АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/514/18Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: скарга на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючої Карпенко О.В.

суддів Нерушак Л.В., Василенкр Л.І.

секретаря Наконечної М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу, подану представником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2018 року, постановленої під головуванням судді Казидуб О.Г. о 16 год. 26 хв. у залі судових засідань Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області ОСОБА_5 про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами,

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_3 та його представників адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які підтримали апеляційну скаргу; приватного виконавця ОСОБА_5, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, суд,-

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області ОСОБА_5 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із поданням про визначення частки боржника ОСОБА_3 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Подання обґрунтовує тим, що постановою приватного виконавця ОСОБА_5 від 01.12.2017 року було відкрито виконавче провадження № 55293195, виконавчий лист Придніпровського районного суду № 711/10526/16-ц від 09.11.2017 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 заборгованості за договором позики від 15 лютого 2014 року в сумі 685483грн. 80 коп. та 6854 грн. судового збору, а всього 692338грн. 63 коп.

В ході вчинення виконавчих дій встановлено, що ОСОБА_3 з 30.12.1993 року перебуває у шлюбі із ОСОБА_8, актовий запис про шлюб № 2731 від 30.12.1993, що підтверджується листом відділу ДРАЦС управління державної реєстрації Головного управління юстиції у Черкаській області від 12.12.2017 № 2682/3.1-04-05.

Приватний виконавець вказує, що дружина боржника - ОСОБА_8 на праві власності володіє будинком за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Чапаєвка, вул. Гагаріна, буд. 68, реєстраційний номер майна 868740, на підставі договору купівлі-продажу № 7504 від 14.11.2008, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_9, що підтверджується інформаційною довідкою №105985034 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Посилаючись на те, що вказаний будинок придбаний в період шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_8, з метою належного виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду № 711/10526/16-ц від 09.11.2017 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 заборгованості за договором позики від 15 лютого 2014 року в загальній сумі 692 338 грн. 63 коп./ в рамках виконавчого провадження № 55293195/, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області ОСОБА_5 просив суд постановити ухвалу, якою задовольнити його подання, накласти арешт на будинок за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Чапаєвка, вул. Гагаріна, буд. 68, реєстраційний номер майна 868740 та визначити частку боржника ОСОБА_3 у праві спільної власності подружжя на вказаний будинок в розмірі 1/2 .

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2018 року подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області ОСОБА_5-задоволено частково.

Визначено частку боржника ОСОБА_3 в розмірі 1/2 у праві спільної власності на будинок за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Чапаєвка, вул. Гагаріна, буд. 68, реєстраційний номер майна 868740.

У задоволенні решти вимог, викладених приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області ОСОБА_5 в поданні - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2018 року представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подав на неї апеляційну скаргу, посилаючись при цьому на порушення судом першої інстанції при її винесенні норм матеріального права.

Зокрема, вказує, що суд першої інстанції встановивши, що правовий режим спірного майна врегульовано шлюбним договором, безпідставно застосував загальні норми СК України.

Зазначає, що 20 грудня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 було укладено шлюбний договір, згідно умов якого сторони договору поділили належне їм майно на таке, що має статус особистої приватної власності чоловіка та дружини та таке, яке є спільною сумісною власністю подружжя. У п.п. «в» п. 2 розділу ІІ шлюбного договору сторони визначили, що особистою приватною власністю кожного з них є нерухоме майно, автотранспорті засоби, інше майно, право власності на яке підлягає обовязковій державній реєстрації, що придбане у шлюбі на імя ОСОБА_8 будь-яким способом, відмінним від дарування чи спадкування та у п. 2 розділу ІІ цього договору зазначено, що на майно та грошові кошти, які є особистою приватною власністю кожного з них не поширюються положення глави 8 СК України. До такого майна відноситься і будинок, а тому відсутні підстави для визнання будинку за адресою : Черкаська область, Золотоніський район, с. Чапаєвка, вул. Гагаріна, буд. 68 спільною сумісною власністю подружжя та визначення частки у ньому боржника ОСОБА_3 у будь-якому розмірі.

Посилаючись на відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 14.02.2018 року особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує, що ОСОБА_3 не отримував доходи, а тому фінансової можливості придбати будинок не мав на відміну від ОСОБА_8, яка постійно мала дохід.

Крім того, вважає помилковим висновок суду, що за умовами шлюбного договору не може передаватись у власність одному із подружжя майно, право на яке підлягає державній реєстрації відповідно до ст. 93 СК України, оскільки шлюбним договором сторони визначили правовий режим майна, а такі правовідносини регулюються ст. 97 СК України.

Не погоджується з висновками суду, що будинок перебуває у подружжя на праві спільної сумісної власності, враховуючи, що шлюбний договір укладено після придбання нерухомого майна, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 97 СК України сторони можуть домовитися про непоширення на майно, набуте ними за час шлюбу, положень ст. 60 СК України і вважати його спільною частковою власністю або особистою приватною власністю кожного з них.

Враховуючи вищевикладене, представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2018 року в частині визначення частки боржника ОСОБА_3 в розмірі ? у праві спільної власності на будинок за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Чапаєвка, вул. Гагаріна, буд. 68, реєстраційний номер майна 868740 і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області ОСОБА_5 щодо визначення частки боржника ОСОБА_3 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

П. 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга, подана представником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, в провадженні приватного виконавця ОСОБА_5 знаходиться виконавче провадження № 55293195 про примусове виконання виконавчого листа № 711/10526/16-ц щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 заборгованості за договором позики від 15 лютого 2014 року в загальній сумі 692 338,63грн. (том 2 а.с.18-19)

В ході вчинення виконавчих дій встановлено, що ОСОБА_3 з 30 грудня 1993 року перебуває у шлюбі із ОСОБА_8, актовий запис про шлюб № 2731 від 30 грудня 1993 року.

Дружина боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_8 на праві власності володіє будинком за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Чапаєвка, вул. Гагаріна, 68, реєстраційний номер майна 868740, на підставі договору купівлі-продажу № 7504 від 14 листопада 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_9

Є необґрунтованими посилання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги положення шлюбного договору, у зв»язку із чим прийшов до помилкового висновку про визнання будинку за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Чапаєвка, вул. Гагаріна, буд. 68 спільною сумісною власністю подружжя та можливості визначення частки боржника ОСОБА_3 в даному майні в розмірі 1/2, оскільки вказані посилання не узгоджуються із нормами закону та спростовуються зібраними по справі доказами.

Відповідно до положень ч.5 ст. 93 СК України за шлюбним договором не може передаватися у власність одному з подружжя нерухоме майно та інше майно, право на яке підлягає державній реєстрації.

Згідно з частиною 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно,

нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній

ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

За частиною 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з частиною 2 ст. 95 СК України якщо шлюбний договір укладено подружжям, він набирає чинності у день його нотаріального посвідчення.

Згідно шлюбного договору від 20 грудня 2017 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_3, майно, що підлягає державній реєстрації, яке було придбане ними під час перебування у зареєстрованому шлюбі після укладення цього договору, належатиме на праві особистої приватної власності тому з подружжя, на чиє імя воно зареєстроване. Договір посвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_10 (том 2 а.с.78-80), тобто при укладенні шлюбного договору подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_3 визначили на майбутнє правовий режим майна, яке буде придбане ними в шлюбі. Шлюбний договір не містить положень про те, що він поширює свою дію на правовідносини, які виникли до його укладення.

Згідно наявних матеріалів справи, дружина боржника - ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу № 7504 від 14 листопада 2008 року, придбала будинок за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Чапаєвка, вул. Гагаріна, 68 (том 2 а.с. 74-75).

Відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, вказаний будинок зареєстровано за ОСОБА_8В, на підставі договору купівлі-продажу від 14 листопада 2008 року № 7504.

Аналіз зазначених норм матеріального права, фактичних обставин справи і зібраних у справі доказів в їх сукупності, дає підстави дійти висновку, що оскільки шлюбним договором не можуть регулюватися питання зміни права власності на нерухоме майно, право на яке підлягає державній реєстрації, а також приймаючи до уваги той факт, що шлюбний договір складено подружжям ОСОБА_8 та нотаріально посвідчено після оформлення правовстановлюючих документів, які засвідчують набуття права власності на будинок за адресою Черкаська область, Золотоніський район, с. Чапаєвка, вул. Гагаріна, 68, то суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вказаний будинок є об»єктом спільної сумісної власності подружжя.

В порушення вимог статті 81 ЦПК України, яка покладає обовязок на кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, із сторони ОСОБА_3 на адресу суду не було надано належних, допустимих, переконливих доказів того, що будинок за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Чапаєвка, вул. Гагаріна, 68, належить на праві особистої приватної власності його дружині ОСОБА_8, при цьому особою, яка подала апеляційну скаргу, не спростована як презумпція рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності подружжя на зазначене майно, так і відсутність частки боржника ОСОБА_3 в ньому.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та у відповідності до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України не доведені.

Підстав для зміни або скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу, подану представником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2018 року по справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області ОСОБА_5 про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Судові витрати, понесені у звязку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному прядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

ОСОБА_11

(повний текст постанови виготовлено 13.06.2018 року)