Справа № 346/4773/17
Провадження № 2/346/240/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді: Бирич Н.В.,

з участю: секретаря: Гайової Г.Ф.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовною ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння №15 по вул. Карпатська в с. Іванівці, Коломийського району належало на праві власності колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_3. Зазначає, що станом на 01.07.1990 року у дворі, були зареєстровані і проживали: голова двору- Беркещук Є.М., ОСОБА_4 ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, всі особи, які проживали в даному будинковолодінні є співвласниками в рівних частинах будинковолодіння, тобто кожному із них належить по 1/6 зазначеного майна. Зазначає, що 21 грудня 2016 року померла його мати, ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина за законом на ? частини житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Іванівці вул. Карпатська,15, Коломийського району. Вказує, що 31 січня 2016 року помер його батько, ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається з 1/6 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою вул..Карпатська,15, с. Іванівці, Коломийського району. Зазначає, що спадкоємцем першої черги за законом на спадщину є він, син померлої, оскільки дочка померлої ОСОБА_2 на спадщину не претендує. Звернувшись до нотаріуса, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки частку померлої голови колгоспного двору у спільній сумісній власності колгоспного двору та інших його членів не виділено. Просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: с. Іванівці, вул. Карпатська, 15, Коломийського району Івано-Франківської області.

В судове засідання позивач не з'явився, хоча його представник подала до суду заяву про розгляд справи у її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечила щодо позову ОСОБА_1

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, а також ст. 1 Додаткового протоколу до неї передбачають право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнають право держави на здійснення контролю за використанням власності з урахуванням загальних інтересів або для забезпечення стягнення податків, інших зборів чи штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов'язки до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що 21 грудня 2016 року померла ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації смертей 22 грудня 2016 року зроблено відповідний актовий запис за № 16. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно. 31 січня 2016 року помер ОСОБА_4 про що в книзі реєстрації смертей 01 лютого 2016 року зроблено відповідний актовий запис за № 3. Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно. Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації» №59640 від 12.09.2017 року померла ОСОБА_3 була головою колгоспного двору і їй на підставі свідоцтва про право власності виданого 06.12.1989 року Виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення №125 від 14.06.1989 року належав жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами в с. Іванівці по вул. Карпатській,15, Коломийського району.Згідно довідки Іванівецької сільської ради №242 від 19 квітня 2017 року померла ОСОБА_3 була головою колгоспного двору. Станом на 01.07.1990 року у дворі, крім ОСОБА_3 проживали: чоловік-Беркещук В.С., син, позивач по справі-Беркещук В.В., невістка-Беркещук Г.М., онук-Беркещук Б.В. та ОСОБА_7 (а.с. 15).

Позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, згідно постанови державного нотаріуса першої Коломийської РДНК ОСОБА_8 позивачу рекомендовано звернутися із позовом до суду про визнання права власності.

Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №30 „Про судову практику у справах за позовами про захист права власності спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є належно обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст.ст.328,392 ЦК України та керуючись ст.ст.247 ч.2, ст. 197-200, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: с. Іванівці, вул. Карпатська, 15, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Суддя Бирич Н. В.