Справа № 2-4749/06
№ 2-п/183/27/18

У Х В А Л А
19 червня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Демяненка Р.К.,
представника заявника ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення по справі № 2-4749/06 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

29.05.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду від 22 листопада 2006 року по справі № 2-4749/06 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 по стягнення аліментів на утримання дітей.
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 заяву ОСОБА_3 підтримав, надав суду пояснення про те, що його довіритель, у встановленому законом порядку не визнаний батьком дітей, на утримання яких стягнуті аліменти рішенням суду, починаючи з 2006 року і по теперішній час його довіритель не змінював власне прізвище, імя та по-батькові. Однак, державним виконавцем вжиті певні обмеження до ОСОБА_3, якого державний виконавець ідентифікував лише по ідентифікаційному коду.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила суд залишити заяву ОСОБА_3 без задоволення, також надавши пояснення про те, що ОСОБА_3 не визнаний батьком її дітей, відомості про батька дітей в актовому записі про їх народження внесені з її слів.
Суд, вислухавши пояснення, дійшов до наступного висновку.
08.11.2006 року ОСОБА_1 подала до суду позов про стягнення аліментів з ОСОБА_4, зазначивши його дату народження та місце народження, місце проживання (а.с. 2).
До позову нею подані свідоцтва про народження дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком яких значиться ОСОБА_9 (а.с. 3,4).
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2006 року на користь позивача з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача щомісяця, починаючи з 08.11.2006 року до їх повноліття.

У відповідності до ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Коментована норма процесуального закону дає право відповідачеві звертатися до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Статтею 46 ЦПК України визначене поняття цивільної процесуальної правоздаздатності, якою наділені фізичні особи, що мають цивільні права та обовязки сторони.

Суд позбавлений можливості ідентифікувати заявника ОСОБА_3, як учасника справи сторону, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, постановленого стосовно відповідача ОСОБА_4.

Всі інші доводи, викладені у заяві про перегляд заочного рішення щодо повідомлення сторони про розгляд справи та обовязку сторін про доведеність і обґрунтованість позовних вимог, не підлягають окремій оцінці при розгляді даної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 286-288 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення по справі № 2-4749/06 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, а саме апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через канцелярію Новомосковського міськрайонного суду, у відповідності до п.13 ч.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції Закону України № 2147- VIII від 03.10.2017 року, протягом 10 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О.В. Сорока