Справа № 558/311/18
номер провадження 2-о/558/10/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2018 року Демидівський районний суд

Рівненської області

В складі:

одноособово суддя Олексюк А.О.,

секретар судового засідання Савкова Г.М.

сторони по справі: заявник- Криєнта ОСОБА_1, заінтересована особа- Доценко ОСОБА_2,

з участю:

заявниці- Криєнтої ОСОБА_1,

заінтересована особа- Доценко ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_4, про встановлення юридичного факту,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1 виданий Демидівським РВ УМВС України в Рівненській області 17. 02. 1997 року та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зазначена в заповіті, складеним ОСОБА_6 16.10.2002 року в м. Ковель Волинської області та посвідченого державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 2- 1055- є одна і та ж особа і є дочкою ОСОБА_6.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 вимоги заяви підтримала та по суті заяви пояснила, що 7 грудня 2017 року помер її батько ОСОБА_6. У зв'язку із смертю за останнім місцем проживання ОСОБА_4 відкрилася спадщина. До складу спадкового майна спадкодавця входить гараж, садовий будинок та земельна ділянка та частина квартири. Однак на її звернення щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що залишилось після смерті батька, приватний нотаріус Ковельського нотаріального округу повідомила, що під час складання заповіту було допущено помилку в написанні її прізвища, а тому видати свідоцтво не може.

Дана помилка є перешкодою заявниці у оформленні прав на спадкове майно після смерті батька.

Заінтересована особа ОСОБА_4 суду пояснив, що із заявницею вони брат і сестра. 16 жовтня 2002 року їхнім батьком ОСОБА_8 було складено заповіт, яким він заповів своє майно на випадок своєї смерті, йому та його сестрі ОСОБА_3, однак у заповіті була допущена помилка у написанні прізвища його сестри, що унеможливило успадкування нею майна після смерті батька.

Суд, заслухавши пояснення заявниці та заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилась 25 травня 1964 року в місті Ковелі Волинської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 499862 виданого 16 січня 1981 року відділом загсу Ковельського міськуправління Волинської області, актовий запис № 290, де її батьком записаний ОСОБА_9 /а.с.7/.

Із свідоцтва про одруження виданого відділом загсу Ковельського міськуправління Волинської області вбачається, що 14.09.1985 року ОСОБА_10 одружилася з ОСОБА_11, після чого дівоче прізвище «Доценко» змінила на «Криєнта»/а.с.8/.

17 лютого 1997 року у Демидівському РВ УМВС України у Рівненській області позивачка отримала паспорт громадянина України, де її прізвище записано як «Криєнта» /а.с.3/.

Із свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 211496 виданого 07.12.2017 року Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області вбачається, що ОСОБА_9 помер у місті Ковелі у віці 79 років, актовий запис № 682 /а.с.4/.

Відповідно до заповіту № 672801 від 16.10. 2002 року посвідченого державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 ОСОБА_9 на випадок своєї смерті заповів все своє майно синові ОСОБА_6 та дочці ОСОБА_5 /а.с.5/.

Отже, вищезазначені документи підтверджують, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 дійсно це одна і та ж особа.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 р. № 5 (із змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення вказаного факту для заявниці має юридичне значення та необхідне для прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті її батька ОСОБА_9, який помер 07 грудня 2017 року.

Сумнівів у достовірності досліджених доказів, судом не встановлено.

Отже, оцінюючи в сукупності всі зібрані та перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

На підставі наведеного. керуючись ст.ст. 263, 264, 265, 268, 293, 294, 315, 354 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3, заінтересвана особа ОСОБА_4, про встановлення юридичного факту задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1 виданий Демидівським РВ УМВС України в Рівненській області 17. 02. 1997 року та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зазначена в заповіті, складеним ОСОБА_6 16.10.2002 року в м. Ковель Волинської області та посвідченого державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 2- 1055- є одна і та ж особа і є дочкою ОСОБА_6.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасник справи має право отримати в суді рішення суду.

Повне рішення суду складено 11.06. 2018 року.

Суддя :