Ухвала

Іменем України

11 червня 2018 року

м. Київ

справа № 454/2049/16-ц

провадження № 61-33579ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Журавель В. І. (суддя-доповідач), АнтоненкоН. О., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 16 травня 2017 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 20 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

У липні 2016 року ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, звернулася до суду з позовом, у якому просила зобов'язати публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні грошовими коштами, що знаходяться на платіжних картках НОМЕР_1, НОМЕР_2 (соціальні виплати) та картці ЮНІОРА НОМЕР_3 (на ім'я доньки ОСОБА_5.), відкритих у Сокальському відділенні Львівської області ПАТ КБ «ПриватБанк», шляхом негайного їх розблокування.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач призупинив здійснення видаткових операцій з використання платіжних карток її та доньки у зв'язку з тим, що 06 квітня 2016 року до банку надійшло повідомлення від фізичної особи клієнта ОСОБА_7 про те, що внаслідок введення його в оману він перерахував грошові кошти в сумі 18 400 грн на користь ОСОБА_5

Сокальським відділенням поліції Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області здійснювалася перевірка за вищезазначеним фактом. Однак 07 квітня 2017 року це кримінальне провадження було закрите за відсутністю складу кримінального правопорушення

Враховуючи те, що, не дивлячись на її неодноразові заяви, а також звернення Уповноваженого Президента України з прав дитини до банку з цього приводу, відповідач так і не розблокував картки, на які їй нараховується соціальна допомога, просила позов задовольнити.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 16 травня 2017 року у складі судді Адамович М. Я., залишеним без змін постановою апеляційного суду Львівської області від 20 березня 2018 року у складі колегії суддів: Левика Я. А., Струс Л. Б., Шандри М. М., позов ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6, задоволено. Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» усунути перешкоди ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в користуванні грошовими коштами, які знаходяться на платіжних картках: кредитній картці НОМЕР_1 та картці для соціальних виплат НОМЕР_2, відкритих на ім'я ОСОБА_4; картці юніора НОМЕР_3, відкритій на ім'я ОСОБА_5, шляхом відновлення здійснення видаткових операцій з використання цих платіжних карток (розблокування).

Не погоджуючись із указаними рішеннями судів попередніх інстанцій, ПАТ КБ «ПриватБанк» оскаржило їх у касаційному порядку.

Касаційна скарга мотивована тим, що блокування банківських карток позивача було здійснено відповідно до вимог чинного законодавства, а також Умов та правил надання банківських послуг і тарифів. Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, представник банку просить скасувати рішення і постанову судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

За поданою касаційною скаргою відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, застосувавши положення статей 526, 629, 1066, 1068, 1074 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», виходив із того, що зупинення видаткових операцій з банківських карток, відкритих на ім'я позивача та її доньки, було здійснене з порушенням вимог чинного законодавства.

Зокрема, суди дійшли висновку про те, що таке зупинення було вчинене банком без відповідного рішення суду та на строк понад один рік, у той час як законом це дозволено лише на два робочих дні.

Крім того, кримінальне провадження за фактом шахрайських дій щодо громадянина ОСОБА_7, у зв'язку з яким було здійснене вказане блокування рахунків, 07 квітня 2017 року закрите (відсутній склад кримінального правопорушення).

Колегія погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частин першої та третьої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно з частиною першою статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Статтею 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» передбачено, що суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 цього Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобов'язаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб'єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб'єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно).

Колегія вважає правильними висновки судів про зобов'язання банку відновити становище позивача, що існувало до порушення, оскільки блокування руху коштів по ним було вчинено без дотримання вищевказаних вимог чинного законодавства.

Доказів, які підтверджують факт прийняття компетентними органами рішень про накладення арештів на рахунки позивача, певні грошові суми на цих рахунках, вчинення інших дій з метою забезпечення прав інших осіб, банк не надав.

Крім того, касаційна скарга не містить аргументів, які свідчать про необхідність продовження зупинення видаткових оперцій з карток ОСОБА_4 (яка є багатодітною матір'ю), призначених для соціальних виплат.

Таким чином, суди попередніх інстанцій, вірно застосувавши положення матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи касаційної скарги на законність та обґрунтованість оскаржуваних рішень не впливають.

З огляду на викладене правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої, частинами п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 16 травня 2017 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 20 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

В. І. Крат