Справа № 376/2733/17 Головуючий у І інстанції Клочко В. М.
Провадження № 22-ц/780/1755/18 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 38 12.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2018 року Апеляційний суд Київської області у складі колегії судів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 22 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулисяся до суду із даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня мати ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (пай) у землях, яка перебуває у колективній власності КСП «Роставиця» розміром 3,26 в умовних кадастрових гектарах, посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 від 29.12.1996 року.

Спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_3, ОСОБА_4 та відповідач у справі.

Позивачі спадщину прийняли шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Проте в серпні 2017 року позивачі дізналися, що відповідач ОСОБА_2 без їхнього відому оформила спадщину на себе, та отримала у Сквирській державній нотаріальній конторі Свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), виготовила технічну документацію та здала земельну ділянку в оренду в зв'язку з чим просили встановити в судовому порядку той факт, що вони спадщину прийняли та визнати за ними право власності по 1/3 частині за кожною на спадкове майно.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 22 грудня 2017 року позов задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_4, ОСОБА_3, прийняли спадщину після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Визнано за ОСОБА_4, ОСОБА_3 право власності по 1/3 частини кожній земельної ділянки площею 3,175 га, кадастровий номер НОМЕР_2, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шамраївської сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права відповідач просить рішення суду скасувати і в задоволенні позову відмовити за пропуском строку позовної давності.

У відзиві позивачі посилаються на те, що строк позовної давності не пропущений, оскільки дізналися про порушення прав у серпні 2017 року. Крім того, строк позовної давності постійно переривався.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) у землях, яка перебуває у колективній власності КСП «Роставиця» розміром 3,26 в умовних кадастрових гектарах, що посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 від 29.12.1996 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що позивачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідками №№629,630 від 18.08.2017 року, які видані Шамраївською сільською радою Сквирського району Київської області про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняли спадщину після смерті матері шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, також в матеріалах справи знаходяться нотаріально посвідчені заяви ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що позивачі постійно користуються майном ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, отже вони прийняли спадщину на підставі ст. 549 ЦК УРСР (1963 року), оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем безпосередньо перед його смертю і не заявили про відмову від неї протягом строку, встановленого для її прийняття.

При цьому, суд виходив з того, що про порушене право позивачі дізналися в серпні 2017 року, коли відповідач ОСОБА_2 без їхнього відома оформила спадщину одноособово на себе, та отримала у Сквирській державній нотаріальній конторі Свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), виготовила технічну документацію та здала земельну ділянку в оренду.

Проте з такими висновки суду не можна повністю погодитись, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 відкрилася спадщина на земельну частку (пай) у землях, що перебувають у колективній власності КСП «Роставиця» розміром 3,26 в умовних кадастрових гектарах; майновий пай в сумі 6 718 гривень 62 коп. та 9/20 житлового будинку по вул. Новоселиця, 18, с. Шамраївка, Сквирського району, Київської області. Будинок поділений на дві квартири. Інші 11/20 цього будинку на праві власності належить позивачу ОСОБА_3

Спадкоємцями першої черги за законом є сторони у справі.

Про наявність вказаного спадкового майна на момент смерті усім сторонам було відомо.

9/20 житлового будинку по вул. Новоселиця, 18, с. Шамраївка, Сквирського району, Київської області оформлено в порядку спадкування на ім'я відповідача у справі і іншими спадкоємцями не оспорюється.

З пояснень уповноваженого представника КСП «Роставиця» вбачається, що всі троє спадкоємців отримували у натурі орендну плату за земельну частку (пай) у землях, що перебувають у колективній власності КСП «Роставиця» розміром 3,26 умовних кадастрових гектарів до 2000 року до моменту оформлення її на відповідача. В подальшому і до сьогодні договори оренди оформлені тільки на відповідача.

Заяви про прийняття спадщини до держнотконтори позивачі не подавали.

Також у матеріалах справи є власноруч написана позивачем ОСОБА_3 заява адресована у держнотконтору про відсутність у неї будь-яких претензій з приводу оформлення відповідачем земельної частки (пай) у землях, що перебувають у колективній власності КСП «Роставиця» розміром 3,26 умовних кадастрових гектарів.

Як пояснила відповідач щодо земельної частки (пай) у неї з сестрами була домовленність про те, що це майно вона оформляє на себе, так як проживала разом зі спадкодавцем за однією адресою та доглядала за нею.

Паспортними даними місце реєстрації відповідача за адресою проживання спадкодавця підтвердується.

З викладеного вбачається, що позивачам ще у 2000 році, тобто з моменту оформлення відповідачем спадкових прав могло бути відомо про порушення їхніх прав.

За загальним правилом строк позовної давності встановлюється у три роки (ст. 71 ЦК в редакції 1963 року).

Статтею 79 цього Кодексу встановлено, що перебіг строку позовної давності переривається пред'явленням позову в установленому порядку.

По спорах, в яких однією або обома сторонами є громадяни, перебіг строку позовної давності переривається також вчиненням зобов'язаною особою дій, що свідчать про визнання боргу.

Після перериву перебіг строку позовної давності починається спочатку; час, що минув до перериву, до нового строку не зараховується.

Пред'явлення позову, залишеного без розгляду, не перериває перебігу строку позовної давності.

Закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові (ст. 80 ЦК).

Відповідно до ст. 76 цього Кодексу перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Винятки з цього правила, а також підстави зупинення і перериву перебігу строків позовної давності встановлюються законодавством Союзу РСР і статтями 78 і 79 цього Кодексу.

Проте, суд першої інстанції належним чином не перевірив доводів відповідача про пропуск строку позовної давності, не встановив початок його перебігу в зв'язку з чим передчасно постановив рішення про задоволення позову, оскільки пропуск строку позовної давності є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Будь-яких обставин за яких, як стверджують позивачі, строк позовної давності переривався, судом не встановлено.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог за пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 22 грудня 2017 рокускасувати та прийняти постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1120 грн., тобто по 560 грн. з кожної.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді