Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/196/18
Провадження № 2/670/165/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого судді Потапова О.О.,

з участю секретаря Корчової А.І.,

без участі сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовом звернулась ОСОБА_1, просить ухвалити судове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки (але не менше 50% від прожиткового мінімуму на двох дітей відповідного віку) від заробітку відповідача щомісячно, починаючи із серпня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалась на те, що з 07.08.2008 року перебуває у шлюбі з відповідачем. За час шлюбу у них народилися діти: син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. так як із серпня 2017 року вона з відповідачем припинила фактичні шлюбні відносини, то діти з цього часу на її матеріальному утриманні. Відповідач участі у матеріальному забезпеченні дітей не бере.

В судове засідання учасники справи не зявились. Представник позивача подала до суду заяву, якою просила розгляд справи проводити без участі сторони позивача, уточнила вимоги і просить суд стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину окремо.

Відповідач в судове засідання не зявився, був належно відповідно до ст. 128 ч.8 п.4 ЦПК України повідомлений про день, час та місце судового засідання. Справа розглядалася без його участі.

Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.

У звязку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів, дослідивши які, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 07.08.2008 року сторони зареєстрували свій шлюб у відділі РАЦС Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 36 (свідоцтво про шлюб серії І-БВ № 054753 від 07.08.2008 року). Згідно свідоцтва про народження серії І-БВ № 112423 від 23.02.2010 року та свідоцтва про народження серії І-БВ № 086312 відповідач є батьком відповідно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із матеріалів справи слідує, що діти перебувають на повному утриманні позивачки та проживають разом із нею.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Згідно ст. 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно абз. 2 ч.2 ст.182 СК України: мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка просить стягувати аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму доходів громадян, що становить 930,00 грн. (860,00:2), на кожну дитину і її вимога відповідає приписам ст. 182 ч.2 СК України, тому приймається судом.

В силу ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються від дня предявлення позову.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2018 року.

Керуючись ст. 180, ст. 181, ст. 182, ст. 183, ст. 191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12-13, 19, 141, 258-259, 265, 280-281, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації вул. Жураківка, 2, с. Великий Карабчіїв Городоцького району Хмельницької області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.03.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Державного бюджету судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення через Віньковецький районний суд до апеляційного суду Хмельницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Потапов