АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року

м. Рівне

Справа № 564/327/18

Провадження № 22-ц/787/892/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді : Гордійчук С. О.,

суддів: Боймистука С.В., Шимківа С.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 12 березня 2018 року, ухваленого в складі судді Цвіркун О.С., повний текст якого складений 14.03.2018, у справі №564/327/18,

в с т а н о в и в :

В лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулась позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 12 березня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 746 грн. щомісячно починаючи з 19 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання про судовий збір.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати дане рішення в частині відмови розподілу витрат на правничу допомогу і ухвалити в цій частині рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користьб ОСОБА_1 3200 грн. витрат на правничу допомогу.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем та її представником в повному обсязі надано належні докази розміру витрат на правничу допомогу в сумі 3200 грн 00 коп., співмірність розміру судових витрат на правничу допомогу зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та витраченим на них часом, а тому посилання суду на відсутність доказів сплати позивачем адвокату гонорару є хибним.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача вказує на законність судового рішення в оскаржуваній частині і просить відмовити в її задоволенні.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи позивачці у компенсації судових витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з відсутності документально підтверджених доказів здійснення позивачем оплати адвокатських послуг..

Проте з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки вони не ґрунтуються на зібраних у справі доказах і суперечать вимогам ст. ст.137, 141 ЦПК України.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Встановлено, що правничу допомогу у цій справі позивачці надавав адвокат ОСОБА_3 за договором №24 від 14.02.2018 р. (а.с.6,8).

Відповідно до додатку №1 до договору про надання правничої допомоги №24 сторони узгодили, що розмір оплати за годину роботи адвоката становить 400 грн. Адвокатом на виконання умов договору, укладеного з ОСОБА_1, було виконано такі роботи: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини - 2 год., консультація - 2 год., складання позовної заяви - 3 год.; представництво інтересів у суді першої інстанції ( судове засідання 12.03.2018) - 1 год. Всього: 400 грн.х 8 год. = 3200 грн.(а.с.22).

На підтвердження факту внесення гонорару на суму 3200 грн. у в додатку №1 зазначено, що безпосередній розрахунок за наданні послуги адвоката у справі здійснено 12.03.2018 року в готівковій формі в сумі 3200 грн. відповідно до умов договору №24 від 14.02.2018. Крім того, факт сплати ОСОБА_1 3200 грн. як доходу адвокат відобразив у Книзі обліку доходів і витрат чек №7620 а.с.36-39, копію якої представник позивача приєднав до апеляційної скарги і Апеляцйним судом, відповідно до ч.3 ст. 367 ЦПК України, цей доказ прийнятий, оскільки учасник справи не мав можливості подати його до суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

За вказаних обставин рішення суду першої інстанції в частині відмови позивачці у компенсації судових витрат на правничу допомогу на підставі п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового - про часткову компенсацію судових витрат.

При визначенні розміру компенсації за правничу допомогу суд апеляційної інстанції враховує, що справа про стягнення аліментів є нескладною, об'єм виконаних адвокатами робіт (наданих послуг) є незначним (адвокатом ОСОБА_3 складено позовну заяву- 2 аркуші, знято копії з 3 документів та приймав участь у судовому засіданні 12.03.2018, яке тривало 57 хвилин. Також судом враховується співмірність витрат із ціною позову та значенням справи для сторони.

Враховуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 1 600 грн. в рахунок компенсації за правничу допомогу у цій справі.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 12 березня 2018 року в частині відмови у компенсації ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 600 грн. (одну тисячу шістсот гривень) в рахунок компенсації витрат на правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 21 червня 2018 року.

Головуючий :

Судді :