Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2018 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Тептюка Є.П.

при секретарі Березюк Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Азот» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь період затримки розрахунку,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін:

17.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до до ПАТ «Азот» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 11576,75 гривні та середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 63598,08 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 05.04.2016 року по 12.07.2017 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Азот».

12.07.2017 року ОСОБА_1 був звільнений з ПАТ «Азот» за власним бажанням. На день звільнення відповідачем не було повідомлено ОСОБА_1 про нараховані суми, що належні при звільненні та не проведено з ним розрахунок, а саме не виплачено в повному обсязі нараховану на день звільнення заробітну плату.

Відповідно до довідки про доходи від 16.03.2018 року, середньомісячна заробітна плата за два календарні місяці роботи склала 13249,65 грн. Отже середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 331,24 грн.

У зв'язку з не проведенням відповідачем повного розрахунку при звільненні, та враховуючи, що з моменту звільнення на час звернення з відповідним позовом до суду пройшло 192 робочих днів, з відповідача підлягають до стягнення середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який складає 63598,08 грн.

Крім того, у зв'язку з отриманням позивачем кваліфікованої юридичної допомоги, останнім понесені витрати витрати у справі, що становлять 5000 грн.

В судове засідання позивач не з'явився, проте від його представника - адвоката ОСОБА_2 17.05.2018 року надійшла письмова заява про уточнення позовних вимог в якій останній просив стягнути з ПАТ «Азот» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення, який на день звернення до суду становить 63598,08 грн. з відрахуванням всіх необхідних обов'язкових податків та платежів при виплаті та стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 11576,57 грн. і судові витрати по справі. Вказана заява про уточнення позовних вимог була надіслана відповідачу, що підтверджується даними чеку про оплату рекомендованого листа до ПАТ «Азот».

Крім того представник позивача надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача ПАТ «Азот» в судове засідання не з'явився, проте подав до канцелярії суду відзив в якому просив в задоволенні позову відмовити.

У відзиві представник відповідача зазначив, що відсутня вина ПАТ «АЗОТ» у порушенні строків здійснення розрахунків при звільненні позивача. Оскільки 07 березня 2017 року відбулася повна зупинка виробництва і лише з 17 червня 2017 року ПАТ «АЗОТ» почало відновлювати свою роботу, а 29 травня 2017 року постановою державного виконавця було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ПАТ «АЗОТ». Також постановами державного виконавця від 31 серпня 2017 року, 21 вересня 2017 року, 26 вересня 2017 року, 19 жовтня 2017 року та 17 листопада 2017 року було накладено арешт на кошти ПАТ «АЗОТ».

Крім того, на думку представника відповідача необхідно застосувати принцип співмірності, оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні підлягає зменшенню з урахуванням істотності суми заборгованості порівняно із середнім заробітком.

До того ж представник відповідача зазначає, що, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає зменшенню на суму податку на доходи фізичних осіб та військового збору, які ПАТ «АЗОТ» повинен буде сплатити до бюджету та зазначає, що розмір судових витрат, які позивач просить стягнути в результаті понесених ним витрат на надання правової допомоги є безпідставним, оскілки не зафіксовані послуги, які надаються адвокатом у рамках ведення відповідної справи, їх обсяг та вартість.

Норми права, що підлягають застосуванню:

Статтями 8, 9 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 р. N 95, ратифікованої Україною 04.08.61 р., ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Згідно із ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України на роботодавця покладається при звільненні працівника здійснити виплату всіх сум, що належать працівникові, в день його звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 1 ст.117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Конституційний Суд України в Рішенні від 22 лютого 2012 року N 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237 цього Кодексу роз'яснив, що за статтею 47 КЗпП роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 КЗпП, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Встановлені судом обставини:

З трудової книжки ОСОБА_1 від 20.08.1987 року, Серії НОМЕР_2, вбачається, що ОСОБА_1 працював на посаді водія 1 класу автомобіля «Татра-815»/самоскід 17т, групи № 3 МАЗ дільниці по організації перевезень автотранспортного цеху з 05.04.2016 року. Наказом № 670 від 10.07.2017 року, ОСОБА_1 з 18.12.2017 року звільнений з роботи на підстав ст.. 38 КЗпП України, за власним бажанням (Т.1, а.с. 8-9).

Згідно довідки ПАТ «Азот» від 16.03.2018 року № 217, станом на 15.03.2018 року заборгованість ПАТ «Азот» по заробітній платі перед ОСОБА_1 складає: за лютий 2017 року - 1148,01 гривень, березень 2017 року - 5467,20 гривень, квітень 2017 року - 2223,30 гривень, травень 2017 року - 2738,06 грн. Загальна сума заборгованості становить 11576,57 грн (Т.1, а.с. 9).

З довідки про доходи №218 від 16.03.2018 року вбачається, що загальна сума доходів ОСОБА_1 з січня 2017 року по червень 2017 року становить 36644, 27 грн.

З розрахунку робочих днів за цей період було 40 робочих днів, тобто середньоденна заробітна плата позивача складає 331,24 грн.

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Однак в своєму відзиві відповідач посилався на те, що розрахунок з позивачем при звільненні не був проведений не з вини підприємства, а через зупинку виробництва та накладений державним виконавцем арешт на банківські рахунки підприємства, що унеможливило проведення будь яких банківських операцій.

Оскільки ПАТ «Азот» не надано доказів відсутності у відповідача коштів, що перевищують обсяг фінансового ресурсу, який був арештований, а також наявність/відсутність інших банківських рахунків, тому доводи відповідача про неможливість здійснення повного розрахунку із ОСОБА_1 в день його звільнення суд не приймає.

Також у своєму відзиві представник відповідача просив застосувати принцип співмірності, оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні підлягає зменшенню з урахуванням істотності суми заборгованості порівняно із середнім заробітком, проте з даним доводом відповідача погодитися не можливо, оскільки право на працю та отримання винагороди за нею захищається законом відповідно ст. 43 Конституції України та протирічить вимогам ст.ст.47,115,116,117 КЗпП України, а відповідач добровільно не сплатив зазначеної заборгованості.

ПАТ «Азот» не заперечує наявність заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1 за лютий-травень 2017 року в сумі 11576,57 гривень.

За таких обставин заборгованість по заробітній платі в сумі 11576,57 гривень необхідно стягнути з ПАТ «Азот» на користь ОСОБА_1

У позові ОСОБА_1 наведено розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні станом по день ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.12.2017 року (наступний день після звільнення) по 17.04.2018 року суд виходить з наступного.

Згідно довідки про доходи №218 від 16.03.2018 року вбачається, що середньоденний заробіток ОСОБА_1 за останні два місяці перед звільненням складав 331,24 коп.

За період з 12.07.2017 по 14.06.2018 року (дата ухвалення рішення) пройшло 230 робочих днів.

При визначенні кількості робочих днів суд виходить із п'ятиденного робочого тижня ОСОБА_1 та даних викладених у Листі Мінсоцполітики України від 05.08.2016 року №11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік» та Роз'ясненні Мінсоцполітики України з розрахунку норм тривалості робочого часу на 2018 рік.

Отже розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.07.2017 по 14.06.2018 року включно становить 76185,20 гривні (із розрахунку 331,24 грн. х 230 днів).

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» - установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

За таких обставин із ПАТ «Азот» на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 76185,20 гривні.

Враховуючи все викладене вище суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Крім того представник відповідача зазначив, що позивачем не обґрунтована сума витрат на отримання правової допомоги, зокрема не зафіксовані послуги адвоката, які останнім надаються, натомість представником позивача подано до суду акт виконаних робіт від 11.04.2018 року, яким встановлено які саме послуги надавалися адвокатом, скільки годин роботи затрачено (12 годин) та підтвердження факту оплати ОСОБА_1 ОСОБА_2 коштів за надані послуги в розмірі 5000 грн. До того ж в матеріалах справи (Т.1, а.с. 2) міститься квитанція від 11.04.2018 року про прийняття адвокатом ОСОБА_2 за надану правничу допомогу коштів від ОСОБА_1 у сумі 5000 грн. та ордер адвоката серії ЧК № 51393 від 07.03.2018 року (Т.1., а.с 11).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до Закону України « Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становив 1762, 00 гр., тобто 40% становить суму 704, 80 грн. Тобто сума граничний розмір компенсації витрат на правову допогмогу за 12 годин становить(704,80* 12) - 8457,60 грн.)

З огляду на викладене суд вважає обгрунтованими витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 5000 грн.

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення заробітної плати в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Судові витрати:

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача - ПАТ «Азот» на користь держави судовий збір в сумі 877 грн. 61 коп.

На підставі викладеного, керуючись На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ЗакономУкраїни «Про оплату праці», ст.ст. 3, 4, 94, 115, 116, 117, 233, 238, 237- КЗпП, постановоюПленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про застосування судами законодавства про оплату праці», правовими позиціями ВСУ, рішенням КСУ № від 15.10.2013 року № 9- рп/2013, Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 4, 11, 141, 258, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Азот» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь період затримки розрахунку - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азот» (18014. м. Черкаси, вул. Першотравнева,72, ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) невиплачену заробітну плату в сумі 11576 грн. 57 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 76185 грн. 20 коп. (за період з 13.07.2017 року по 14.06.2018 року), з відрахуванням при виплаті всіх обов'язкових податків та платежів, а усього 87761 грн.77 коп.

Рішення про стягнення заробітної плати в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азот» на користь держави судовий збір в сумі 877 грн. 61 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азот» на користь ОСОБА_1 5000 грн. витрат на правову допомогу.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Є. П. Тептюк