Справа № 591/5453/16-ц
Провадження № 2/591/65/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 учбово-виробничого підприємства УТОС, директора ОСОБА_2 учбово-виробничого підприємства УТОС ОСОБА_3

про скасування наказів, стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду і остаточно 16.07.2017 року уточнивши свої вимоги, мотивує тим, що з 2011 року працювала в ОСОБА_2 УВП УТОС складальником картонажних виробів, а з 2013 року фактично виконувала роботу з сортування металевих та пластикових пробок. 14.03.2016 року керівник підприємства видав наказ №08-г, яким затвердив положення про попередні та періодичні медичні огляди працівників підприємства. Наказом від 15.05.2016 року №14-г позивача, в числі інших працівників, було зобовязано пройти періодичний медичний огляд. Позивач відмовилась від проходження такого медичного огляду, оскільки вважає ці вимоги незаконними. Наказом від 08.08.2016 року №21-г позивача та інших працівників, які відмовилися проходити медичний огляд, було повторно зобов»язано до його проходження та з 01.09.2016 року відсторонено від роботи до проходження ними медичного огляду. 13.10.2016 року наказом №40-к позивачу було оголошено догану за відмову від проходження медичного огляду як за систематичне невиконання працівником своїх обовязків. Зазначає, що під час дії наказу про відсторонення від роботи вона з 01.09.2016 року по 15.09.2016 року знаходилася на робочому місці та виконувала роботу, але з нею не проведено розрахунок за вказаний період. Просила визнати незаконними та скасувати накази від 14.03.2016 року №08-г, від 15.05.2016 року №14-г, від 08.08.2016року № 21-г, 13.10.2016 року №40-к та стягнути з ОСОБА_2 УВП УТОС 1378 грн. заборгованості за період роботи з 01.09.2016 року по 15.09.2016 року, а також моральну шкоду в розмірі 10000 грн..

Позивач ОСОБА_1, її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні свої уточнені позовні вимоги підтримали повністю і пояснили суду, що вважають незаконними накази про запровадження на підприємстві обов»язкових медичних оглядів та про направлення її для проходження періодичного медичного огляду, оскільки для її професії та роботи, яку вона виконувала на підприємстві, чинним законодавством не передбачено обовязкових медичних оглядів працівника, що визначається постановою КМУ від 23.02.2001 року №559. Отже, притягнення її до дисциплінарної відповідальності вважає у звязку з цим незаконним. Такими протиправними діями відповідача ОСОБА_1 завдана моральна шкода, яка полягає у тому, що вона була незаконно позбавлена заробітку, через що зазнала моральних страждань, оскільки не могла забезпечити свою родину матеріально, а тому просять суд позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 УВП УТОС ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали повністю, вважали, що підстав для задоволення позовних вимог немає, оскільки всі оспорювані накази, на їхню думку, відповідають вимогам чинного законодавства, і підстав для їх скасування немає, та задоволення іншої частини його позовних вимог, які вважали необґрунтованими, а тому просять суд в позові відмовити.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов є необґрунтованим і задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працювала в ОСОБА_2 УВП УТОС складальником картонажних виробів з 10.10.2011 року, що підтверджується даними трудової книжки, а з 2013 року фактично виконувала роботу з розбору ковпачків металопластикових (брак) на комплектуючі, що підтверджується наказами про виконання робіт від 12.11.2013 року № 35-г, від 27.07.2015 року №14-г, від 26.07.2016 року №20-г.

14.03.2016 року керівник підприємства видав наказ №08-г, яким затвердив положення про попередні та періодичні медичні огляди працівників підприємства.

Наказом від 15.05.2016 року №14-г позивача ОСОБА_1, в числі інших працівників, було зобов»язано пройти періодичний медичний огляд.

Позивач відмовилась від проходження такого медичного огляду, оскільки вважає ці вимоги незаконними. Наказом від 08.08.2016 року №21-г позивача та інших працівників, які відмовилися проходити медичний огляд, було повторно зобов»язано до його проходження та з 01.09.2016 року відсторонено від роботи до проходження ними медичного огляду.

13.10.2016 року наказом №40-к позивачу було оголошено догану за відмову від проходження медичного огляду як за систематичне невиконання працівником своїх обовязків.

Проходження медичних оглядів регулюється Наказом МОЗ України від 21.05.2007 року № 246 «Про затвердження Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій» (далі Порядок).

З усіма наказами на підприємстві, у тому числі, з оскаржуваними, позивач ОСОБА_1 була ознайомлена, але відмовлялася від підписів, що підтверджується актами та було визнано позивачем у судовому засіданні.

В період свого відсторонення від роботи згідно з наказом від 08.08.2016 року №21-г з 01.09.16 року по 15.09.16 року в табелі обліку виконання роботи ОСОБА_1 не відображено.

Відповідно до п.2.2. Порядку заклади державної санітарно-епідеміологічної служби щорічно за заявкою роботодавця (його представника), за участю представника первинної профспілкової організації або уповноваженої працівниками особи визначають категорії працівників, які підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду та до 1 грудня складають ОСОБА_5 визначення категорій працівників, які підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду за формою, зазначеною у додатку 1.

Відповідно до п.2.3 Порядку на підставі ОСОБА_5 визначення категорій працівників, які підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду, роботодавець складає протягом місяця у чотирьох примірниках поіменні списки працівників, які підлягають періодичним медичним оглядам.

Відповідно до п.2.5 Порядку роботодавець за рахунок власних коштів забезпечує організацію проведення медичних оглядів.

Таким чином, саме заклади державної санітарно-епідеміологічної служби щорічно визначають категорії працівників, які підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду, що відображається у відповідному ОСОБА_5, а роботодавець на підставі даного ОСОБА_5 складає поіменні списки працівників, які підлягають періодичному медичному огляду.

Як вбачається з ОСОБА_5 від 12.04.2016 року (Додаток № 1 до п.2.2 Порядку), складеного уповноваженою посадовою особою органу Держсанепідемслужби, визначені категорії працівників, у тому числі, складальник картонажних виробів, які підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду.

Обовязковість проходження медичних оглядів визначається п.1.3 Порядку, відповідно до якого обов»язкові попередній (під час прийняття на роботу) і періодичні (протягом трудової діяльності) медичні огляди проводяться для працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, та щорічно для осіб віком до 21 року.

Із заключного акту від 26.07.2016 року (Додаток № 9 до п.2.17 Порядку) вбачається, що повноважна комісія встановила кількість працівників, які підпадають під дію шкідливих чи небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу.

Відповідно до п. 3.3. Порядку роботодавець погоджує план-графік проведення медичних оглядів закладами охорони здоров»я.

Згідно з п.3.4. Порядку роботодавець забезпечує своєчасну та організовану явку працівників на медичні огляди та обстеження.

Відповідно до п.3.6.Порядку роботодавець відсторонює від роботи працівників, які не пройшли в установлений термін медичні огляди, та не допускає до роботи працівників, яким за медичним висновком така робота протипоказана за станом здоров»я.

Зазначені норми кореспондується з положеннями, закріпленими в ст.ст. 46, 169 КЗпП України.

Відповідно до ст. 169 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов»язаний за свої кошти організувати проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, а також щорічного обов»язкового медичного огляду осіб віком до 21 року.

Відповідно до ст.46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп»яніння; відмови або ухилення від обов»язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони: в інших випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, в разі відмови працівника від проходження періодичного медичного огляду роботодавець зобовязаний відсторонити такого працівника від роботи.

Так, відповідно до п.1 наказу №14-г від 15.05.2016 року «Про проведення періодичного медичного огляду у травні 2016 року» зобовязано у термін з 19.05.2016 року по 27.05.2016 року направити працівників підприємства для проходження періодичного медичного огляду спеціалістами медичної комісії КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Сум», а саме: директора ОСОБА_3, складальників: ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, збиральників ОСОБА_10, міщенко С.О., пакувальника ОСОБА_11, мотальника ОСОБА_12, прибиральницю ОСОБА_13, та технічного працівника ОСОБА_14.

На підставі даного наказу працівники мали пройти періодичний медичний огляд у травні-червні 2016 року. Даний наказ було доведено до працівників під розписку, проте позивач відмовилася від проходження медичного огляду, про що було складено ОСОБА_5 від 18.05.2016 року.

За результатами проходження періодичного медичного огляду працівниками ОСОБА_2 УВП УТОС спеціалістами медичної комісії КЗ «Центр первинної медико- санітарної допомоги №3 м. Сум» було складено Заключний акт, який відповідач отримав 26.07.2016 року. Відповідно до додатків до даного Заключного акту четверо працівників не пройшли періодичний медичний огляд, а саме: ОСОБА_12, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_9.

На підставі отриманого Заключного акту відповідачем було видано наказ №21-г від 08.08.2016 року «Про результати проведення періодичного медичного огляду у червні 2016 року та відсторонення від роботи працівників».

Відповідно до п.1 Наказу №21-г: відділу кадрів у термін з 10.08.2016 року повторно направити для проходження періодичного медичного огляду спеціалістами медичної комісії КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Сум» наступних працівників підприємства, які не пройшли його без поважних причин, а саме: складальників ОСОБА_1, ОСОБА_6, С.О., ОСОБА_9, та мотальника ОСОБА_12; - з 01.09.2016 року відсторонено від роботи вищезазначених працівників, які не пройшли періодичний медичний огляд, поки медичний огляд ними не буде пройдено;

п.2 Наказу №21-г - головному бухгалтеру ОСОБА_15 не проводити нарахувань заробітної плати вищезазначеним працівникам на період їх відсторонення від роботи у відповідності з табелем обліку робочого часу;

п.3 Наказу №21-г технічному працівнику ОСОБА_14 довести зміст наказу особисто кожному працівникові, що зазначені в п.1 даного наказу.

Даний наказ було доведено до працівників, а саме: складальників ОСОБА_1, ОСОБА_6, С.О., ОСОБА_9, та мотальника ОСОБА_12. Працівники ОСОБА_6 та ОСОБА_9 підтвердили намір пройти медичний огляд до початку вересня 2016 року, а працівники ОСОБА_12 та ОСОБА_1 (Позивач) відмовилися його проходити, мотивуючи відмову своїм небажанням. Вказане підтверджується ОСОБА_5 від 09.08.2016 року.

Таким чином, відповідач надав час та можливість позивачу повторно пройти періодичний медичний огляд та попередив про наслідки необґрунтованої відмови від його проходження. Позивач відмовилась від його проходження. Такими діями позивач порушила цілий ряд норм трудового законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим, ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов»язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов»язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов»язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Таким чином, працівник, який уклав трудовий договір, зобовязаний виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку підприємства, установи, організації, виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці.

Відповідно до копії трудової книжки згідно наказу №52-о з 10.10.2011 року Позивача переведено складальником картонажних виробів на ОСОБА_2 УВП УТОС.

Згідно розділу 1 Посадової інструкції складальника картонажних виробів на посаду складальника призначається працівник, який має початкову професійну підготовку, пройшов попередній /періодичні медичні огляди відповідно діючого чинного законодавства та допущений до роботи.

Згідно п.4.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку ОСОБА_2 УВП УТОС працівник зобов»язаний виконувати вимоги з охорони праці, техніки безпеки, гігієни праці та протипожежної безпеки.

Згідно п.1.1 Інструкції з охорони праці №21 для складальника картонажних виробів до самостійної роботи складальника картонажних виробів допускаються особи, які досягли 18-річного віку, та які пройшли медичний огляд (при ухиленні/відмові працівника від медичного огляду працівник до виконання трудових обов»язків не допускається).

З усіма вищенаведеними правилами та інструкціями, а також з усіма наказами позивач був ознайомлений, що підтверджується копіями витягів з Журналу реєстрації інструктажів з питань пожежної безпеки, та з Журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 відмовившись від проходження періодичного медичного огляду, обґрунтовано була відсторонена від роботи без збереження заробітної плати.

В результаті зазначених дій наказом №40-к від 13.10.2016 року за систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, позивачу правомірно була оголошена догана.

На думку суду, посилання позивача на те, що він відмовився від проходження медичного огляду через те, що це не передбачено законодавством України про працю, крім визначених професій, виробництв та організацій, затверджених постановою КМУ від 23.02.2001 року №559, суд не може взяти до уваги, так як відповідно до п.1 Порядку проведення обов»язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затверджених постановою КМУ від 23.02.2001 року №559 відповідно до цього Порядку проводяться обов»язкові попередні та періодичні профілактичні медичні огляди працівників окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов»язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, та видача їм особистих медичних книжок.

Таким чином, постанова стосується чітко визначеного кола працівників окремих професій виробництв та організацій, діяльність яких пов»язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб і не враховує характеру робіт та особливостей здоровя працівників ОСОБА_2 УВП УТОС.

Проте, порядок призначення і проходження періодичного медичного огляду визначається від змісту трудової функції, а саме від умов праці. Так, умови праці мотальника туалетного паперу визначаються як шкідливі, що підтверджуєтьсяпротоколом №187 від 24.11.2016 року, тому проходження даних періодичних медичних оглядів регулюється Наказом МОЗ України від 21.05.2007 року №246 «Про затвердження Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій».

Отже, накази №21-г від 08.08.2016 року «Про результати проведення періодичних медичних оглядів у червні 2016 року та відстороненні від роботи працівників» та №14-г від 15.05.2016 року ОСОБА_2 УВП УТОС видані у повній відповідності до вимог чинного законодавства.

В позовній заяві позивач просить стягнути на її користь невиплачену заробітну плату у розмірі 1378 грн. за період з 01.09.16 року по 15.09.16 року.

В обґрунтування даної вимоги позивач вказує, що кожен місяць вона отримує мінімальну заробітну плату за сортування пластикових та металевих пробок.

Відповідно до наказу №35-г від 12.11.2013 року «Про виконання робіт» у звязку з виробничою необхідністю позивача та інших працівників тимчасово перевели та залучили для виконання робіт по розбору ковпачків металопластикових (брак) на комплектуючі терміном з 13.11.2013 року по 30.11.2013 року з встановленням ним відрядної форми оплати праці.

Наступними наказами №14-г від 27.07.2015 року та №20-г від 27.07.2016 року термін дії наказу №35-г від 12.11.2013 року було продовжено до 27.07.2017 року, зокрема продовжено нарахування заробітної плати працівникам за відрядною формою оплати праці.

З усіма вищезазначеними наказами позивач була ознайомлена, що нею не заперечувалося в судовому засіданні.

В судовому засіданні встановлено, що починаючи з 2013 року працівники виробничої сфери ОСОБА_2 УВП УТОС отримують заробітну плату відповідно до об»єму і якості виконаних робіт, тобто їх заробітна плата залежить від кількості перероблених метало пластикових ковпачків і дозаторів на комплектуючі. Це підтверджується копією Табелю обліку робочого часу за червень 2016 року, липень 2016 року, та копією штатного розпису працівників виробничої сфери ОСОБА_2 УВП УТОС.

Отже, починаючи з 2013 року Позивач отримувала заробітну плату в залежності від виконаної роботи, а не мінімальну заробітну плату. Будучи відстороненою від роботи з 01.09.2016 року по 15.09.2016 року, позивач не надала доказів виконання роботи за нарядами роботодавця. Натомість, за вказаний період були відсутні підстави для нарахування заробітної плати, про що позивачу було відомо.

Таким чином, вимога позивача про стягнення на її користь 1378 грн. заробітної плати є необґрунтованою.

У позовній заяві позивач просить стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн.. В обґрунтування зазначеної вимоги вона зазначає, що неправомірними, протизаконними діями відповідач завдав їй моральну шкоду, яка виразилась в порушеннях відповідачем права на працю позивача, закріпленого Конституцією України та доведенні членів її родини до тяжкого матеріального становища.

Відповідно до ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлена цим Кодексом.

В обґрунтування своїх вимог позивачем не надано належних доказів.

Проаналізувавши всі наведені докази, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 21, 46, 139,169 КЗпП України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення через Зарічний районний суд м. Суми. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 22 червня 2018 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО