Справа № 219/6022/18
Провадження №2-о/219/747/2018
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

19 червня 2018 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Чопик О.П., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа - Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті,

в с т а н о в и л а :

заявник звернулась до суду зі заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у м.Єнакієве Донецької області 22 березня 2018 року. У поданій заяві посилається на те, що померлий склав на неї заповіт на вона здійснила його поховання.

Ухвалою судді від 12 червня 2018 року залишено заяву без руху, оскільки заявник не вказала чи є вона родичем ОСОБА_2 та яким саме.

18 червня 2018 року ОСОБА_1 подала заяву з метою усунення недоліків, вказавши на те, що вона є сусідкою, а не родичем ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.317 Цивільного процесуального кодексу України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно з ч.9 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Тлумачення поняття «родич», про яке йдеться у ч.1 ст.317 Цивільного процесуального кодексу України, законодавцем не надано.

Однак, частиною 1 ст.71 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що фізична особа не має права відмовитися давати показання, крім показань щодо себе, членів сім'ї чи близьких родичів (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування, член сім'ї або близький родич цих осіб), які можуть тягнути юридичну відповідальність для нього або таких членів сім'ї чи близьких родичів.

Крім того, за визначенням, наданим у п.1 ч.1 ст.3 Кримінального процесуального кодексу України, близькі родичі та члени сім'ї - це чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Як вбачається з поданої заяви, заявник стверджує, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а відтак у неї виникають права та обов'язки, цивільний майновий інтерес, як у спадкоємця, на встановлення факту смерті спадкодавця.

Відповідно до ч.ч.2 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 7 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України).

Оскільки заявнику необхідно встановити факт смерті особи на тимчасово окупованій території України, та дана особа є спадкоємцем за заповітом, однак не є родичем або представником родичів особи, щодо якої необхідно встановити факт смерті, суддя вбачає спір про право, а саме вимоги заявника фактично зводяться до врегулювання спадкових правовідносин.

Згідно з ч.1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому, чинний Цивільний процесуальний кодекс України не надає право звернення іншій особі, яка не є родичем чи представником родича померлого на тимчасово окупованій території України, зі заявою про встановлення факту смерті в порядку окремого провадження.

Частиною 4 ст. 315Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі, що не позбавляє заявника права на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Керуючись ч.4 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и л а :

відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Апелдяційного суду Донецької області.

Суддя О.П. Чопик