Справа № 629/1004/18
Номер провадження 2/629/684/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.06.2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді - Каращука Т.О., секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, -
23.02.2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що 08 липня 2011 року між ним, ОСОБА_2, та ОСОБА_3 було укладено трудовий договір, який зареєстровано в Лозівському міськрайонному центрі зайнятості 08.07.2011 року. За умовами вказаного трудового договору ОСОБА_3 зобовязувалась виконувати роботу продавця продовольчих товарів в магазині ФОП ОСОБА_2, дотримуватись правил з охорони праці та правил торгівлі і збереження матеріальних цінностей.
Крім того, 08.07. 2011 року між сторонами було укладено типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відносно до якого ОСОБА_3 прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення та збереження ввірених їй матеріальних цінностей.
Позивач неодноразово звертався до відповідачки по справі з проханням компенсувати заподіяну нею матеріальну шкоду, але вона в добровільному порядку так цього і не зробила.
23.03.2018 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов, але ОСОБА_3 відзиву так і не надала.
Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Не явка сторін та не надання відзиву на позов відповідачем не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
08 липня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено трудовий договір, який зареєстровано в Лозівському міськрайонному центрі зайнятості 08.07.2011 року (а.с.8).
Крім того, 08.07. 2011 року між сторонами було укладено типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до якого ОСОБА_3 прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення та збереження ввірених їй матеріальних цінностей(а.с.10).
22.05.2014 року було проведено інвентаризацію в магазині ФОП ОСОБА_2 розташованого за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Орілька, вул. 50 років СРСР, буд. 33, про що свідчить інвентаризаційний опис від 22.05.2014 року(а.с.14-15).
Зважаючи на пояснювальні від 22.05.2014 року(а.с.12-13), ОСОБА_3 вину визнає.
Згідно заяви та повідомлення(а.с.9,11), позивач звернувся до МРВ ГУМВС України в Харківській області про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності та було розпочато слідство, яке постановою від 18.12.2017 року було закрито через недостатність доказів для притягнення до кримінальної відповідальності.
Враховуючи ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків.
Згідно п. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій нанесені збитки (майнова шкода) в результаті порушення її цивільних прав, має право на їх відшкодування.
Відповідно до статті 1166 ЦК України, майновий збиток, понесений неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також збиток, нанесений майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обємі особою, яка його нанесла.
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК).
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
На підставі ч.2 ст.80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.
Позивач від сплати судового збору звільнений на підставі ЗУ «Про судовий збір».
Враховуючи вище викладене, вивчивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 1166 ЦК України, ст. ст.12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Т.О.Каращук