Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/5382/17
РІШЕННЯ

іменем України

14 червня 2018 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Коренюка В.П.,

при секретарі Подвисоцькій Т.В.,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні у залі суду № 2 у м. Коростені Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

26 грудня 2017 року в Коростенський міськрайонний суд Житомирської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25 червня 2017 року ОСОБА_3 надала в борг ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 5700,00 гривень з кінцевою датою повернення 24 липня 2017 року, в підтвердження чого відповідачем надано власноруч написану розписку. ОСОБА_2 в обумовлений в розписці строк борг не повернула, що і стало приводом для звернення ОСОБА_1 до суду з вимогами про стягнення на її користь з ОСОБА_2 5700,00 гривень боргу, а також судових витрат в розмірі 640,00 гривень.

15 січня 2018 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області ухвалено відкрити провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.9).

Учасники справи в підготовче судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 просила задовольнити позов, а розгляд справи провести без її участі, про що подала до суду заяву.

Відповідач ОСОБА_2, в поданій до суду заяві, позов визнала, проводити розгляд справи просила без її участі.

Згідно з ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що 25 червня 2017 року ОСОБА_3 надала в борг ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 5700,00 гривень з кінцевою датою повернення 24 липня 2017 року, в підтвердження чого відповідачем ОСОБА_2 написано власноруч розписку (а.с.5).

В обумовлений у розписці строк позичальник ОСОБА_2 позичені грошові кошти в розмірі 5700,00 гривень не повернула.

Відповідно до ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 Цивільного кодексу України).

Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 Цивільного кодексу України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Cтаттею 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Згідно зі ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Cтаттею 1050 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу, якщо ним несвоєчасно повернуто суму позики.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В правових позиціях Верховного Суду України викладених у постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 та у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, зазначено, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов'язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Отже, надана до суду розписка, викладена у письмовій формі виступає у якості договору позики, має реальний характер і є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Аналізуючи викладені норми матеріального права, всебічно, повно та об'єктивно оцінивши всі надані докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позовної заяви до суду позивач по справі ОСОБА_1 здійснила судові витрати при розгляді справи, а саме сплатила судовий збір за подання позовної заяви у сумі 640,00 грн (а.с.1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 198, 200, 206, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.625, 1046, 1047, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5700 (п'ять тисяч сімсот) гривень 00 копійок боргу, а також судові витрати в розмірі 640 (шестиста сорока) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання Житомирська обл., Коростенський р-н, с.Ходачки, вул. Кірова, буд.3, РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_5