Справа № 368/310/16-ц
Провадження № 2-п/368/8/17
У Х В А Л А

іменем України

"12" червня 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі судового засідання Гребеневич А.І.

з участю представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик в загальному порядку позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, пені та процентів за користування позикою в звязку з невиконанням грошового зобовязання та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору позики та розписок недійсними, -

встановив:

12 лютого 2016 року до Кагарлицького районного суду Київської області звернувся ОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, пені та процентів за користування позикою в звязку з невиконанням грошового зобовязання.

12 лютого 2016 року дану цивільну справу було розподілено на суддю Іванюту Т.Є.

17 лютого 2016 року провадження по даній справі було відкрито.

24 жовтня 2016 р. суддею Іванютою Т.Є. заявлено самовідвід і ухвалою суду від 24.10.2016 р. заяву судді було задоволено і справу передано до канцелярії для передачі іншому судді.

25.10.2016 року вказану цивільну справу було повторно розподілено.

26.10.2016 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, пені та процентів за користування позикою в звязку з невиконанням грошового зобовязання було прийнято до провадження суддею Шевченко І.І. та призначено судовий розгляд.

01 грудня 2016 р. по даній цивільній справі було призначено почеркознавчу експертизу, яка 17.05.2017 року повернулася до суду без виконання, оскільки відповідач ОСОБА_5 не провів оплату за експертизу.

25 травня 2017 року провадження по даній справі було відновлено.

18 серпня 2017 року було скасовано ухвалу про призначення експертизи.

05 вересня 2017 року по даній справі було винесено заочне рішення, згідно якого стягнуто солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики, що складає грошову суму коштів у розмірі 89 091 грн. 93 коп., стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 проценти за користування позикою, що складає грошову суму коштів у розмірі 38 857 грн. 27 коп., стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 пеню за порушення боржником зобовязання по договору, що складає грошову суму коштів у розмірі 17 984 грн.. 47 коп. та стягнуто в рівних частках з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати у виді судового збору в сумі 1459 грн. 34 коп. по 729 грн.. 67 коп. з кожного.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подали до суду заяву про перегляд заочного рішення та ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 20.10.2017 р. було скасовано заочне рішення та призначено справу до судового розгляду.

25 жовтня 2017 року відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було подано зустрічний позов, який ухвалою суду було залишено без руху.

Відповідач ОСОБА_6 в порядку уточнення подав зустрічний позов до ОСОБА_2 про визнання договору позики та розписок недійсними.

Ухвалою суду від 31.10.2017 року було прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору позики та розписок недійсними в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, пені та процентів за користування позикою в звязку з невиконанням грошового зобовязання.

Під час судового розгляду 14 грудня 2017 року представником відповідача за первісним та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 було заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи і ухвалою суду від 14 грудня 2017 року було призначено почеркознавчу експертизу.

23 квітня 2018 року цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, пені та процентів за користування позикою в звязку з невиконанням грошового зобовязання та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору позики та розписок недійсними повернулася до суду разом із висновком експерта.

24 квітня 2018 року провадження у зазначеній справі було поновлено та призначено до судового розгляду на 04 травня 2018 р.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_2 двічі повторно не зявився в судові засідання 25.05.2018 р. та 12.06.2018 р., про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідка про доставку SMS, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи суду не надав, а тому вважається таким, що не зявився у судове засідання без поважних причин.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним ОСОБА_3 ОСОБА_1 вважає, що є всі підстави для залишення позову ОСОБА_2 без розгляду.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 в судові засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник позивача за зустрічним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просить суд зустрічну позовну заяву залишити без розгляду.

Суд, вислухавши представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 ОСОБА_1 та ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_2 та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 слід залишити без розгляду з наступних підстав.

В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, пені та процентів за користування позикою в звязку з невиконанням грошового зобовязання та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору позики та розписок недійсними.

Стосовно позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, пені та процентів за користування позикою в звязку з невиконанням грошового зобовязання, то слід зазначити наступне.

У рішенні Європейського Суду від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, суд вважає, що стороною позивача неналежно здійснюються його процесуальні права і виконуються процесуальні обовязки, що виражається у відсутності інтересу до поданої до суду позовної заяви.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_2 двічі повторно не зявився в судові засідання на 25.05.2018 р. та 12.06.2018 р., про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідка про доставку SMS, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи суду не надав, а тому вважається таким, що не зявився у судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічні положення має п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, згідно якої суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Це право стосується не лише позивачів, які вправі самостійно розпоряджатися наданими їм законом процесуальними правами, але й і відповідачів, які змушені витрачати свій час та кошти для захисту проти вимог позивача у суді.

Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Також, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавиться провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізузовуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Тому, у зв'язку з наведеним положення п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, яким передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Зважаючи на викладене та те, що справа у провадженні суду перебуває значний час, а позивач зловживає своїми процесуальними правами, суд вважає за можливе на підставі статті 257 Цивільного процесуального кодексу України залишити позовну заяву без розгляду, оскільки позивач за первісним позовом ОСОБА_2 повторно не з'явився в судове засідання.

До такого висновку прийшов Вищий Спеціалізований Суд з розгляду цивільних та кримінальних справ у справі № 6-24063 ск 15 (ухвала від 31.08.2015 року), який зазначив, що причини повторної неявки процесуального правового значення не мають, оскільки це положення закону (ч. 3 ст. 169 ЦПК України) направлено на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з'являються до суду.

Відповідно до частини 2 статті 257 Цивільного процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору позики та розписок недійсними, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просить зустрічну позовну заяву залишити без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що представник позивача за зустрічним позовом надала до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі ст. ст. 257, 258-261 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, пені та процентів за користування позикою в звязку з невиконанням грошового зобовязання залишити без розгляду.

Цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору позики та розписок недійсними залишити без розгляду

Розяснити позивачу за первісним позовом ОСОБА_2 та позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_3 право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Кагарлицького районного суду Київської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 18.06.2018 р.

Суддя І.І. Шевченко