Справа №:755/7126/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" червня 2018 р.суддя Дніпровського районного суду міста Києва Яровенко Н.О., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зупинення реалізації електронних торгів за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого органу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича у виконавчому провадженні № 55895605,

в с т а н о в и в:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого органу Львівської області Маковецького З.В. у виконавчому провадженні № 55895605.

В поданій скарзі скаржник заявив клопотання про зупинення реалізації з електронних торгів квартири АДРЕСА_1, загальною площею 43,3 кв.м., житловою площею 31,8 кв.м., яка зареєстрована на праві власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року та проводяться Державним підприємством «СЕТАМ» згідно заявки приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. на реалізацію житлової нерухомості (номер лоту: 276469; дата проведення аукціону 24 травня 2018 року о 09 год. 00 хв.; організатор торгів: Державне підприємство «СЕТАМ» в особі Львівської філії, адреса: 79040, м. Львів, вул. Городоцька, 282).

Суд, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.

Так, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

У ст.ст. 149, 150 ЦПК України містяться положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і види забезпечення позову.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Разом з тим, згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі змістом чинного ЦПК України розгляд таких заяв відноситься до розділу VII - «cудовий контроль за виконанням судових рішень».

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою від 03 червня 2016 року № 4), при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Разом із тим, до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Так, Законом України «Про виконавче провадження» у ст. 34 врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Таким чином, розглядаючи дане клопотання, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів так би мовити «забезпечення скарги» шляхом зупинення реалізації майна, адже за приписами вищевказаних норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання скаржника про зупинення реалізації з електронних торгів слід відмовити.

Керуючись ст. 18, 149, 150 447 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення реалізації електронних торгів за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого органу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича у виконавчому провадженні № 55895605 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.О.Яровенко