Постанова

Іменем України

14 червня 2018 року

м. Київ

справа № 644/5061/17

провадження № 61-1349св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4,

заінтересована особа - комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 листопада 2017 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_4, заінтересована особа - комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі - КП «Харківські теплові мережі»), на дії Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - Орджонікідзевський ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області), державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Давидова В. О.

Скарга мотивована тим, що 14 червня 2017 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Давидавим В. О. винесено дві постанови про виправлення помилок у датах процесуальних документів по виконавчих провадженнях № 51703089 та № 51704451. Вказувала, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено внесення змін в дату подачі виконавчого листа до виконання. До повноважень державного виконавця не входить виправлення помилок у процесуальних документах, допущених при їх оформленні.

На підставі викладеного ОСОБА_4 просила: визнати неправомірними дії державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Давидава В. О. по винесенню постанов від 14 червня 2017 року про виправлення помилки у процесуальному документі по виконавчих провадженнях № 51704451 та № 51703089; визнати неправомірними та скасувати постанови державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Давидава В. О. від 14 червня 2017 року про виправлення помилки у процесуальному документі по виконавчих провадженнях № 51703089 та № 51704451.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 27 вересня 2017 року в складі судді Горчакової О. І. у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що постановою державного виконавця виправлено описки в раніше прийнятих постановах, отже немає предмета оскарження, тому відсутні правові підстави для задоволення скарги на дії держаного виконавця.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 листопада 2017 року ухвалу суду першої інстанції скасовано та постановлено нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано неправомірними дії Орджонікідзевського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області про виправлення помилки у виконавчому провадженні № 51703089. Визнано неправомірними дії Орджонікідзевського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області про виправлення помилки у виконавчому провадженні № 51704451. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що постанови про відкриття виконавчих проваджень № 51704451 та № 51703089 винесені лише 18 липня 2016 року, тому в державного виконавця не було правових підстав для зміни їх дати на 21 січня 2015 року та 11 липня 2014 року відповідно. У матеріалах справи відсутні докази про вчинення державним виконавцем дій щодо примусового виконання судових рішень у провадженнях № 51704451 та № 51703089 до 18 липня 2016 року.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що стягувачем через канцелярію виконавчої служби подано заяву про примусове виконання рішення суду № 48/3.7/499-юр від 11 липня 2014 року та № 48/3.7/1-юр від 21 січня 2015 року, тому державним виконавцем допущено описки у даті ухвал про відкриття виконавчих проваджень № 51704451 та № 51703089, які у подальшому правомірно було виправлено. Також апеляційний суд дійшов помилкового висновку, що постанови про відкриття виконавчих проваджень винесені 18 липня 2016 року, а державний виконавець повинен довести до відома сторін про відкриття виконавчого провадження та надати строк для добровільного виконання судового рішення, оскільки докази на підтвердження вказаних обставин у матеріалах справи відсутні.

У квітні 2018 року ОСОБА_4 подала відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою. У постановах про відкриття виконавчих проваджень № 51704451 та № 51703089 вказано, що заява на примусове виконання рішення суду подана саме 18 липня 2016 року, тобто після закінчення строку на пред'явлення виконавчих листів до виконання. Внесення змін, видалення реєстраційних даних вхідної кореспонденції до виконавчої служби забороняється, проте у журналах вхідної кореспонденції відсутні відомості про звернення стягувача до виконавчої служби із заявами про виконання рішення суду до 18 липня 2016 року.

05 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Суди встановили, що 18 липня 2016 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 51703089 з виконання виконавчого листа № 644/3992/13-ц про стягнення зі ОСОБА_4 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості в розмірі 57,35 грн.

Також, 18 липня 2016 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 51704451 з виконання виконавчого листа № 644/3992/13-ц про солідарне стягнення зі ОСОБА_4 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості за комунальні послуги в розмірі 18 476,60 грн.

14 червня 2017 року державним виконавцем прийнято постанови про виправлення помилки у процесуальному документі у виконавчих провадженнях № 51703089 та № 51704451 в частині дат подання представником стягувача до відділу заяв про примусове виконання та набрання рішенням законної сили.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент звернення зі скаргою) начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з пунктом 7 розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України

від 05 серпня 2016 року «Про автоматизовану систему виконавчого провадження» внесення змін, видалення реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, у тому числі виконавчих документів, не допускаються, крім випадків виправлення технічних помилок, описок.

Встановлено, що жодних заяв про прийняття виконавчих документів щодо ОСОБА_4 у період 2014-2015 років не зареєстровано, тому дії державної виконавчої служби про виправлення помилок у постановах про відкриття виконавчого провадження щодо дати отримання заяв на примусове виконання відносно скаржника та зміна дати з 18 липня 2016 року на 11 липня 2014 року у виконавчому проваджені № 51703089 та на 21 січня 2015 року у виконавчому провадженні № 51704451 є безпідставними і незаконними.

Документи, які не пройшли етап реєстрації, не мають юридичної сили для застосування у виконавчому провадженні, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження виноситься протягом трьох днів з дня надходження виконавчого документа.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що постанови про відкриття виконавчих проваджень № 51704451 та № 51703089 винесені лише 18 липня 2016 року, тому в державного виконавця не було правових підстав для зміни їх дати на 21 січня 2015 року та 11 липня 2014 року відповідно, оскільки у матеріалах справи відсутні докази про вчинення державним виконавцем дій щодо примусового виконання судових рішень у вказаних провадженнях до 18 липня 2016 року.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

В. В. Пророк