Справа № 399/121/18
Провадження № 2/399/108/18
РІШЕННЯ

Іменем України

05 червня 2018 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи служба у справах дітей Онуфріївської районної державної адміністрації та виконавчий комітет Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 в якому просив зобов'язати відповідача не чинити йому перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_6 2013 року народження, а також, просив встановити час спілкування з дитиною: один тиждень в три місяці за місцем проживання батька та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Позов мотивує тим, що 14.10.2009 року між ними з відповідачем був зареєстрований шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 року від даного шлюбу народився син ОСОБА_6. 07.10.2014 року рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу сторони деякий час проживали разом, проте у березні 2015 року у зв'язку із скрутним матеріальним становищем відповідач переїхала проживати разом з сином до своєї матері у АДРЕСА_2 де проживають на теперішній час.У травні 2015 року позивач намагався зустрітися з сином у АДРЕСА_2 однак відповідач та її матір відмовили надати дитину для побачення без обґрунтування на те підстав.

Позивач неодноразово намагався під час спілкування з відповідачем та за допомогою телефонного зв'язку вирішити питання побачення з сином, просив не чинити перешкоди у їх спілкуванні, адже хлопчику необхідне спілкування з батьком. Позивач намагається налагодити зв'язок з сином, приймати участь у його вихованні, утриманні, розвитку його здібностей та забезпечувати його необхідним для нормального розвитку та становлення. Права позивача, як батька, є порушеними, оскільки він позбавлений можливості приймати участь у вихованні дитини, не може вільно та безперешкодно зустрічатися з ним. Позивач звертався з заявою щодо визначення порядку спілкування з дитиною до служби у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації. Листом № 208/05-02 від 28.02.2018 року рекомендовано звернутися до служби захисту дітей за місцем проживання дитини. Також в усному порядку рекомендовано звернутися до суду. 05.03.2018 року для захисту свого порушеного права на спілкування з дитиною, позивач звернувся з заявою до начальника органу опіки та піклування в особі Онуфріївської районної державної адміністрації служби в справах дітей з питань захисту прав дитини, де просив визначити порядок прийняття участі у спілкуванні та вихованні з малолітнім сином ОСОБА_6, встановивши позивачу побачення один тиждень у квартал (три місяці) за місцем проживання батька з правом зміни часу спілкування за взаємною згодою батьків з урахуванням інтересів та бажання сина. Позивач зазначає, що ніколи не зловживав алкогольними напоями або наркотичними препаратами, на обліку у наркологічних та психіатричних установ ніколи не перебував. За місцем постійного проживання характеризується позитивно. З моменту розірвання шлюбу позивач надавав допомогу на утримання сина в добровільному порядку та ніколи не відмовлявся від своїх обов'язків. Отже, дії відповідача свідчать про умисне порушення його прав щодо спілкування з дитиною, участі в вихованні і розвитку, порушення інтересів дитини, який потребує спілкування з батьком, потребує батьківського піклування та участі в його житті. Відповідач не має жодного права чинити перешкоди позивачу у спілкуванні, побаченнях, у вихованні спільної дитини. Зважаючи на те, що з відповідачем у досудовому порядку не вдалося врегулювати спір щодо спілкування батька з дитиною, тому він змушений звернутися з відповідним позовом до суду.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 заперечень на позов ОСОБА_2 не подавали.

Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 22.02.2018 року позовну заяву було залишено без руху. Провадження по справі відкрито 13.03.2018 року. 10.05.2018 року залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Горішньоплавніської міської ради Полтавської області в особі органу опіки та піклування. Ухвалою від 05.06.2018 року підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надавши пояснення згідно поданого до суду позову.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та надали пояснення.

Представник третьої особи служба у справах дітей Онуфріївської районної державної адміністрації до суду не з'явився, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Представник третьої особи виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області до суду не з'явився, однак надали заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що є матір"ю відповідача. В 2015 році позивач приїздив до неї додому, щоб побачитись з сином, поки дочка проживала з нею. Підтвердила, що відповідач і вона, як бабуся, перешкод у спілкуванні позивача з дитиною не чинили.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою матері відповідача. Бачила ОСОБА_2 в 2015 році коли він приїздив до сина. Більше нічого даний свідок пояснити не змогла.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що був свідком коли позивач вдарив дитину, коли йому не було року.

Вислухавши сторони по справі, представника відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Стаття 142 СК України передбачає, що діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

Згідно ст. 159 СК України вирішення спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, проводиться судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб /а.с. 7/, який розірвано рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07.10.2014 року /а.с. 3/.

Від даного шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с. 6/.

Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, але взаємної згоди щодо участі позивача у вихованні малолітнього сина не дійшли. Тому позивач звернувся до органу опіки та піклування з заявою щодо визначення участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї /а.с. 21/.

Відповідно до ст. 141 СК України позивач ОСОБА_2 має рівні права та обов'язки щодо дитини, а тому мати дитини ОСОБА_3 безпідставно перешкоджає йому приймати участь у вихованні їх сина.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (ст. 55).

Стаття ч. 1 ст. 2 ЦПК України передбачає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України, у тому числі статтями 15, 16 ЦК України та статтями 2, 4, 19 ЦПК України, і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право не визнається. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, у тому числі й про усунення перешкод у здійсненні невизнаного права шляхом зобов'язання вчинити певні дії, особа має суб'єктивне матеріальне право на їх задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, а також вбачається з матеріалів справи та пояснень учасників судового розгляду, доказів про те, що спілкування позивача з сином не відповідає інтересам останньої або негативно впливає на розвиток дитини, суду не надано. При цьому, небажання відповідача, як матері дитини, надавати можливість позивачу, як батьку, належним чином спілкуватися з дитиною, суд вважає ґрунтованим на особистій конфліктній ситуації, яка склалася між сторонами, як колишнім подружжям.

Згідно ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Суд враховує, що позивач станом на 01.02.2018 року мав заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 46253,46 гривень, однак ним 31.05.2018 року була сплачена основна частина заборгованості у сумі 41854,23 грн /а.с. 18, 78/.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх. Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з'ясуванні. Такий висновок, як і рекомендації психолога є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

Судом встановлено, що дитина виховується в ДНЗ «Сонечко» з 18.11.2015 року. На даний час є вихованцем середньої групи «Калинка». Сім'я у складі двох осіб: мати - ОСОБА_3 працює швачкою, батько - ОСОБА_2 з сім?єю не проживає. Мати ОСОБА_3 на належному рівні виконує батьківські обов'язки, систематично приводить сина в дитячий садок, вчасно забирає, цікавиться успіхами сина в ДНЗ, прислухається до порад вихователів, бере активну участь у житті групи і ДНЗ. ОСОБА_6 ходить до ДНЗ чистий, охайний, одягом і взуттям повністю забезпечений, має все необхідне для розвитку. Удома створені всі умови для нормального життя і розвитку дитини. Батька ОСОБА_2 в ДНЗ не приходить, участі у житті групи і ДНЗ не приймає, успіхами сина в ДНЗ не цікавиться /а.с. 35/.

Згідно висновку виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 04.06.2018 року № 03-26/2047 орган опіки та піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області вважає за доцільне визначити наступний порядок спілкування способом систематичних побачень батька з дитиною кожні вихідні дні на території м. Горішні Плавні та після досягнення дитиною шкільного віку, першу половину всіх канікул дитина проводить за місцем проживання батька /а.с. 73-74/.

Згідно характеристик з місця проживання позивач характеризуються позитивно /а.с. 4а/.

Згідно акта обстеження житлово - побутових умов проживання ОСОБА_2 від 08.02.2018 року за адресою АДРЕСА_1 встановлено, що позивач проживає один у приватній однокімнатній квартирі з усіма зручностями, опалення індивідуальне газове. В кімнаті є два ліжка, шафа для одягу, телевізор, комп'ютер, постільна білизна. Кухня та ванна кімната облаштовані побутовою технікою. В квартирі чисто, охайно, в житловій кімнаті зроблено ремонт, кухня та ванна потребує косметичного ремонту. Умови проживання задовільні /а.с. 5/.

Згідно акта обстеження житлово - побутових умов проживання ОСОБА_2 від 21.05.2018 року за адресою АДРЕСА_1 встановлено, що позивач проживає один у приватній однокімнатній квартирі з усіма зручностями, опалення індивідуальне газове. В кімнаті є два ліжка, шафа для одягу, телевізор, комп'ютер, постільна білизна. Кухня та ванна кімната облаштовані побутовою технікою. В квартирі чисто, охайно, в житловій кімнаті зроблено ремонт, кухня та ванна потребує косметичного ремонту. Для дитини було придбано: ліжко, іграшки, планшет, одяг. Умови проживання задовільні /а.с. 75/.

Позивач у особистій власності має квартиру по АДРЕСА_1 що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло /а.с. 76/.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_3 працює у ФОП ОСОБА_10 з 01.03.2018 року та займає посаду швачки. Посадовий оклад становить 3723 гривень /а.с. 33/.

Згідно характеристик з місця проживання та роботи відповідач по справі за місцем проживання та за місцем роботи характеризуються позитивно /а.с. 32, 34/.

Згідно акта обстеження умов проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 встановлено, що ОСОБА_3 з дитиною проживає у м. Горішні Плавні з 2015 року. Житло за даною адресою винаймається з грудня 2017 року. Умови проживання задовільні. В кімнаті розташовані 2-спальне ліжко, диван-малятко, шафа для одягу, тумба під телевізор, великий телевізор, підлога застелена килимами. На кухні створені належні умови для приготування та прийняття їжі, є необхідна побутова техніка: холодильник в робочому стані, мікрохвильова піч. Санвузол суміщений, все обладнання в робочому стані (в наявності холодна та гаряча вода, каналізація), тут же розташована пральна машина-автомат. Дитина відвідує ДНЗ «Сонечко». Для виховання та розвитку дитини мати ОСОБА_3 створила необхідні умови: хлопчик має окреме місце для сну, місце для ігор, має багато іграшок та дитячих книжечок згідно віку, забезпечений одягом та взуттям по сезону /а.с. 31/.

Враховуючи, що між сторонами наявний спір про порядок участі батька у вихованні дитини, та те, що позивач має право на спілкування з малолітнім сином - ОСОБА_6, суд вважає за необхідне встановити порядок спілкування позивача з малолітньою дитиною.

Суд вважає, що конфліктні відносини сторін не повинні бути перепоною в спілкуванні дитини з батьком, і в даному випадку сторони повинні діяти в інтересах дитини та поводити себе гідно, показуючи приклад своїй дитині.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини Хант проти України, та Олссон проти Швеції: між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя.

Відповідно до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статі 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає необхідним, визначити наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_2 з його малолітньою дитиною ОСОБА_6, а саме: визначити спосіб участі батькові у спілкуванні та вихованні з сином ОСОБА_6 шляхом систематичних побачень кожної суботи та неділі з 12 до 16 години за місцем постійного проживання дитини з можливістю вільного пересування в межах населеного пункту, в якому проживає дитина, без присутності матері за попередньою погодженістю сторін.

При цьому, визначений судом спосіб спілкування позивача із сином не перешкоджає сторонам звернутися до суду для встановлення іншого графіку зустрічей з дитиною в залежності від її віку та обставин, що зміняться.

Відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд, при вирішенні питання розподілу судових витрат, присуджує стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду, що підтверджується оригіналом платіжного документу про його оплату.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи служба у справах дітей Онуфріївської районної державної адміністрації та виконавчий комітет Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку села Поріччя Веселинівського району Миколаївської області усунути перешкоди ОСОБА_2, як батькові спілкуватися з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та брати участь у його вихованні.

Визначити спосіб участі ОСОБА_2, як батькові у спілкуванні та вихованні з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом систематичних побачень кожної суботи та неділі з 12 до 16 години за місцем постійного проживання дитини з можливістю вільного пересування в межах населеного пункту, в якому проживає дитина без присутності матері за попередньою погодженістю сторін.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі в сумі 704 гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк на оскарження обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення, яке складено 12.06.2018 року.

Суддя М.М. Лях