єдиний унікальний номер справи 531/266/18
номер провадження 2/531/405/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Лизенко І.В.,

за участі секретаря судового засідання Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі в порядку загального позовного провадження цивільну справу №531/266/18 за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади міста Карлівка в особі Карлівської міської ради Полтавської області про визнання права власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2018 року до Карлівського районного суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивач просить суд визнати за ним право власності на самочинно побудовані та введені в експлуатацію тамбур, який позначений в технічному паспорті, виготовленому станом на 24 березня 2017 року, літерою «а3», вбиральню - «Г», гараж - «Д» та навіс - «д», які розташовані в АДРЕСА_1.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 11.03.2002 позивач купив будинокпо АДРЕСА_1, після чого добудував до нього вказані вище об'єкти, при цьому дозвіл на будівництво гаража і тамбура надано рішенням виконкому Карлівської міськради від 12.04.2002, а на будівництво сараю, коридору, навісу, вбиральні, літнього душу - рішенням від 08.05.2013. Позивачем не було подано повідомлення про початок будівельних робіт та декларацію про готовність до ведення побудованих об'єктів в експлуатацію і як наслідок такі будівлі вважаються самочинно побудованими. 24.03.2017 позивачем виготовлено технічний паспорт, який містить відмітку про самочинне будівництво. Звіт ПП БТІ «Інвентаризатор» свідчить про відсутність істотних порушень та про можливість надійної і безпечної експлуатації самочинно побудованих будівель; самочинне будівництво здійснено на належній позивачу земельній ділянці. За таких обставин позивач просить визнати за ним право власності на самочинно побудовані об'єкти.

В судове засідання позивач не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату і місце його проведення. В матеріалах справи міститься заява представника позивача, у якій вона просить розглянути справу за її відсутності та за відсутності позивача, зазначає, що підтримує вимоги позову і просить задовольнити такі у повному обсязі, а також вказує, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату і місце його проведення. Від в.о. міського голови надійшла заява, у якій він просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, вказує, що заявлені вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши письмові докази суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з наступних підстав.

На підставі договору купівлі-продажу від 11.03.2002 позивач придбав житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Рішеннями засідання виконкому Карлівської міської ради від 12.04.2002 (а.с. 10, 11) та 08.05.2013 (а.с. 12), дозволено ОСОБА_1 провести добудову до будинку сараю, добудови до сараю, гаража, навісів до гаража, добудови до тамбура, надвірного туалету, літнього душу, погреба.

Згідно технічного паспорта, виготовленого станом на 24.03.2017, на території домоволодіння по АДРЕСА_1, яке належить позивачу, є самочинно побудовані тамбур - «а3», вбиральня - «Г», гараж - «Д» та навіс - «д», (а.с. 6-8).

ПП БТІ «Інвентаризатор» проведено технічне обстеження самочинно побудованих будівель за результатами якого встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації таких об'єктів (а.с. 13-19).

Витяги з Державного земельного кадастру (а.с. 22-24) та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 21), акт виносу в натуру меж земельної ділянки (а.с. 25-26), а також рішення Карлівської міської ради від 07.09.2017 (а.с. 20) свідчать, що позивач є власником земельної ділянки на якій здійснено самочинне будівництво.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Частиною 3 даної статті визначено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Враховуючи, що позивач є власником земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, а також будматеріалів, з яких самочинно побудовано прибудови та гараж, з метою захисту прав власника майна, суд вважає необхідним застосувати ст. 376 ЦК України.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме тамбур, який позначений в технічному паспорті, виготовленому станом на 24 березня 2017 року, літерою «а3», вбиральню - «Г», гараж - «Д» та навіс - «д», які розташовані в АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 367 ЦК України, ст. ст. 1-18, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади міста Карлівка в особі Карлівської міської ради Полтавської області про визнання права власності на самочинне будівництво - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований в АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме тамбур, який позначений в технічному паспорті, виготовленому станом на 24 березня 2017 року, літерою «а3», площею 2,9 кв.м., вбиральню - «Г»,площею 1,7 кв.м., гараж - «Д»,площею 44,1 кв.м., та навіс - «д»,площею 15,6 кв.м., які розташовані в АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя І.В. Лизенко