Постанова

Іменем України

14 червня 2018 року

м. Київ

справа № 569/9980/17

провадження № 61-8594св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,

учасники справи:

боржник - ОСОБА_4,

стягувач - ОСОБА_5,

суб'єкт оскарження - державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Штогрін ОльгаВолодимирівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 липня 2017 року в складі судді Харечко С. П. та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 18 жовтня 2017 року в складі колегії суддів: Боймиструка С. В., Гордійчук С. О., Ковальчук Н. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2017 року ОСОБА_4, заінтересована особа - ОСОБА_5, звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність та рішення державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі - Рівненський МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області) від 28 квітня 2017 року про відкриття виконавчого провадження № 53847353.

Скарга мотивована тим, що 17 червня 2017 року ОСОБА_4 отримав постанову державного виконавця Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області про відкриття виконавчого провадження від 28 квітня 2017 року за заявою ОСОБА_7 на підставі виконавчого листа № 2-3991/05, виданого 25 квітня 2017 року Рівненським міським судом Рівненської області, про стягнення на користь ОСОБА_8 аліментів у розмірі 150 грн на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Постанова не має юридичної сили, а бездіяльність державного виконавця полягає у неповідомленні заявника про розмір заборгованості та у невчасному направленні йому документу виконавчого провадження.

На підставі викладеного ОСОБА_4 просив: визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Штогрін О. В. щодо неповідомлення боржника про розмір заборгованості зі сплати аліментів у день відкриття виконавчого провадження разом з постановою про відкриття виконавчого провадження № 53847353 від 28 квітня 20147 року; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо ненадіслання боржнику у період з 02 травня 2017 року до 15 травня 2017 року постанови про відкриття 28 квітня 2017 року виконавчого провадження № 53847353; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця про відкриття 28 квітня 2017 року цього виконавчого провадження.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 липня 2017 року поновлено строк ОСОБА_4 для подання скарги на бездіяльність та рішення державного виконавця від 28 квітня 2017 року про відкриття виконавчого провадження № 53847353. У задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що дії державного виконавця по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження є законними, а тому відсутні підстави для задоволення поданої скарги.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 18 жовтня 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є законними, а вказані заявником порушення не доведені належними та допустимими доказами.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2018 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати вказані ухвали та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що державним виконавцем порушено вимоги закону в частині відкриття виконавчого провадження та надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику, тому суди дійшли помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

23 квітня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами встановлено, що відповідно до ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2017 року ОСОБА_7 звернулась до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, оскільки він був втрачений виконавчою службою.

25 квітня 2017 року Рівненським міським судом Рівненської області був виданий дублікат виконавчого листа № 2-3991/05.

26 квітня 2017 року до виконавчої служби надійшла заява стягувача разом із дублікатом виконавчого листа Рівненського міського суду Рівненської області № 2- 3991/05 про стягнення аліментів з ОСОБА_4

На виконанні у Рівненському МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області перебуває вказаний вище виконавчий лист № 2-3991/05, який 27 квітня 2017 року був переданий через канцелярію виконавцю і на підставі якого 28 квітня 2017 року ним винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53847353 про стягнення з ОСОБА_4 аліментів у розмірі 150 грн щомісячно, починаючи з 03 березня 2005 року до повноліття дитини, на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження направлено боржнику за адресою, вказаною у виконавчому листі.

18 липня 2017 року до виконавчої служби надійшла заява стягувача про розрахунок заборгованості по сплаті аліментів згідно виконавчого листа Рівненського міського суду Рівненської області № 2-3991/05.

Державним виконавцем 18 липня 2017 здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 26 квітня 2014 року до 30 червня 2017 року, який надіслано боржнику та стягувачу для відома.

Відповідно до частини п'ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За змістом частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За змістом статей 10, 11 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного суди дійшли правильного висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення державним виконавцем прав заявника. Винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є законним, а зазначені заявником порушення не підтверджені належними та допустимими доказами.

Доводи касаційної скарги не мають правового значення для правильного вирішення спору, оскільки такі аргументи втрачають правовий сенс за встановлених судами обставин.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 18 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

В. В. Пророк