№ 336/69/18
Пр..№ 2/336/894/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Когут С.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської Ради про скасування арешту та визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 10.01.2018 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 10.10.2016 р. помер ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина у вигляді житлового будинку № 8а по вул..Радійсній в м.Запоріжжі з господарськими спорудами та будівлями, що належала спадкодавцю на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18.12.2006 р.

ОСОБА_2 залишив заповіт на користь позивача, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований за № 1256 від 08.08.2015 р.

У встановленому законом порядку він, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, оскільки був зареєстрований та постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та у встановлені строки звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Під час оформлення спадщини зясувалась неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом через наявність в Єдиному реєстрі заборон відчудження обєктів нерухомого майна, запису про обтяження арешт майна, вчиненого на імя особи, жителя АРК, прізвище імя та по батькові якої співпадає з прізвищем спадкодавця, а інших ідентифікуючих ознак архівний запис про арешт майна не містить.

Вказане обтяження зареєстровано реєстратором: Кримська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 29.12.2012 р., номер запису про обтяження 13466238, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, № 34147697 від 29.12.2012 р., ВДВС Євпаторійського МУЮ, реєстратор ОСОБА_4, обєкт обтяження: невизначене майно, усе нерухоме майно в межах суми стягнення, тип обтяження: арешт нерухомого майна.

Спадкодавець жодного відношення до вказаного обтяження не має, в АР Крим ніколи не проживав та не був зареєстрований. У звязку з тим, що АР Крим є тимчасово окупованою територією, отримати додаткові відомості про вказаний арешт, не виявляється можливим. Арешт накладено на невизначене майно, а не на будинок, що увійшов до складу спадщини з зазначенням його адреси.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з посиланням на наявність відомостей з Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна про накладення арешту на невизначене майно особи, яку неможливо ідентифікувати із спадкодавцем.

Наявність вищезазначеного обтяження, позбавляє позивача можливості оформити спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2

Посилаючись на ст.ст.319, 1216, 1217, 1123, 1268, 1297 ЦК України, ОСОБА_1 просить зняти обтяження на житловий будинок за адресою: м.Запоріжжя, вул..Радісна, буд.8 «а»: скасувати (зняти) арешт нерухомого майна, зареєстрований реєстратором:Кримська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 29.12.2012 р., номер запису про обтяження 13466238, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, № 34147697 від 29.12.2012 р., ВДВС Євпаторійського МУЮ, реєстратор ОСОБА_4, обєкт обтяження: невизначене майно, усе нерухоме майно в межах суми стягнення, тип обтяження: арешт нерухомого майна та визнати за ним право власності на житловий будинок із господарсько-побутовими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок літ. «А», житлову прибудову літ. «А-1» навіси «И», «Е», «З», погріб «пг» з шйкою, вбиральню «Л», душ «Ж», сарай «К», що розташовані за адресою: м.Запоріжжя, вул.Радісна, 8-а у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер 10.10.2016 р.

Ухвалою від 16.01.2018 р. справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 27.02.2018 р.

27.02.2018 р. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду на 29.03.2018 р.

29.03.2018 р. розгляд справи відкладено на 14.05.2018 р. у звязку з хворобою судді.

14.05.2018 р. розгляд справи відкладено на 05.06.2018 р. на підставі ч.5 ст.223 ЦПК України через першу неявку позивача та його представника.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов, просила його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. В підготовчому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Розгляд справи, на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, було розпочато за відсутності представника відповідача.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, приймаючи до уваги позицію представника відповідача, суд вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі рішення № 2-4460/06 від 18.12.2006 р. ОСОБА_2 належить житловий будинок № 8-а по вул..Радійсній в м.Запоріжжя, Право власності ОСОБА_2 зареєстроване ОП ЗМБТІ (а.с.14).

Згідно рішення від 18.12.2006 р. за ОСОБА_2 було визнано право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок № 8-а по вул..Радійсній, а саме: на самочинно збудовані: житловий будинок літ. «А», житлову прибудову «А-1», навіси «И», «Е», «З», погріб «пг» з шийкою, вбиральню «Л», душ «Ж», сарай «К» (а.с.12-13).

10.10.2016 р. ОСОБА_2 помер (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, що складається з вказаного вище будинку із господарсько-побутовими будівлями та спорудами.

08.08.2015 р. ОСОБА_2 склав заповіт (а.с.11), який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1256, яким спадкодавець належний йому на праві власності житловий будинок, який знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул..Радісна, 8-а заповів ОСОБА_1

17.03.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до Пятої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 (а.с.64 зв.).

Постановою нотаріуса від 21.09.2017 р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з наявним обтяженням, зареєстрованим реєстратором: Кримська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 29.12.2012 р., номер запису про обтяження 13466238, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, № 34147697 від 29.12.2012 р., ВДВС Євпаторійського МУЮ, реєстратор ОСОБА_4, обєкт обтяження: невизначене майно, усе нерухоме майно в межах суми стягнення, тип обтяження: арешт нерухомого майна (а.с.7).

Вищевикладене підтверджено наданим позивачем письмовими доказами та копіює матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 (а.с.64-82).

Ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Ч.1 ст.1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи, що ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, суд задовольняє позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на житловий будинок № 8-а по вул.Радісній в м.Запоріжжі.

Вирішуючи позовні вимоги про скасування арешту суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють визначені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Звертаючись до суду з позовними вимогами про скасування арешту позивач надав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, згідно якої зареєстровано обтяження реєстратором: Кримська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 29.12.2012 р., номер запису про обтяження 13466238, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, № 34147697 від 29.12.2012 р., ВДВС Євпаторійського МУЮ, реєстратор ОСОБА_4, обєкт обтяження: невизначене майно, усе нерухоме майно в межах суми стягнення, тип обтяження: арешт нерухомого майна (а.с.15-16). Наявність вказаного обтяження була підставою для відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину.

Згідно наданої на запит суду інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна від 14.05.2018 р. житловий будинок № 8-а по вул..Радісній в м.Запоріжжя належить ОСОБА_2 та відомості в Єдиному державному реєстрі заборон відчудження вказаного обєкту нерухомого майна відсутні (а.с.87-88).

Згідно п.2 ч.1 ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Ст.391 ЦК України встановлено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.12 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування арешту на житловий будинок, який є предметом судового розгляду, з метою захисту прав власника нерухомого майна, у звязку з чим задовольняє вимоги ОСОБА_1 лише в частині скасування арешту на цей будинок.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської Ради про скасування арешту та визнання права власності у порядку спадкування за заповітом задовольнити частково.

Скасувати (зняти) арешт нерухомого майна житлового будинку № 8-а по вул..Радісній в м.Запоріжжя, зареєстрований реєстратором: Кримська філія Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 29.12.2012 року, номер запису про обтяження 13466238, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, № 34147697 від 29.12.2012 року, ВДВС Євпаторійського МУЮ, реєстратор ОСОБА_4, обєкт обтяження: невизначене майно, усе нерухоме майно в межах суми стягнення, тип обтяження: арешт нерухомого майна.

Визнати за ОСОБА_1 (м.Запоріжжя, вул.Радісна, 8-а, РНОКПП НОМЕР_1) право власності на житловий будинок та господарсько-побутові будівлі та споруди, а саме: житловий будинок літ. «А», житлову прибудову літ. «А-1» навіси «И», «Е», «З», погріб «пг» з шйкою, вбиральню «Л», душ «Ж», сарай «К», що розташовані за адресою: м.Запоріжжя, вул.Радісна, 8-а у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер 10.10.2016 року.

В задоволенні іншої частини вимог щодо скасування арешту відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Дмитрюк