Справа № 141/714/17
Провадження № 22-ц/772/1213/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Лисак О. І.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 рокуСправа № 141/714/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Стадника І.М., Войтка Ю.Б.,

за участю секретаря: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу № 141/714/17 за

позовом ОСОБА_3 до Державної казначейської служби України, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4, про стягнення шкоди, заподіяної злочином

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 05 березня 2018 року, ухвалене у складі судді Лисака О.І.,

встановив:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 про стягнення шкоди заподіяної злочином.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_4, перебуваючи на посаді слідчого слідчого відділення Оратівського районного відділу внутрішніх справ України - у Вінницькій області, здійснюючи досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 лютого 2013 року під № 00051 за фактом підроблення рішення 11 сесії 23 скликання Оратівської районної ради, 04 лютого 2014 року на підставі ухвали слідчого судді Оратівського районного суду Вінницької області від 03 лютого 2014 року здійснив тимчасовий доступ до документів ПСП «Авангард», під час якого вилучив оригінали статутів цього підприємства від 2001, 2009 років та зміни і доповнення до статуту від 2010 року. В цей день, ОСОБА_4, неналежно виконуючи свої обов'язки, залишив матеріали кримінального провадження та вилучені в ПСП «Авангард» оригінали статутів в кабінеті Оратівського РВ УМВС України у Вінницькій області, не поміщаючи їх на зберігання в сейф, внаслідок чого невідомі особи проникли до службового кабінету, незаконно заволоділи цими документами та передали їх ОСОБА_5 В подальшому державним реєстратором Оратівського районного управління юстиції Вінницької області на підставі поданих оригіналів статутів та інших документів вчинено реєстраційні дії, внаслідок чого засновником та власником ПСП «Авангард» замість ОСОБА_3 незаконно став ОСОБА_5

Через службову недбалість ОСОБА_4 з власності ОСОБА_3 незаконно вибуло майно ПСП «Авангард» чим заподіяно матеріальну шкоду, яка відповідно до висновків автотоварознавчих експертиз №№ 1828, 2180-2222/14-21 від 26.12.2014 року та 29.12.2014 року, висновку судово-товарознавчої експертизи №182.9/2090- 2121/14-21 від 12.12.2014 та висновку судово-економічної експертизи 1827/14-21 від 18.12.2014 року становить 13 652 544,67 грн.

На підставі ст.ст. 1176, 1173, 1174 ЦК України просила стягнути на її користь на відшкодування матеріальної шкоди з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу кошти в сумі 13 652 544, 67 грн.

Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 05 березня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин, які мають значення для вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд не надав належної оцінки обставинам, встановленим ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 08 червня 2017 року в кримінальному провадженні, якою встановлена бездіяльність (службова недбалість) ОСОБА_4, в результаті чого їй завдано шкоду в розмірі 13 652 544, 67 грн. Водночас позивач звільнена від доказування як вини службової особи ОСОБА_4 так і наслідків його дій (бездіяльності), які полягають в заподіянні шкоди в конкретному розмірі.

Від учасників справи у строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 - Нечепуренко А.В. вимоги апеляційної скарги підтримав, з підстав, зазначених в ній, просив суд скаргу задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що відповідно до п.1,2,3, рішення засновника № 3 від 23 листопада 2010 року «Про засновників ПСП «Авангард»», ОСОБА_3 було включено до складу засновників ПСП «Авангард» с. Осична на період перебування на виборній посаді голови Оратівської районної Ради Ковтуна Івана Івановича з 23 листопада 2010 року; виключено із складу засновників ПСП «Авангард» с. Осична Ковтуна Івана Івановича на період перебування на виборній посаді голови Оратівської районної Ради; передано частину Статутного фонду Ковтуна І.І. до ОСОБА_3

23 листопада 2010 року було прийнято рішення засновника № 4 про затвердження змін і доповнення до Статуту ПСП «Авангард», затвердженого рішенням засновника» 1 від 23 січня 2009 року, згідно з якими пункт 3 розділу 1 «Загальні положення» викладено у новій редакції: «3. Засновником і власником підприємства є громадянка України ОСОБА_3, яка проживає за адресою: с. Осична, Оратівського району Вінницької області, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Оратівським РВ УМВС України у Вінницькій області 14.12.1999 надалі «Засновник».

Доповнено пункт 2-підпунктом 2.47. розділу II «Мета і предмет діяльності» і викладено у такій редакції: «2.47. Змішане сільське господарство» (т.1 а.с. 13-27).

27 січня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до загальних зборів засновників ПСП «Авангард» із заявою про вихід зі складу учасників (засновників) ПСП «Авангард» і передачу (уступку) належної їй частки у статутному капіталі підприємства, що становить 100% статутного капіталу, на користь ОСОБА_5 (т.1 а.с. 165).

27 січня 2014 року засновником ОСОБА_3 було прийнято рішення, оформлене протоколом засідання засновника №5 ПСП «Авангард», відповідно до якого ОСОБА_3 виключено із складу засновників, прийнято до складу засновників ПСП «Авагнгард» ОСОБА_5, передано 100% частки в статутному капіталі ОСОБА_5, звільнено із займаної посади директора ПСП «Авангард» ОСОБА_8, призначено на посаду директора ОСОБА_5, прийнято нову редакцію Статуту ПСП «Авангард» і уповноважено ОСОБА_5 на проведення всіх дій, пов'язаних з державною реєстрацією (т. 1 а.с. 176-177).

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 03 лютого 2014 року задоволено клопотання слідчого СВ Оратівського РВ УМВС України у Вінницькій області лейтенанта міліції ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 05 лютого 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Надано тимчасовий доступ до статуту ПСП «Авангард» та додатків до нього, які знаходяться у посадових осіб ПСП «Авангард» за адресою: Вінницька область Оратівський район с. Осична, вул. Леніна, 15, та у разі потреби вилучення їх (т.1 а.с. 10).

Згідно з протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 04 лютого 2014 року та опису речей і документів, які вилучено на підставі ухвали слідчого судді від 03 лютого 2014 року, з ПСП «Авангард» було вилучено статут ПСП «Авангард» на 9 арк., статут ПСП «Авангард» (нова редакція) на 8 арк., зміни і доповнення до статуту ПСП «Авангард» 2010 рік на 2 арк. (т.1 а.с. 11-12).

Державним реєстратором реєстраційної служби Оратівського районного управління юстиції у Вінницькій області Ларіоновим Д.Л. 05 лютого 2014 року вчинено реєстраційний запис №13000059 про державну реєстрацію змін до установчих документів ПСП «Авангард» в частині зміни складу засновників, а саме вихід зі складу засновників ОСОБА_3 та включення ОСОБА_5 Також 05 лютого 2014 року вчинено запис № 4000059 про зміну керівника та підписанта, а саме заміна ОСОБА_3 на ОСОБА_5

06 лютого 2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено записи №3000059 про державну реєстрацію змін до установчих документів ПСП «Авангард» в частині зміни складу засновників, вихід зі складу засновників ОСОБА_5 та включення ОСОБА_10 та № 6000059 в частині зміни засновника та підписанта з ОСОБА_5 на ОСОБА_10 (т.1 а.с. 185-196).

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_3, третя особа самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_8, до державного реєстратора реєстраційної служби Оратівського районного управління юстиції у Вінницькій області Ларіонова Д.Л., треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5, ОСОБА_10, про визнання дій протиправними та скасування запису про державну реєстрацію задоволено частково, а саме скасовано записи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо ПСП «Авангард» () від 05.02.2014 року № 3000059 та № 4000059, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року задоволено частково. Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року скасовано в частині відмови в задоволенні позову та ухвалено в цій частині нову постанову. Визнано протиправним та скасовано записи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо ПСП «Авангард» () від 06 лютого 2014 року № 5000059 та № 6000059, в іншій частині постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року залишено без змін.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_10 про перегляд постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року за нововиявленими обставинами, постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року скасовано, прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року скасовано, прийнято нову постанову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_10, про перегляд постанови за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 липня 2016 року (справа № К/800/54550/15) касаційну скаргу представника третьої особи ОСОБА_10 - ОСОБА_11 задоволено. Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року скасовано, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року залишено в силі.

Зазначеною ухвалою встановлено, що висновок судово-почеркознавчої експертизи від 04 грудня 2014 року №10984/10985/14-32 є істотною обставиною, у зв'язку з чим існують підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Згідно з цим висновком підписи у протоколі засідання засновника №5 від 27 січня 2014 року та заяві від 27 січня 2014 року виконані саме ОСОБА_3, а не іншою особою.

Серед поданих ОСОБА_5 документів була особиста заява від ОСОБА_3 та протокол засідання засновника ПСП «Авангард» №5, датовані 27 січня 2014 року, у яких безпосередньо виражене волевиявлення ОСОБА_3 про виведення її із складу засновників ПСП «Авангард» та передачі її частки ОСОБА_5, що також підтверджено висновком судово-почеркознавчої експертизи від 04 грудня 2014 року №10984/10985/14-32.

Ухвалою Верховного Суду України від 13 вересня 2016 року відмовлено у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_8, до Державного реєстратора реєстраційної служби Оратівського районного управління юстиції у Вінницькій області Ларіонова Д.Л., треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5, ОСОБА_10, про визнання дій протиправними та скасування запису про державну реєстрацію.

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 08 червня 2017 року ОСОБА_4 на підставі ст. 48 КК України звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 367 КК України, у зв'язку зі зміною обстановки. Кримінальне провадження № 0000124 від 16 липня 2014 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України закрито.

ОСОБА_4 обвинувачувався органами досудового розслідування у тому, що внаслідок службової недбалості, яка виразилася в порушенні Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень, затвердженої наказом МВС України №681 від 06 серпня 2012 року, невідомі особи проникли до службового кабінету ОСОБА_4 та незаконно заволоділи залишеними без нагляду оригіналами статутів ПСП «Авангард» 2001, 2009 років та змінами і доповненнями до статуту 2010 року, в подальшому передавши їх ОСОБА_5 для незаконної перереєстрації. Записи про державну реєстрацію від 05 лютого 2014 року про зміну засновників ПСП «Авангард» визнані протиправними та скасовані постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року, залишеною в силі постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2014 року. У результаті службової недбалості ОСОБА_4 з власності ОСОБА_3 незаконно вибуло майно ПСП «Авангард», чим охоронюваним законом правам, свободам та інтересам засновника та власника ПСП «Авангард» ОСОБА_3 спричинено тяжкі наслідки у вигляді заподіяної матеріальної шкоди, яка відповідно до висновків автотоварознавчих експертиз №№ 1828, 2180-2222/14-21 від 26.12.2014 року та 29.12.2014 року, висновку судово-товарознавчої експертизи №1829/2090-2121/14-21 від 12.12.2014 року та висновку судово-економічної експертизи № 1827/14-21 від 18.12.2014 року, становить 13 652 544,67 грн.

Як видно з обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 10.02.2014 року за фактами вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358, ч.4 ст. 190 КК України, кримінальним правопорушенням ПСП «Авангард» завдано майнової шкоди на суму 13 652 544,67 грн., у справі заявлено цивільний позов у сумі 10 947 000 грн.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Згідно із ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, з урахуванням ухвали Вищого адміністративного суду України від 12 липня 2016 року у справі №К/800/54550/15, виходив з того, що позивачем не доведено неправомірності вибуття ПСП «Авангард» у володіння інших осіб та наявність причинного зв'язку між діями ОСОБА_4 та вибуттям майна (ПСП «Авангард») з володіння ОСОБА_3

Причинно-наслідковий зв'язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об'єктивний причинний зв'язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об'єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями. Відсутність причинного зв'язку означає, що шкода заподіяна не діями завдавача, а викликана якимись іншими обставинами.

Так, Пленум Верховного Суду України у постанові від 27 березня 1992 року N9 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що ... шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

По справі встановлено, що виключення ОСОБА_3 зі складу засновників ПСП «Авангард» і вибуття підприємства із власності позивача, було наслідком не безпосередніх дій ОСОБА_4, а власного вільного волевиявлення позивача, вираженого в заяві від 27 січня 2014 року та оформленого протоколом засідання засновника №5 ПСП «Авангард» від 27 січня 2014 року. Дійсність підпису ОСОБА_3 у зазначених документах підтверджена висновком судово-почеркознавчої експертизи від 04 грудня 2014 року №10984/10985/14-32, що встановлено ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 липня 2016 року.

Згідно із ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до цієї норми права, ухвала Оратівського районного суду Вінницької області від 08 червня 2017 року про закриття кримінального провадження №0000124 по обвинуваченню ОСОБА_4 обов'язкова для суду при розгляді цієї справи лише в питанні чи мали місце відповідні дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

Отже, доводи позивача про те, що вона звільнена від доказування факту заподіяння шкоди протиправними діями ОСОБА_4, оскільки вказані обставини встановлені ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 08 червня 2017 року про закриття кримінального, суперечать зазначеним вимогам ч.6 ст. 82 ЦПК України.

З цих підстав заподіяння шкоди входить до предмету доказування у цій справі.

Позивач обґрунтовуючи позов зазначала, що внаслідок неправомірних дій працівника органу досудового слідства були спричинені наслідки - вибуття із власності майна, чим завдано матеріальну шкоду.

Однак, оскільки ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 липня 2016 року було встановлено вільне волевиявлення ОСОБА_3 на передачу ПСП «Авангард» ОСОБА_5, тобто спрямованість волі останньої на настання відповідних наслідків, то факт заподіяння шкоди не доведений.

Таким чином, ОСОБА_3 не доведено як факту заподіяння шкоди, так і наявність причинно-наслідкового зв'язку між протиправними діями ОСОБА_4 та вибуттям майна із власності ОСОБА_3

Згідно із ч 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Таким чином, суд першої інстанції правильно не взяв до уваги висновки автотоварознавчих експертиз №№ 1828, 2180-2222/14-21 від 26.12.2014 року та 29.12.2014 року, висновок судово-товарознавчої експертизи №1829/2090-2121/14-21 від 12.12.2014 року та висновок судово-економічної експертизи № 1827/14-21 від 18.12.2014 року, якими визначено розмір заподіяної ОСОБА_3 шкоди в сумі 13 652 544, 67 грн., що зазначені в ухвалі Оратівського районного суду Вінницької області від 08 червня 2017 року, оскільки ці висновки судом не досліджувалися під час розгляду кримінального провадження, розмір завданої шкоди судом не встановлювався.

За таких обставин, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 374,375,381,382, 384 ЦПК України, суд,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 05 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 червня 2018 року.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ І.М. Стадник

/підпис/ Ю.Б. Войтко

Згідно з оригіналом: