Справа № 191/4280/17
Провадження № 2/191/1840/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Матіяш С.К.,

за участю секретаря Лободи Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2018 року позивач ОСОБА_1В звернувся до суду з вимогами до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25 серпня 2016 року відповідач позичив у нього, згідно письмової розписки, грошові кошти строком до 25 серпня 2017 року, в іноземній валюті у сумі 40000 доларів США, за користування якими зобовязувався сплачувати проценти в розмірі 5% від позиченої суми, щомісячно до 25 числа. Проте, свої зобовязання по поверненню боргу та сплаті процентів відповідач не виконав до цього часу. Станом на 30 листопада 2017 року, відповідач за умовами договору, крім суми позики, має заборгованість за процентами в період з 25.09.2016 року по 30.11.2017 року, яка становить 30333,33 долари США, виходячи із розрахунку: 40000 доларів США х 5% х 15 міс. + 40000 доларів США х 5% : 30 днів х 5 днів =30333, 33 долари США. Вдруге, а саме: 25 травня 2017 року, ОСОБА_2 за договором позики отримав від позивача грошову суму в іноземній валюті у розмірі 5000 доларів США, зі строком повернення до 25 серпня 2017 року та сплатою щомісячно до 25 числа 5% відсотків від суми позики, про що складено відповідну розписку. Взяті зобовязання відповідач не виконав, тому станом на 30 листопада 2017 року ОСОБА_2, окрім суми боргу у розмірі 5000 доларів США, заборгував ОСОБА_1 проценти за період з 25.05.2017 року по 30.11.2017 року в сумі 1541,66 долари США, згідно розрахунку: 5000 х 5% х 6 міс. Отже, станом на 26 листопада 2017 року відповідач ОСОБА_2 має суму заборгованості за двома договорами позики у сумі 45000 долари США (40000+5000), та суму заборгованості за процентами у сумі 31874, 99 долари США (30333,33+1541,66). Встановлений Національним банком України курс долара США станом на 30 листопада 2017 року становить 27,01 грн. за один долар США. Тому, в національній валюті сума основного боргу відповідача за договором позики становить 1215450 грн. 00 коп., виходячи із розрахунку 27,01 грн. х 45000 долари США, а сума боргу за процентами від суми позики становить 860943 грн. 48 коп., виходячи із розрахунку 27,01 грн. х 31874,99 долари США. Загальна сума боргу відповідача за курсом національного банку України, станом на 30 листопада 2017 року становить 2076393 грн. 48 коп. (1215450 грн. 00 коп. + 860943 грн. 48 коп.). В звязку із викладеним, посилаючись на ст. ст.15, 16, 526, 530, 533, 625, 1046-1049 ЦК України, позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на свою користь основну суму заборгованості станом на 30 листопада 2017 року у сумі 1215450 грн. 00 коп., проценти від суми позики у сумі 860943 грн. 48 коп., а також судовий збір у сумі 8000 грн. 00 коп.

При зверненні ОСОБА_1 до суду з позовом, надано заяву про розгляд справи без його присутності, оскільки його інтереси представлятиме адвокат ОСОБА_3

Представник позивача ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_3, до початку проведення судового засідання надав суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без його присутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, поважних причин неявки суду не підтвердив, заяви про розгляд справи без його присутності та відзиву на позов не надав.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З матеріалів справи вбачається, що 25.08.2016 року позивач ОСОБА_1, як позикодавець, надав в борг позичальнику ОСОБА_2, тобто відповідачу, грошові кошти у сумі 40000,00 доларів США, та зобовязався повернути вказану грошову суму ОСОБА_1 у строк до 25.08.2017 року, зі сплатою 5% від суми позики до 25 числа кожного місяця, про що складено відповідну письмову розписку (а.с.5).

Також, 25.05.2017 року, позивач ОСОБА_1, як позикодавець, надав в борг позичальнику ОСОБА_2, тобто відповідачу, грошові кошти у сумі 5000,00 доларів США, та зобовязався повернути вказану грошову суму ОСОБА_1 у строк до 25.08.2017 року, зі сплатою 5% від суми позики до 25 числа кожного місяця, про що складено відповідну письмову розписку (а.с.6).

Відповідно до положень ч.2ст.1047ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У справі №6-63цс/13 Верховний Суд України висловив правову позицію, згідно якої письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як передбачено ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати договір позики у відповідності до його умов та вимог закону.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Право позивача на одержання процентів від суми позики визначено положеннями ст.1048 ЦК України, яка визначає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України».

Оскільки відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобовязань за вищевказаними договорами позики, доказів протилежного суду не надав, хоча був належним чином обізнаним про дату розгляду справи, а також враховуючи встановлений Національним банком України курс долара США у сумі 27,01 грн. 00 коп., ОСОБА_2,станом на 30 листопада 2017 року, має наступну заборгованість, яка перевірена судом:

1)за договором позики від 25 серпня 2016 року, зі строком дії до 25.08.2017 року:

-основний борг становить 40000 доларів США, що дорівнює 1080400 грн. 00 коп.

-борг за відсотками становить 30333,33 долари США (40000 доларів США х 5% х 15 міс.) + (40000 доларів США х 5% : 30 днів х 5 днів), що дорівнює 819303, 24 коп.;

2)за договором позики від 25 травня 2017 року зі строком дії до 25.08.2017 року:

-основний борг становить 5000 доларів США, що дорівнює 135050 грн. 00 коп.

-борг за відсотками становить 1541,66 долари США (5000 доларів США х 5% х 6 міс.) + (5000 доларів США х 5% : 30 днів х 5 днів), що дорівнює 41640 грн. 24 коп.

З огляду на викладені вище обставини справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення загальної суми боргу у розмірі 2076393 грн. 48 коп. підлягають задоволенню, як належним чином обґрунтовані та підтверджені належними доказами.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У даному випадку на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у сумі 8000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, ст. ст. 526, 625, 629, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 247, 263-265ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 07 жовтня 1979 року у с. Михайлівка Синельниківського району Дніпропетровської області, паспорт Серія АЕ 630107, виданий 04 червня 1997 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, який народився 18 серпня 1962 року у с. Ненаситець Синельниківського району Дніпропетровської області, паспорт Серія АЕ 099326, виданий 02 лютого 1996 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_2, заборгованість за договорами позики від 25 серпня 2016 року, від 25 травня 2017 року станом на 30 листопада 2017 року у сумі 2076393 (дві мільйони сімдесят шість тисяч триста девяносто три) грн. 48 коп., яка складається із:

- суми боргу - 1215450 (один мільйон двісті пятнадцять тисяч чотириста пятдесят) грн. 00 коп.;

- процентів від суми боргу - 860943 (вісімсот шістдесят тисяч девятсот сорок три) грн. 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 07 жовтня 1979 року у с. Михайлівка Синельниківського району Дніпропетровської області, паспорт Серія АЕ 630107, виданий 04 червня 1997 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, який народився 18 серпня 1962 року у с. Ненаситець Синельниківського району Дніпропетровської області, паспорт Серія АЕ 099326, виданий 02 лютого 1996 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_2, судовий збір в сумі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту копії рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.06.2018 року

Суддя: ОСОБА_4