Ухвала

Іменем України

11 червня 2018 року

м. Київ

справа №766/18064/17

провадження №61-21758ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., ЧернякЮ. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5, на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 12 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 08 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів.

Одночасно з позовом подав заяву про забезпечення позову, в якій, посилаючись на те, що відповідачка в добровільному порядку відмовляється повернути кошти, та враховуючи, що вона може в будь - який час розпорядитися своїм майном, що призведе до неможливості виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_4, а саме на: нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 грудня

2017 року заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову задоволено частково.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_4 розпоряджатися нерухомим майном, а саме нежитловими приміщеннями, розташованими за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 08 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_4 залишено без задоволення. Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 12 грудня 2017 року залишено без змін.

У квітні 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5, на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 12 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 08 лютого 2018 року з пропуском строку, визначеного статтею

390 ЦПК України, на касаційне оскарження, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до суду 19 березня 2018 року, а повний текст постанови суду складено 12 лютого 2018 року. Проте заявник не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 04 травня 2018 року касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5, було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме запропоновано надати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та документ, що підтверджує сплату судового збору.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судустрок заявник направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 травня 2018 року.

У клопотанні про поновлення строку представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5, просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст судового рішення було виготовлено

12 лютого 2018 року, а відповідно до поштового штемпеля направлено

16 лютого 2018 року, для підтвердження чого надає докази.

Згідно з частинами першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливим його поновити.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - адвокат

ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 про забезпечення позову.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Частиною третьою статті 151 ЦПК України 2004 року визначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частини п'ятої статті 153 ЦПК України 2004 року про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення.

Задовольняючи заяву ОСОБА_6, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно виходив із того, що позов є майнового характеру, яким у разі задоволення позовних вимог може бути звернено стягнення на майно, оскільки ОСОБА_4 не позбавлена, будучи власником майна, розпоряджатися ним. Таким чином може бути утруднено або зроблено неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення заявлених позовних вимог.

Доводи касаційної скарги про те, що оскаржуване судове рішення є незаконними та винесене з порушенням норм процесуального права є безпідставні, оскільки судами обґрунтовано, повно та всебічно досліджено обставини справи та визначено необхідність задоволення заяви про забезпечення позову.

Крім того, посилання в касаційній скарзі щодо здійснення відносно

ОСОБА_6 досудового розслідування за кримінальним правопорушенням та виїзду його за державний кордон України не може бути взято судом до уваги, оскільки зазначене до компетенції касаційної інстанції не відноситься.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись статтею 390 ЦПК України, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5, про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 строк на касаційне оскарження судового рішення.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5, на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 12 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Херсонської області

від 08 лютого 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю.В.Черняк