунку понад двох робочих днів свідчить про протиправність дій Банку.

Належних доказів на підтвердження звернення банку до правоохоронних органів стосовно операцій по рахунку позивача, а також повідомлення його про зупинення права використовувати електронний платiжний засiб та причини такого зупинення, відповідачем не надано, а судом таких доказів не здобуто.

Також слід зауважити, що матеріали справи не містять відомостей про те, що з використанням картки позивача було здійснено незаконну діяльність.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду, як таке, що відповідає вимогам матеріального та процесуального права - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: