Справа № 352/881/17
Провадження № 2/352/103/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Хоминець М.М

з участю секретарів Кукули О.С., Гундич Г.В.

представників сторін - адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивачка у травні 2017 р. звернулась в суд з позовом до відповідачки про усунення від права на спадкування.

Ухвалою суду від 11.10.2017 р. витребувано засвідчену копію спадкової справи з Тисменицької районної державної нотаріальної контори.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її та відповідачки матір ОСОБА_5, 1933 року народження. Позивачка постійно здійснювала догляд за матір'ю до її смерті, вимушена була через тяжку хворобу покійної матері тривалий час проживати з нею у її квартирі АДРЕСА_1. Померла знаходилась на стаціонарному лікуванні у Тисменицькій міській лікарні з 25.12.2015 р. до ІНФОРМАЦІЯ_1 з діагнозом: гостра лейкемія неуточнена, ІХС, дифузний кардіосклероз, СН А, ФК Ш, остеоартроз, поліостеоартроз суглобів верхніх та нижніх кінцівок, ст. Ш з вираженим больовим синдромом, ФНС Ш, вроджений звих правого стегна з порушенням функції ходи. Хвора матір потребувала постійного стороннього догляду, через тяжку хворобу та похилий вік (померла у віці 82 роки) перебувала у безпорадному стані. Відповідачка умисно ухилялася від надання допомоги тяжко хворій у похилому віці матері, хоча мала матеріальну і фізичну змогу таку допомогу надавати. Просила усунути відповідачку від права на спадкування після смерті матері.

Позивачка та її представник у судовому засідання позов підтримали і просили його задовольнити.

Відповідачка та її представник у судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що твердження позивачки про ухилення відповідачки від надання допомоги хворій матері не відповідає дійсності. Насправді відповідачка постійно відвідувала матір вдома і у лікарні, готувала їжу і носила матері, також фрукти, ночувала з мамою у лікарні, робила їй масажі; ліків не купляла і не давала грошей на придбання ліків, оскільки не мала матеріальної змоги як інвалід другої групи загального захворювання по зору, єдиним доходом якої є пенсія. Просили відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши сторін, показання свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони - позивачка ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_4 - є рідними сестрами, які після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї матері ОСОБА_5 спадкують належне спадкодавцеві майно згідно заповіту останньої, посвідченого 09.02.2009 р. секретарем Хом'яківської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області.

Позивачка і відповідачка прийняли спадщину у порядку ст.1269 ЦК України, звернувшись з відповідними заявами до Тисменицької районної державної нотаріальної контори у передбачений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини.

Вказані обставини сторонами не оспорювались.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності з вимогами ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Вказаною законодавчою нормою передбачена лише можливість усунення від права на спадкування за законом, вказана норма не поширюється на спадкоємців за заповітом. Спадкоємці за заповітом не можуть бути усунені від права на спадкування на підставі ч.5 ст.1224 ЦК України.

Крім того, суд зазначає, що позивачка у порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надала суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів на підтвердження обставини щодо умисного ухилення відповідачки від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік і тяжку хворобу був у безпорадному стані.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», безпорадним слід розуміти стан людини, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Допитані у судовому засіданні свідки зі сторони позивача ОСОБА_6, ОСОБА_7 не підтвердили факту умисного ухилення відповідачки від надання допомоги хворій матері, не підтвердили, що позивачка зверталась до відповідачки за допомогою в догляді за хворою, а відповідачка відмовилася таку допомогу надати.

Свідок ОСОБА_8, який був сусідом померлої матері сторін, у судовому засіданні пояснив, що до смерті матері обидві сестри ОСОБА_3 та ОСОБА_4 однаково допомагали матері, яка, будучи хворою, до останніх днів ходила, злягла перед самою смертю.

Суд враховує, що надані позивачкою письмові докази, а саме копії медичних документів, інформація головного лікаря Тисменицької міської лікарні (а.с.9-14, 32-48), підтверджують потребу спадкодавця у сторонньому догляді у зв'язку з тяжкою хворобою та перебуванням у безпорадному стані за два тижні до смерті, а саме у період з 25.12.2015 р. до ІНФОРМАЦІЯ_1

З огляду на викладене суд дійшов висновку про безпідставність заявленого позову.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1223, 1224 ч.5, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 15.06.2018 р.

Головуюча М.М.Хоминець