Номер справи 220/1060/18
Номер провадження № 2/220/420/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Чернякової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 03.11.1998 року, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалось, шлюбні відносини між ними припинені з листопада 2012 року, з цього часу сумісного господарства не ведуть, мешкають окремо. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає і залишиться проживати разом з нею. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновлений бути не може, існує лише формально. На примирення вона не згодна. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Ботнар».

Ухвалою суду від 29.05.2018 р. провадження по справі відкрито.

Позивачка в судове засідання не зявилась, будучи належним чином оповіщеною про день та час розгляду справи. Просила про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання також не з'явився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден.

Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 03 листопада 1998 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, виданим виконавчим комітетом Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, актовий запис № 13.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом матірю і знаходиться на її утриманні.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них.

Судом встановлено, що з листопада 2012 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо. Позивач примирення з відповідачем вважає неможливим.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може.

Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, їх дитини що має вагоме значення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,81,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований 03.11.1998 року виконавчим комітетом Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, актовий запис № 13

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Якішина