Провадження № 2/234/956/18
30 травня 2018 року м. Краматорськ
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 постановою Краматорського міського суду Донецької області від 19.01.2016 року визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за те, що він 09.01.2016 року о 19-00 год., рухаючись у м. Краматорську, керуючи транспортним засобом ОСОБА_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, по сніговому накату обробленому протиожеледними матеріалами, не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_2, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що призвело до пошкодження автомобілів.
Відповідно до ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону, після проведення виплат ОСОБА_3 у позивача виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1, для реалізації якого МТСБУ звернулося до нього з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який залишено відповідачем без задоволення.
Ухвалою суду від 16.02.2018 року було відкрито провадження у даній цивільній справі та визначено судовий розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, установлено строк для подання до суду заяв по суті справи і доказів.
В судове засідання, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, представник позивача ОСОБА_4 не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, у звязку з чим, суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 19.01.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
У лютому та квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ щодо відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 09.01.2016 року у м. Краматорську за участю транспортний засобів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_3, цивільна відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка».
За змістом статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Регламентні виплати з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ здійснюються у порядку статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за змістом підпункту «а» пункту 41.1 якої МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Таким чином, МТСБУ виконало покладені на нього Законом обов'язок з відшкодування шкоди з вини ОСОБА_1, власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність та після проведення виплати на користь ОСОБА_3, власника пошкодженого автомобілю, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов'язаних з оплатою послуг аварійного комісара в розмірі 526,68 грн., суд виходить з наступного.
Статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до п. 40.3 ст. 40 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.
Як зазначено в позовній заяві, МТСБУ здійснило оплату послуг аварійного комісара у розмірі 526,68 грн., однак до суду не надано доказів такого залучення аварійного комісара та сплати йому винагороди (акт виконаних робіт, квитанція, платіжне доручення), тому позовні вимоги в частині стягнення витрат за послуги аварійного комісара задоволенню не підлягають.
На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити частково.
У задоволенні позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення витрат на послуги аварійного комісара в розмірі 526,68 грн. - відмовити.
На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повне судове рішення складено 08 червня 2018 року.
Суддя ОСОБА_5