Пр.№4-с/756/94/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Мушкетик І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Поліщук Віти Віталіївни, заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк», ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Поліщук В.В., заінтересовані особи ПАТ «Марфін Банк», ОСОБА_3 посилаючись на те, що їй не було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження, а також винесено постанову про накладення арешту майна без конкретизації сум, що підлягають стягненню. Також, державним виконавцем відкрито виконавче провадження поза межами строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

З огляду на зазначене просила суд, визнати дії державного виконавця протиправними та незаконними, зобов'язати направити на її адресу постанову про відкриття виконавчого провадження, а постанову про арешт майна скасувати.

Заявниця в судове засідання не з'явилася. Про час та дату судового засідання повідомлялася належним чином.

Інші сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином, зважаючи на положення ч.2 ст. 450 ЦПК України, суд ухвалив розглянути скаргу за їхньої відсутності, оскільки неявка вказаних осіб не є перешкодою для її вирішення.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити виходячи з наступного.

Положеннями ст. 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно із частиною 5 указаної статті Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

З матеріалів справи вбачається, що 11.05.2016 року ПАТ «Марфін Банк» звернулося до Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві із заявою про примусове виконання виконавчого листа № 2-253/12 від 12.04.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на коритись банку 116 402 доларів США 66 центів.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «Марфін Банк» змінило найменування на ПАТ «МТБ Банк».

Як вбачається із виконавчого листа Оболонського районного суду міста Києва № 2-253/12 від 12.04.2013 року, 04.04.2016 року він повертався стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до постанови головного державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Романенко Ю.С.

Постановою головного державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Поліщук В.В. від 16.05.2016 року відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа Оболонського районного суду міста Києва № 2-253/12 від 12.04.2013 року, яку цього ж дня направлено учасникам виконавчого провадження, в тому числі скаржнику ОСОБА_1

Постановою головного державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Поліщук В.В. від 05.10.2017 року накладено арешт на майно боржника - ОСОБА_1 у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 128370 грн. 92 коп.

Наступною постановою головного державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Поліщук В.В. від 07.11.2017 року виконавчий лист Оболонського районного суду міста Києва № 2-253/12 від 12.04.2013 року повернуто стягувачу - ПАТ «Марфін Банк» з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на зазначене, доводи викладені у скарзі ОСОБА_1 суперечать встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 18, 37, 56 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В.Шевчук