АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 171/278/17 22-ц/774/834/К/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 171/278/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Кислиця І.В.,

сторони

позивач за первісним позовом: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»

відповідач за первісним позовом: ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2017 року, яка постановлена суддею Семеновою Н.М. у місті Апостолове Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Апостолівського районного суду м. Дніпропетровської області від 01 грудня 2017 рокупозовну заяву Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк", третьої особи - ДП ""Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України в особі Дніпропетровської філії державного підприємства "Національні інформаційні системи" про визнання договору застави припиненимзалишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представник позивача ПАТ "Укрсиббанк"просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зокрема посилається на те, що представником позивача суду першої інстанції було направлено заяву про розгляд справи за відсутності представника ПАТ "Укрсиббанк", тому висновок суду першої інстанції стосовно того, що представник позивача не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності не відповідає дійсним обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач за первісним позовом просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану, на його думку, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року відкрито апеляційне провадження по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2017 року, та визначено, що, відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року, пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України, справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ПАТ «УкрСиббанк» - Пантелєєва О.В., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити,перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року за № 2147-VІІІ, яким викладено в нових редакціях тексти, зокрема, Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчиненні окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала постановлена судом на час дії Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 18.03.2004 року, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали перевіряється відповідно до положень такого кодексу.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції керувався п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України й виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, повторно не з'явились в судове засідання.

Однак, на думку колегії суддів, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв'язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

У відповідності до положень ст. 207 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали суду), суд залишає заяву без розгляду у випадку, коли належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Неявка у судове засідання - це відсутність особи в залі судового засідання під час розгляду справи, незалежно від причин, або залишення залу судового засідання.

Законодавець передбачив право осіб, які беруть участь у справі, брати участь у судових засіданнях, а також гарантії реалізації цього права. Це право витікає з вимог таких принципів цивільного судочинства, як змагальність, диспозитивність, процесуальна рівноправність сторін, демократизм, законність тощо.

При цьому, ч. 1 ст. 163 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали суду) визначено, що головуючий відкриває судове засідання і оголошує, яка справа розглядатиметься, у призначений для розгляду справи час.

Аналізуючи вищевикладені норми міжнародного права та положення ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання є наявність у сукупності таких обставин: належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи та його повторна, тобто двічі поспіль, неявка у судове засідання у призначений для розгляду справи час.

Як вбачається з матеріалів справи, справа за позовом ОСОБА_4 призначалась до судового розгляду неодноразово, зокрема на 01 листопада 2017 року та на 01.12.2017 року.

Також із матеріалів справи вбачається, що про розгляд справи на 01.12.2017 року, позивач та його представник належним чином повідомлені не були, оскільки в матеріалах справи відсутні докази належного їх повідомлення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, залишаючи без розгляду позовну заяву ПАТ «Укрсиббанк», не надав належної оцінки тому, що про розгляд справи 01 грудня 2017 року позивач за первісним позовом ПАТ «Укрсиббанк» не був повідомлений належним чином, та залишив позовну заяву без розгляду, чим порушив право позивача на доступ до правосуддя, закріплене в статті 6 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України.

Отже, другої поспіль неявки представника позивача ПАТ «Укрсиббанк», належним чином повідомленого про розгляд справи в судове засідання не було, тому, на думку колегії суддів, позовну заяву залишено без розгляду без достатніх підстав у порушення вимог процесуального законодавства.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. ( ст.8 Закону України « Про судоустрій і статус суддів».)

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвалу суду в частині залишення без розгляду позовної заяви Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостінеобхідно скасувати і направити справу в цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2017 рокускасувати в частині залишення без розгляду позовної заяви Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостінаправити до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: