АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/5762/15-ц 22-ц/774/1170/К/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 182/5762/15-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство «ДТЕК «Дніпрообленерго»,

відповідач ОСОБА_1,

позовному розглянув у спрощеному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_1, на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року, яке постановлено суддею Рунчевою О.В. у м. Нікополі Дніпропетровської області, та повний текст рішення складено 22 лютого 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК «Дніпрообленерго» (далі ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування вартості не облікованої електроенергії, в обґрунтування якого зазначено, що 12 лютого 2015 року, за місцем проживання відповідача ОСОБА_1, представниками ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» було проведено перевірку дотримання ОСОБА_3 користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН), в результаті якої виявлено порушення п. 48 ПКЕЕН, а саме: виявлені явні ознаки втручання в параметри рахункового засобу обліку з метою зміни його показів вплив на лічильник електричної енергії НІК2102-01Е2МСТР1 заводський № 6793643 радіочастотним випромінюванням радіоелектронного засобу, внаслідок чого спрацював вбудований датчик. На дисплеї електронного лічильника відображається «radio», що продемонстровано абоненту.

За результатами перевірки був складений акт Н № 109173 від 12.02.2015 року про порушення ПКЕЕН та нарахована сума збитків за період з 12.08.2014 року по момент виявлення порушення 12.02.2015 року в розмірі 6022,70 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Крім того позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вартість технічної перевірки в сумі 419,70 грн. та суму сплаченого при зверненні до суду судового збору в розмірі 243,60 грн.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2016 року позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» вартість не облікованої електричної енергії у сумі 6022,70 грн. та вартість позапланової технічної перевірки в сумі 419,70 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2016 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Ухвалою апеляційного суд Дніпропетровської області від 16 червня 2016 року заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2017 року заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2016 року та ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2016 року скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

РішеннямНікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року позов ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» вартість не облікованої електричної енергії у сумі 6022,70 грн., вартість позапланової технічної перевірки в сумі 419,70 грн. та 243,60 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення вимог законодавства, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача зазначив, що згідно довіреності від 03.07.2015 року № 248/1001, виданої позивачем на імя ОСОБА_4, остання не уповноважена звертатись до суду з позовною заявою в інтересах позивача.

Зазначив, що квартира відповідача, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11.05.2012 року, раніше дана квартира перебувала у власності його матері ОСОБА_5, померлої 04.07.2009 року.

Представник відповідача зазначив, що 11.02.2015 року співробітниками позивача, ОСОБА_1 було повідомлено про ймовірну несправність його лічильника та попереджено про подальшу перевірку. Наступного дня представниками позивача було здійснено вказану перевірку, встановлено порушення, демонтовано лічильник, встановлено новий та складено зазначений вище акт про порушення ПКЕЕН. Проте відповідач заперечує вчинення ним будь-якого порушення ПКЕЕН та наполягає на тому, що якогось навмисного чи необережного втручання ОСОБА_1 в роботу лічильника не здійснювалось, про що ним зазначалось в зауваженнях до акту.

Крім того, сторонами по справі було укладено договір про користування електричною енергією для побутових споживачів № 1059008 від 12.02.2015 року, тому, оскільки з відповідачем не укладався договір щодо експлуатації попереднього лічильника, який вийшов з ладу, то ОСОБА_1 є неналежним відповідачем по справі.

Також представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 не був присутнім на засіданні комісії Нікопольського РЕМ від 27.04.2015 року щодо розгляду актів про порушення споживачем ПКЕЕН та йому не було відомо щодо призначення такого засідання і, відповідно, вперше він побачив протокол засідання в матеріалах даної цивільної справи.

Представник відповідача не погоджується з розміром вказаної позивачем до стягнення суми збитків. Також вважає, що оскільки позивачем не проводилась експертиза лічильника, тому факт втручання відповідача в його роботу не доведений.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року відкрито апеляційне провадження по апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_1, на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року, та визначено, що, відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року, пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України, справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_6.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи в порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 травня 2012 року (а.с.39) є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 та, відповідно, споживачем послуг, що постачаються позивачем (а.с.11,14).

Між ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та відповідачем, як власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, 12.02.2015 року було укладено Договір про користування електричною енергією для побутових потреб споживачів № 1059008 (а.с.46-49).

Під час проведення представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» технічної перевірки 12 лютого 2015 року за адресою: АДРЕСА_2 виявлено порушення ОСОБА_3 користування електричною енергією для населення, а саме: виявлені явні ознаки втручання в параметри рахункового засобу обліку з метою зміни його показів вплив на лічильник електричної енергії НІК2102-01Е2МСТР1 заводський № 6793643 радіочастотним випромінюванням радіоелектронного засобу, внаслідок чого спрацював вбудований датчик. На дисплеї електронного лічильника відображається «radio», що продемонстровано абоненту. Факт порушення зафіксовано, та складено акт Н № 109173, який підписаний трьома представниками енергопостачальника та ОСОБА_1 (а.с.4). При цьому ОСОБА_1, підписуючи акт в графі «зауваження до складеного акта» зазначив про те, що з його боку ніякого впливу на лічильник не вчинялось.

На підставі акту Н № 109173 від 12.02.2015 року ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» здійснено розрахунок розміру відшкодування збитків за період з 12.08.2014 року по 12.02.2015 року у розмірі 6022,70 грн. (а.с.5,6).

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго», суд першої інстанції дійшов висновку, що факт порушення відповідачем ПКЕЕН доведений та підтверджений матеріалами справи, розрахунок збитків проведено судом відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків за період з 12.08.2014 року по 12.02.2015 рік за останні 6 міс., що передували даті виявлення порушення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України "Про електроенергетику", Правилами і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416 (далі - Методика).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про електроенергетику" енергія - це електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.

За положеннями ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ОСОБА_3 згідно із законодавством України.

Відповідно до п. 53 ОСОБА_3 у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, акт підписано трьома представниками енергопостачальника та відповідачем ОСОБА_1, який підписаний останнім із зауваженнями.

Відповідно до протоколу № 259/109173 від 27.04.2015 року комісією прийнято рішення про проведення нарахування згідно п 3.1.3 Методики № 562 від 04.05.2006 року по ф. 2.7 за перерізом провідника АІ 6.00 мм.кв. за 6 місяців починаючи з 12.08.2014 року. Загальна сума нарахування по акту склала 6022,70 грн. (а.с.6).

Пунктом 2.1.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої, внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією зазначено, що дана Методика застосовується у разі пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо).

Отже, відповідно до п. 1.3 Методики енергопостачальником з метою запобігання розкраданню електричної енергії на прилади обліку електричної енергії споживача можуть бути встановлені індикатори дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (далі індикатор).

Так, з акту Н № 109173 від 12.02.2015 року вбачається, що до лічильника вбудований індикатор дії впливу постійного (змінного) магнітного та електричного полів, також відомості щодо вмонтованого індикатора ЖКИ на лічильнику, містяться у витязі з паспорту до нього (а.с.54-55).

Колегія суддів приходить до висновку, що індикатор змінного або постійного електромагнітного поля вмонтований заводом в лічильник № 6793643 типу НИК2102-01.Е2СМТР1 для вимірювання та фіксації дії впливу на прилад електричної енергії полів у встановленому порядку атестований і може використовуватися за призначенням.

Відповідно до ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом із тим, у правовідносинах із відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, що означає, що не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди.

Натомість, в порушення вимог ст.ст. 12,81 ЦПК України відповідач не надав суду належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б свідчили про відсутність його вини у заподіянні шкоди.

Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_1 не оскаржено акт Н № 109173 від 12.02.2015 року про порушення, тому вказаний акт є належним і допустимим доказом вчинення відповідачем порушення ПКЕЕН.

За таких обставин, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідачем не вчинялось втручання в роботу приладу обліку.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо доведеності позовних вимог та стягнення з відповідача вартості не облікованої електричної енергії у сумі 6022,70 грн. та погоджується із розрахунком такої заборгованості, який перевірено колегією суддів та колегія суддів вважає його вірним, а також судового збору в сумі 243,60 грн.

Проте, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача вартості позапланової технічної перевірки в сумі 419,70 грн., оскільки проведення позивачем позапланової технічної перевірки входить до функціональних обовязків відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що довіреністю, виданою на імя ОСОБА_4 не надано право останній на предявлення позову від імені ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго», колегія суддів не приймає до уваги, оскільки згідно вказаної довіреності ОСОБА_4 наділено всіма правами, наділеними законодавством позивача, а відтак і правом звернення до суду з позовом.

Також колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що квартира, власником якої на даний момент є відповідач, раніше належала його матері, за життя якої встановлювався лічильник заводський № 6793643, у звязку із чим представник відповідача вважає, що ОСОБА_1 не є належним відповідачем у справі, оскільки ОСОБА_7 є власником квартири, розташованої за адресою: м. Нікополь, вул. Трубченко, 5/6, з 2012 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що експертиза несправного лічильника не проводилась, спростовуються матеріалами справи. Зокрема, згідно акту про виконання технічної перевірки енергопостачальною компанією знятий лічильник № 6793643, направлений на експертизу (а.с.45). Відтак, і доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведений факт порушення відповідачем ОСОБА_3 користування електричною енергією, являються неспроможними, оскільки не відповідають зібраним у справі доказам і фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача вартості позапланової технічної перевірки в розмірі 419 грн. 70 коп. та відмові в задоволенні вказаних позивних вимог.

В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, Апеляційний суд Дніпропетровської області, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_1, - задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» вартості позапланової технічної перевірки в розмірі 419 грн. 70 коп. та постановити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 13 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: