ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року

м.Суми

Справа №573/528/18

Номер провадження 22-ц/788/926/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

учасники справи:

скаржник (стягувач) Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк»,

представники скаржника: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

субєкт оскарження - Білопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області,

боржник ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 11 квітня 2018 року в складі судді Черкашиної М.С., постановленої у м. Білопілля, повне судове рішення складено 11 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із скаргою 29.03.2018 року, ПАТ «Родовід Банк» просив визнати бездіяльність державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області (далі відділ ДВС) ОСОБА_4 у виконавчому провадженні №49548701 незаконною та скасувати постанову від 27.02.2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу, вирішивши питання про продовження виконавчих дій в даному виконавчому провадженні.

Свої вимоги мотивує тим, що з 04.12.2015 року на виконанні у відділ ДВС перебував виконавчий лист з примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь банку судового збору в розмірі 187,81 грн. 27.02.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у звязку з тим, що протягом року відомостей про місцезнаходження майна боржника не надходило. Вважає, що державним виконавцем не було вжито всіх заходів передбачених законом для ефективного, своєчасного і повного виконання рішення суд, чим було порушено ст. 124 Конституції України.

Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 11.04.2018 року скаргу ПАТ «Родовід Банк» залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ПАТ «Родовід Банк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову про задоволення скарги.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про вжиття державним виконавцем усіх заходів з примусового виконання рішення, оскільки не було вжито заходів шляхом направлення запитів до відповідних органів державної влади щодо надання інформації про перебування боржника у шлюбі, щодо реєстрації боржника, як засновника юридичної особи, щодо отримання страхових виплат, спадщини, щодо наявності в фінансових установах цінностей, наявності зареєстрованих за боржником чи її чоловіком цивільних повітряних суден, не здійснено подання щодо обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

У відзиві на апеляційну скаргу Білопільський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Сумській області зазначає, що в ході примусового виконання зведеного виконавчого провадження були проведені виконавчі дії згідно з Законом України «Про виконавче провадження», а саме: державним виконавцем була винесена постанова № 49548897 про арешт майна боржника та постанова № 49548897 про арешт коштів боржника.

В ході перевірки майнового стану боржника було встановлено, що згідно відомостей ДФС України платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває.

Згідно відомостей Пенсійного Фонду України боржник на обліку, як отримувач пенсії не перебуває; відсутня інформація про останнє його місце роботи за трудовими та цивільно-правовими договорами.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта зареєстрованого обтяження на все майно боржника на підставі постанови державного виконавця; нерухомого майна за боржником не зареєстровано.

Згідно відомостей ТСЦ № 5946 за боржником зареєстровано транспортний засіб, а саме: DAEWEOO Nexia 1/5, номерний знак НОМЕР_1, який перебуває у заставі ПАТ «Родовід банк» на підставі договору застави транспортного засобу № 39.1 АА-011.07.2 від 31.05.2007 року, який за постановою державного виконавця № 49548897 від 10.11.2016 року оголошено у розшук.

У листі до суду представник банку просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Представник відділу ДВС в судовому засіданні проти скарги заперечив та просив ухвалу залишити без змін.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, але про місце та час його проведення повідомлена за місцем реєстрації належним чином.

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні скарги ПАТ «Родовід Банк», суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність порушень законодавства в діях державного виконавця відділу ДВС.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що на примусовому виконанні у відділі ДВС перебувало зведене виконавче провадження № 55254232 відносно ОСОБА_3 до складу якого входило виконавче провадження № 49548701, відкрите 04.12.2015 року на підставі виконавчого листа Білопільського районного суду № 573/1843/14-ц, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» 187,81 грн. судового збору.

07.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно боржника, копії яких направлено сторонам до відома та до відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби Білопільського РУЮ у Сумській області для виконання. На підставі вказаної постанови до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості про обтяження відносно майна ОСОБА_3

Станом на 04.07.2016 року відносно фізичної особи ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек відомості відсутні.

За даними Відділу управління превентивної діяльності ГУНП в Сумській області та Територіального сервісного центру № 5946 Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області МВС України станом на 17.11.2015 року та 04.08.2017 року відповідно, за ОСОБА_3, зареєстровано автомобіль DAEWOO Nexia 1.5, номерний знак НОМЕР_3, який, на виконання вимог ч. 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», постановою державного виконавця від 10.11.2016 року оголошено в розшук, про що внесені відомості до підсистеми ПВДР системи «Відеоконтроль-Рубіж». Вжиті державним виконавцем заходи, а саме: виїзд за місцем проживання ОСОБА_3, примусовий привід останньої через органи поліції, спрямовані на виявлення місцезнаходження вказаного майна та його опис з метою примусової реалізації виявилися безрезультатними.

10.11.2016 року начальником відділу ДВС винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_3, якою накладено арешт на кошти останньої, що містяться на рахунках, відкритих у ПАТ КБ «ПриватБанк», Філії Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» м. Суми та у АБ «Укргазбанк» у сумі 73 325,90 грн. Однак, за даними ПАТ КБ «ПриватБанк» на арештованих рахунках відсутні кошти для виконання постанови. Крім того, за інформацією АБ «Укргазбанк» рахунки, відкриті на імя ОСОБА_3 відсутні.

За даними Державної фіскальної служби України станом на 13.07.2017 року, 15.11.2017 року та 28.02.2018 року відомості про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб відносно ОСОБА_3 за реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_2 відсутні. Фізичну особу - підприємця з реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_2 припинено.

За даними Пенсійного фонду України станом 18 та 19 липня 2017 року, 14.11.2017 року, 02 та 03 березня 2018 року відомості про осіб - боржників, які отримують пенсії та працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про останнє місце роботи відносно ОСОБА_3 не знайдені.

27.02.2018 року постановою державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_4 повернуто виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» судового збору в сумі 187,81 грн. стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з ненадходженням протягом року відомостей про місце знаходження майна боржника.

Але державним виконавцем не були вчинені виконавчі дії з метою з'ясування обставин майнового стану боржника за місцем проживання та її працевлаштування, чи перебувала боржник на обліку як безробітної особи, оскільки вихід за місцем її проживання взагалі не проводився, а тому відсутні підстави вважати про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення в рахунок виконання судового рішення. Постанова про арешт майна була винесена державним виконавцем без з'ясування наявності у боржника майна за місцем проживання.

Також державним виконавцем не було вчинено дій спрямованих на забезпечення виконання судового рішення, а саме, не було вжито тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, притому, що останній обізнаний про відкриття виконавчого провадження, але наміри на сплати стягнутої за рішенням суду суми в розмірі 187,81грн. з її боку відсутні.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надано ряд повноважень з метою примусового виконання рішень (одержання від органів державних органів, фізичних та юридичних осіб необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд; накладати арешт на майно, кошти та інші цінності боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; та інше).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Статтею 47 цього Закону визначені підстави за яких виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу, серед яких: є письмова заява стягувача; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення; боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

Як встановлено, посадовими особами відділу ДВС під час здійснення виконавчого провадження № 49548701 не було вжито усіх заходів з примусового виконання рішення суду, а саме: не перевірено наявність у боржника іншого майна за місцем проживання чи перебування, місця її роботи та отримання заробітної плати, соцвиплат, на які можуть бути звернуто стягнення, чи інших офіційних доходів, не вирішено питання опису арештованого майна боржника за місцем проживання, оскільки не здійснено виїзд за місцем її проживання, не складено акт про наявність обставин, які дають підстави для повернення виконавчого документу без виконання.

Ураховуючи наведено, та обставина, що за результатами перевірки майнового стану ОСОБА_3, було виявлено лише автомобіль DAEWOO Nexia, який постановою державного виконавця від 10.11.2016 року оголошено в розшук, та станом на 27.02.2018 року не розшукано, не може бути підставою для повернення виконавчого листа без виконання.

Згідно з п. 7 ч. 1, ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ПАТ «Родовід Банк» у зв'язку із невжиттям державним виконавцем усіх заходів забезпечення примусового виконання судового рішення під час здійснення виконавчого провадження № 49548701 передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

Для захисту порушеного права колегія суддів вважає достатнім задовольнити вимоги банку, скасував постанову державного виконавця щодо повернення виконавчого документу без виконання у зв'язку із невжиттям державним виконавцем усіх заходів забезпечення примусового виконання судового рішення внаслідок, бо саме в цьому полягає його неправомірна бездіяльність.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення у разі не повного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржена ухвала суд першої інстанції підлягає скасуванню через доведеність доводами апеляційної скарги про неправомірність дій державного виконавця по поверненню виконавчого документу без виконання у зв'язку із невжиттям ним усіх виконавчих дій передбачених законом.

На підставі ст. 141 ЦПК України та ст. 4 ч.2 п.9 Закону України "Про судовий збір" у дохід держави з Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи апеляційним судом у розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити.

Ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 11 квітня 2018 року скасувати.

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову від 27.02.2018 державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області (далі відділ ДВС) ОСОБА_4 у виконавчому провадженні №49548701 про повернення виконавчого документу.

Стягнути з Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області у дохід держави 352грн.40коп. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного ОСОБА_2 протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 червня 2018 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: С.Г. Хвостик

ОСОБА_5