Справа №478/482/18
пров. №2/478/257/2018
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2018 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

з участю: секретаря Поліщук С.П.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В с т а н о в и в:

04.04.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначив, щопісля смерті його батька ОСОБА_4, яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_6 року, відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Він та відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцями за заповітом, посвідченого 16 липня 2015 року секретарем виконавчого комітету Веселобалківської сільської ради Казанківського району Миколаївської області Цигаль О.Ю. за реєстровим №06. У зв'язку з проживанням за межами Казанківського району, наявністю напруженого графіку роботи, пов'язаного з роботою на Южно-Українській АЕС, він не мав змоги приїхати до смт. Казанка та подати у встановлений законом строк до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Крім того, вважає, що додатковою важливою підставою пропуску строку є те, що заповіт померлого батька був зареєстрований в спадковому реєстрі заповітів лише 09.01.2018 року за реєстровим номером №50491828, тобто станом на час відкриття спадщини з ІНФОРМАЦІЯ_6 року і протягом шестимісячного терміну з цієї дати заповіт не був зареєстрованим в реєстрі заповітів, а з'явився там лише після закриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_7 року, тому він не мав можливості перевірити наявність вказаного заповіту, а значить переконатися в тому, що входить в коло потенційних спадкоємців. Посилаючись на викладені обставини, просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_6 року,тривалістю в три місяці.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 13.02.2018 року, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала і пояснила, що позивач є сином спадкодавця, а отже, навіть за відсутності заповіту, являється спадкоємцем першої черги. Він знав про смерть спадкодавця і мав змогу у шестимісячний строк звернутися з заявою про прийняття спадщини, однак свідомо, за відсутності будь-яких перешкод, цього не робив. Проживання в іншій місцевості, наявність напруженого графіку роботи та відсутності на час відкриття спадщини реєстрації заповіту спадкодавця в реєстрі заповітів не можуть бути поважними причинами пропуску строку, тому просила відмовити у задоволені позову.

Вислухавши доводи сторін, допитавши свідка Цигаль О.Ю., дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку.

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Підставою для задоволення цих вимог може бути доведений належними доказами факт поважності причин, з яких пропущено строк для подачі відповідної заяви спадкоємцем.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 роз'яснив, що при вирішенні питання про визначення особі додаткового строку, суд має дослідити поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,згідно свідоцтв про народження (копії) серії НОМЕР_1 від 14.12.1968 року (а.с.12) та серії НОМЕР_2 від 10.10.1960 року (а.с.8).

16 липня 2015 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений 16.07.2015 року секретарем виконавчого комітету Веселобалківської сільської ради Казанківського району Миколаївської області Цигаль О.Ю. за реєстровим №06, у якому усе своє майно, що буде належати йому, де б воно не знаходилося і з чого не складалося, а також все те, на що він за законом буде мати право заповів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у рівних долях кожному (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 15 травня 2017 року виконавчим комітетом Веселобалківської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, дійсно ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, після смерті якого залишилось спадкове майно.

Позивач ОСОБА_3 у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріуса не звертався.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька (а.с.20).

На день його смерті позивач проживав у місті Южноукраїнськ Миколаївської області, а відповідач ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем у будинку АДРЕСА_1.

При зверненні 12.12.2017 року до Казанківської державної нотаріальної контори Миколаївської області спадкоємцю за заповітом ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_4 у зв'язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 8-9).

Свідок Цигаль О.Ю. в судовому засіданні підтвердила той факт, що позивачу ОСОБА_3 було відомо про існування заповіту, оскільки останній неодноразово звертався до Веселобалківської сільської ради до спливу шестимісячного строку з дня відкриття спадщини з питанням отримання інформації щодо наявності чи відсутності заповіту.

Проаналізувавши викладене, суд вважає, що зазначені позивачем ОСОБА_3 перешкоди для подання заяви до нотаріуса: проживання за межами Казанківського району Миколаївської області; наявність напруженого графіку роботи; відсутності на час відкриття спадщини реєстрації заповіту спадкодавця в реєстрі заповітів, у зв'язку з чим останній не мав можливості переконатися в тому, що він входить в коло потенційних спадкоємців не є об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_3 є сином спадкодавця. Відсутність на час відкриття спадщини реєстрації заповіту спадкодавця в реєстрі заповітів не перешкоджала йому, як спадкоємцю першої черги звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

За таких обставин, суд приходить висновку про те, що ОСОБА_3 не надав доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому і підстави для застосування правил частини 3 статті 1277 ЦК України відсутні.

В силу вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з розглядом справи, належить віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з розглядом справи, віднести на його рахунок.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 14.06.2018 року.

Суддя