Справа №345/1304/18
Провадження № 2/345/795/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Миговича О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, суд -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач є батьком їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та перебуває на її утриманні.17.10.2008 року шлюб між ними було розірвано

Згідно рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 09.03.2010 року з відповідача присуджено аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 250 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Не зважаючи на те, що відповідач належним чином не виконує покладені на нього обов'язки щодо сплати аліментів на утримання сина, проте сума аліментів в розмірі 250 грн. щомісячно є зараз занадто малою для елементарного матеріального забезпечення сина. Забезпечення дитини повністю здійснюється зусиллями та коштами позивачки, тому ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду із позовом про зміну розміру аліментів та стягувати з відповідачааліменти у твердій грошовій сумі розмірі 1500 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання позивачка не з'явилася, однак подала заяву в якій вказала,що позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити. Справу просить розглянути у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд звертає увагу, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», (відомості Верховної Ради 2017, № 25, ст.291), а саме: ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Так, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 21.12.2016 року №1801-VІІІ, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 років до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження - (а.с.4).

17 жовтня 2008 року шлюб між ними розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу - (а.с.3).

Так, відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоровя, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом. Ці випадки не конкретизуються, однак можна дійти висновку про те, що з часу присудження аліментів у розмірі 500 грн. на дитину (2015 рік) економічна ситуація у країні змінилася кардинально в бік погіршення матеріального стану всіх верств населення і звичайно розмір аліментів в розмірі 500 грн. на дитину не є достатнім навіть для мінімального забезпечення дитини першочерговими необхідними речами.

В даному випадку суд приходить до висновку, що дитина проживає разом з матір'ю, і так чи інакше, обов'язок по утриманню дитини переважно лежить на позивачці. Безумовно, утримання дітей лежить на плечах обох батьків, однак воно не зводиться лише до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному аспекті (крім сплати аліментів) так і в моральному аспекті (виховання дітей, навчання їхнє дозвілля і т.д.).

Сума стягуваних з відповідача аліментів в розмірі 250 гривень на утримання сина є нижчою ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який, відповідно до змін ч.2 ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що аліменти, які сплачує відповідач на утримання своєї дитини, не забезпечує належного рівня життя дитини, а саме: необхідного харчування, її медичного догляду, лікування, навчання тощо.

Тому суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача та стан його здоров'я, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів дійсно підлягає збільшенню.

Виконавчий лист, виданий по справі №276/2010 від 09.03.2010 року про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина підлягає відкликанню.

Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.1, 6 ст.141 ЦПК України, - слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI.

Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз'яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Аліменти на утримання дитини згідно ст. 191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 09.03.2010 року, а предметом судового розгляду є зміна розміру аліментів, то в даному випадку змінений розмір аліментів повинен стягуватись від дня набрання чинності рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 75,80,84, 180-182,184 СК України, ст.ст. 19,141, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд -

р і ш и в :

Позов задоволити.

Змінити розмір аліментів та стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1 не працюючого, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 на утримання сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів в зазначеному розмірі розпочати з дня набрання рішення законної сили.

Виконавчий лист по справі за №276/2010 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відкликати.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 - 700 грн. за надання професійної правничої допомоги

Стягнути із ОСОБА_2 - 704,80 грн. судового збору в дохід Державної судової адміністрації України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: