Справа № 646/8275/17
№ провадження 2/646/450/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.18 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова в складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

при секретарі Марковій О.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини,

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, яким просила: стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини; стягувати з відповідача на свої користь аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років (уточнена позовна від 05.06.2018).

Ухвалою судді від 26.02.2018 відкрито провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 21 листопада 2015 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час шлюб не розірвано, але з кінця жовтня 2016 року вона с сином проживають окремо від чоловіка. Відповідач всіляко ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги про стягнення аліментів, просить позов задовольнити, розглянути справу за її відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) встановив наступне.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2015 року, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1423 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2).

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 24.05.2016).

Згідно зазначеного свідоцтва про народження, позивач зазначена матір'ю дитини, відповідач - батьком.

Судом встановлено, що дитина проживає з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкой КП «Жилкомсервіс» № 2369 від 29.11.2017.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 Сімейного кодексу України).

З наданих документів убачається, що виховуючи та доглядаючи малолітню дитину позивач не має можливості працевлаштуватися для заробітку коштів на забезпечення гідного існування.

Крім того, згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Отже, за змістом вказаної норми права, розмір утримання не пов'язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Як убачається з довідки КЗ «ХЗОШ» № 220 від 18.05.2018, позивач ОСОБА_1 працює учителем початкових класів та на цей час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.08.2016 по 21.05.2019.

Таким чином, на даний час позивач працювати не має можливості, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, і крім соціальних виплат, джерел доходу не має.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім'ї.

Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї відповідачем суду не надано.

Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_2 від обов'язку утримання малолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто.

Оцінивши надані докази по справі, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 не в повному обсязі виконує у відношенні свого малолітнього сина передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з його утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя.

Згідно з приписом ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визначає аліменти на утримання дитини у відсотковому співвідношенні - у розмірі однієї четвертої частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2 та у розмірі 1000 грн. щомісячно - на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, оскільки позивач за законом звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню 704,80 грн., відповідно до частини задоволених вимог.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 82, 89, 247, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 листопада 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 29 листопада 2017 року по 20 травня 2019 року включно.

Рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2, в межах суми виплати за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_3.

Суддя: В.А. Єжов