Справа № 307/1061/18
Провадження № 2/307/848/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа Виконавчий комітет Тереблянської сільська рада про усунення перешкод у здійсненні права власності на майно шляхом позбавлення особи права користування житловим приміщенням.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності на майно шляхом позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовує посилаючись на те, що у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 квітня 2007 року, спадкова справа №329/2007 року, зареєстрована в реєстрі за № 3-959 державним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, та до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 квітня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4-224, а також, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №119332490 від 02 квітня 2018 року виданого державним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_4, являється власником житлового будинку розташованого за адресою с. Теребля, по вулиці Центральна, 110, Тячівського району Закарпатської області. Відповідачка ОСОБА_5 знаходилась у шлюбі з його батьком ОСОБА_6 із 15.06.2006 року до 2011 року проживала у його будинку. Проте, відповідачка не проживає в його житловому будинку з 2011 року свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов виданий виконкомом Тереблянської сільської ради від 13.04.2018 року №107. Тому просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований за адресою с. Теребля, вул. Центральна, № 110.

Представник позивача в судове засідання не зявився, а надав суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в с. Теребля, вул. Центральна, № 110 є приватною власністю позивача ОСОБА_1, що підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20 квітня 2007 року, спадкова справа №329/2007 року, зареєстрована в реєстрі за № 3-959 державним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02 квітня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4-224, а також, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №119332490 від 02 квітня 2018 року виданого державним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_4.

Відповідачка 15.06.2006 року уклала шлюб із батьком позивача і з цього часу до 2011 року проживала вказаному будинку, як член сімї.

З 2011 року ОСОБА_2 не проживає та не користується житловим будинком в с. Теребля, вул. Центральна, 110, що стверджується довідкою виданої Тереблянської сільської ради № 05-04/122 від 24.04.2018 р. та актом обстеження матеріально-побутових умов від 13.04.2018 року №107.

Згідно ст. 150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок ( частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати , дарувати, заповідати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.. ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння , користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які несу перечать закону.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

А у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, виходячи з вище наведеного суд приходить до висновку, що оскільки будинок в с. Теребля, вул. Центральна, № 110 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1, відповідачка немає жодних правових підстав на проживання у ньому і вказаний будинок не може вважатися її місцем проживання, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 223, ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст. 150 Житлового кодексу громадяни, ст.. ч.1 ст. 316 ст. 317 ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні права власності на не рухоме майно, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житлом в будинку за адресою с. Теребля, вул. Центральна, №110, Тячівського району Закарпатської області, який належить на праві приватно власності ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Третя особа: Тереблянська сільська рада, місце знаходження село Теребля, вул. Центральна, №100.

Повний текст рішення складено 13.06.2018 року.

Суддя: В.В. Чопик