Справа № 308/5063/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, до ОСОБА_3 охорони здоров'я Закарпатської обласної держаної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Закарпатський базовий державний медичний коледж, про захист трудових прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_4, в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 охорони здоров'я Закарпатської обласної держаної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Закарпатський базовий державний медичний коледж, про захист трудових прав.

В обґрунтування позовної заяви заявник зазначив, що ОСОБА_4 є директором Закарпатського базового державного медичного коледжу (далі - Коледж). Засновником Коледжу є ОСОБА_3 охорони здоровя Закарпатської обласної державної адміністрації (далі - ОСОБА_3). Зазначене стверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який додається. Протягом перебування Заявника на цій посаді ОСОБА_3 неодноразово та безпідставно вчиняв перешкоди Заявнику у належному виконанні останнім своїх трудових обовязків. Такі дії полягають, у тому числі, у необґрунтованому відстороненню від займаної посади. 25 квітня 2018 року ОСОБА_3 прийняв наказ №103-к «Про відсторонення від посади ОСОБА_4С.», яким з 27 квітня 2018 року відсторонив Заявника від посади директора Коледжу «на період судового розгляду Хустським районним судом адміністративного провадження стосовно нього». Підставою для прийняття цього наказу є подання прокурора області, з якого слідує, що - Заявник в порушення вимог чинного антикорупційного законодавства упродовж 01 січня - 01 квітня 2018 року вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП, у звязку з чим відносно Заявника складено протокол, який скеровано до Хустського районного суду Закарпатської області. ОСОБА_4 вбачається із інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Закарпатський базовий державний медичний коледж, ідентифікаційний код 02010706, є державною організацією (установа, заклад), керівником якої є ОСОБА_4 з 05.09.2017 року. За наказом від 25.04.2018 року № 103-к ОСОБА_3 охорони здоровя Закарпатської обласної державної адміністрації ОСОБА_4 було відсторонено від посади директора Закарпатського базового державного медичного коледжу на період судового розгляду Хустським районним судом адміністративного провадження стосовно нього з 27.04.2018 року. Даний наказ позивач вважає, незаконним та додатковим свідченням протиправності поведінки ОСОБА_3 до Заявника.

Ухвалою від 18.05.2018 року позовна заява була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст. 175, ст. 177 ЦПК України, з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача. В матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги та відсутні відомості щодо повноважень адвоката як представника на вчинення усіх процесуальних дій, в тому числі права підпису, від імені особи, яку він представляє. Крім того, зі змісту прохальної позовної заяви не зрозумілим є які саме вимоги заявляються. Так, просить «Зобов'язати ОСОБА_3 охорони здоровя Закарпатської обласної державної адміністрації припинити необґрунтовані дії по недопущенню ОСОБА_4 до роботи на посаді директора Закарпатського базового державного медичного коледжу, скасувавши наказ від 25.04.№103-к». З огляду на викладене та на те, що зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів не можливо встановити чи відноситься посада директора Закарпатського базового державного медичного коледжу до публічної служби, суддя при вирішенні питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі позбавлений можливості перевірити позивачем додержання правил підсудності, передбачених вимогами чинного законодавства.

Вказаною ухвалою суду, позивачу надавався строк на виправлення недоліків позовної заяви.

Позивачем подано заяву із зазначенням причин неможливості виконання ухвали суду.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 2 статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до п. 17 ч.1 ст. 4 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 81 Цивільного кодексу України, юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Згідно з статями 167 та 169 цього кодексу, держава та територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, комунальні підприємства тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Таким чином, державні та комунальні підприємства та інші юридичні особи, які створені розпорядчим актом Президента України, органу державної влади або органу місцевого самоврядування, є юридичними особами публічного права. Посадові особи таких підприємств (інших юридичних осіб) є субєктами декларування, на яких поширюються дія розділу V («Фінансовий контроль») Закону «Про запобігання корупції» з урахуванням особливостей, визначених частиною 5 статті 45 Закону. Закон України «Про запобігання корупції» не визначає поняття «посадових осіб». Згідно із пунктом 3 «Розяснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю», у цілях визначення субєктів, на яких поширюється дія Закону, під «посадовими особами юридичних осіб публічного права» (відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону) слід розуміти працівників юридичних осіб публічного права, які наділені посадовими повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.

Тобто, головним критерієм віднесення особи до кола посадових осіб є наявність в неї організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій.

ОСОБА_4 вбачається із правової позиції Верховного Суду України, висловленої у справі № 686/13410/16-ц (постанова від 06.02.2018 р.), щодо юрисдикції суду, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 15 частини першої статті 3 КАС України у редакції, чинній на час розгляду справи у судах першої й апеляційної інстанцій). КАС України у редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду включив у зміст поняття "публічна служба" також службу у державних колегіальних органах і патронатну службу в державних органах (пункт 17 частини першої статті 4). Відтак, зміст поняття "публічна служба" охоплює поняття державної служби. Посада державної служби - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов'язками (пункт 4 частини першої статті 2 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року N 889-VIII). Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року N 889-VIII регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця (частина перша статті 3). Більше того, цей Закон передбачає, що саме ним регулюються відносини, які виникають у зв'язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, якщо інше не передбачено законом. А дія норм законодавства про працю, до яких звертається позивач, поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих Законом України "Про державну службу" (частини друга та третя статті 5). Стаття 38 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року N 889-VIII вказує на те, що поняття "проходження державної служби" охоплює прийняття на державну службу, просування по службі державних службовців, вирішення інших питань, пов'язаних із службою, зокрема і питань притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців, регламентованих розділом VIII вказаного Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

ОСОБА_4 вбачається із інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Закарпатський базовий державний медичний коледж, ідентифікаційний код 02010706, є державною організацією (установа, заклад), керівником якої є ОСОБА_4 з 05.09.2017 року.

За наказом від 25.04.2018 року № 103-к ОСОБА_3 охорони здоровя Закарпатської обласної державної адміністрації ОСОБА_4 було відсторонено від посади директора Закарпатського базового державного медичного коледжу на період судового розгляду Хустським районним судом адміністративного провадження стосовно нього з 27.04.2018 року.

ОСОБА_4 вбачається із декларації ОСОБА_4 за 2017 рік, яка розміщена у вільному доступі у мережі Інтернет, вона ним подана, як посадовою особою юридичної особи публічного права.

Будь яких інших доказів на підтвердження віднесення чи не віднесення посади директора Закарпатського базового державного медичного коледжу до державної служби суду не надано.

Відповідно до судової практики, яка склалася і знайшла своє відображення у відповідному узагальненні Верховного Суду України (йдеться про постанову Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №5 «Про судову практику у справах про хабарництво») організаційно-розпорядчими обовязками є обов'язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступників, керівників структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

У той же час під адміністративно-господарськими обовязками розуміються обовязки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

ОСОБА_4 вбачається з матеріалів позовної заяви ОСОБА_4, являється директором тобто посадовою особою, Закарпатського базового медичного коледжу. Засновником якого є ОСОБА_3 охорони здоров'я Закарпатської обласної державної адміністрації. Вказане підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що спір за позовом ОСОБА_4, в особі представника ОСОБА_2, до ОСОБА_3 охорони здоров'я Закарпатської обласної держаної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Закарпатський базовий державний медичний коледж, про захист трудових прав, не є трудовим спором приватного характеру, а безпосередньо пов'язаний із проходженням публічної служби ОСОБА_4, а вирішення саме цієї категорії спорів відноситься до юрисдикції адміністративних судів відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України, відтак зазначена заява не може бути вирішена саме Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, 259, 260, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_4, в особі представника ОСОБА_2, до ОСОБА_3 охорони здоров'я Закарпатської обласної держаної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Закарпатський базовий державний медичний коледж, про захист трудових прав.

Розяснити позивачу, що він має право звернутись з вказаною позовною заявою до суду в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи , яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5