Провадження №2/760/1467/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Кізюн Л.І.
при секретарі: Продан М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Покровсько-Ясинуватський об`єднаний міський військовий комісаріат, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та факту перебування на утриманні, -
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 01 грудня 2017 року звернулася до суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа: Покровсько-Ясинуватський об`єднаний міський військовий комісаріат, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та факту перебування на утриманні, в якому просить встановити той факт, що вона з 2009 року до 13.12.2016 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 05.04.2011 року до 13.12.2016 року, та перебувала на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником бойових дій.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер від захворювання, отриманого в зоні АТО.
З 2009 року до 13.12.2016 року ОСОБА_2 проживав разом з нею, а потім, після народження спільного сина ОСОБА_4 разом з нею та сином, тобто по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 .
З моменту народження дитини, ОСОБА_2 продовжував працювати і тому єдиним засобом для її існування разом з сином, був заробіток, який отримував ОСОБА_2 , так як вона не працювала. Оскільки з моменту народження сина ОСОБА_4 вона знаходилася на повному утриманні ОСОБА_2 та одержувала від нього допомогу, яка була для них з сином постійним і основним джерелом засобів до існування, то позивач вважає, що вона є членом його сім`ї та утриманцем.
Враховуючи викладене, позивач зазначає, що для призначення та отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», їй необхідно встановити той факт, що вона разом з сином перебувала на утриманні ОСОБА_2 і також проживала разом з сином та з ним з 2009 року до 13.12.2016 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а відтак є членом сім`ї та особою, яка згідно з Законом має право на її отримання.
Ухвалою суду від 14 грудня 2017 року, - було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Покровсько-Ясинуватський об`єднаний міський військовий комісаріат, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та факту перебування на утриманні, та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції. Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду 20.04.2018 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позивач заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити /а.с.а.с 33-34/.
Представник відповідача Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, хоча відповідача належним чином було повідомлено про день, час та місце розгляду справи. 14 травня 2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі /а.с.а.с. 36-42/.
Представник третьої особи Покровсько-Ясинуватського об`єднаного міського військового комісаріату в судове засідання не з`явився, хоча третю особу належним чином було повідомлено про день, час та місце розгляду справи, будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від третьої особи до суду не надійшло.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Враховуючи те, що нез`явлення позивача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Врахувавши доводи позивача, відзив відповідача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі в зв`язку з його необґрунтованістю з наступних підстав.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується даними лікарського свідоцтва про смерть № 47 від 14 грудня 2016 року /а.с. 13/.
Померлий ОСОБА_2 був учасником бойових дій, що підтверджується даними посвідчення серія НОМЕР_1 від 25.11.2015 року /а.с. 14/.
Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 1883 від 19.12.2016 року про підсумки службового розслідування по факту смерті сержанта ОСОБА_2 , смерть сержанта ОСОБА_2 вважати такою, що сталася під час виконання обов`язків військової служби /а.с.а.с. 15-16/. Даний факт також підтверджується актом проведення службового розслідування по факту смерті сержанта ОСОБА_2 /а.с.а.с. 17-18/.
Звертаючись до суду з позовом, заявник ОСОБА_1 просить встановити факт, що вона, ОСОБА_1 , з 2009 року до 13.12.2016 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 05.04.2011 року до 13.12.2016 року, перебувала на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона є особою, яка перебувала на утриманні померлого ОСОБА_2 , з яким фактично проживала однією сім`єю, його доходи були для неї постійним і основним джерелом існування. Встановлення факту сумісного проживання без реєстрації шлюбу та встановлення факту перебування на утриманні необхідно їй для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю військовослужбовця ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
За приписами п. 31 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця, є та з визначених у пункті 1 цього Рішення особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, що не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний доход яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості (до законодавчого визначення прожиткового мінімуму).
Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Отже, до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника військовослужбовця, відносяться особи, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування; 3) ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, та інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то в такому випадку допомога годувальника повинна бути постійним і основним джерелом засобів до існування.
Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї.
Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо.
Так, згідно з даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 21 квітня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . В графі батьки зазначено: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_5 /а.с. 20/.
Єдиним документом, на як який позивач посилається в підтвердження своїх позовних вимог про факт проживання однією сім`єю разом з сином ОСОБА_3 та померлим ОСОБА_2 , є акт, виданий КУ «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» /а.с. 9/.
Так, як вбачається з даного акту, ОСОБА_1 з 2009 року до 2016 року проживала однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, з ОСОБА_2 та їх спільним сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та перебувала на утриманні свого чоловіка, ОСОБА_2 до 13.12.2016 року, до моменту його смерті.
Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В матеріалах справи відсутні, належні та допустимі докази на підтвердження того факту, що в період з 2009 року по 13.12.2016 року позивач проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 та перебувала на його повному утриманні.
Копії доданих до заяви документів, окрім свідоцтва про народження дитини, не можуть в повній мірі довести факт проживання однією сім`єю, пояснення свідків є суб`єктивними - оскільки свідок позбавлений законом можливості встановлювати факт постійного проживання померлого з ОСОБА_1 та повного її матеріального утримання, тим більш однією сім`єю, він може в судовому засіданні підтвердити тільки факт або подію перебування позивача за вищезазначеною адресою, а акт від 27.11.2017 року, виданий КУ «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» на який посилається заявник, як на належний доказ підтвердження факту проживання однією сім`єю, викликає сумніви з приводу компетенції та поінформованості при відображенні реальних стосунків між померлим та позивачем, оскільки акт посилається на інформацію від інших осіб, виданий на ім`я ОСОБА_1 . Також до позовної заяви не додано жодної довідки органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про склад сім`ї померлого військовослужбовця, чи інших можливих документів зазначених вище.
Натомість в матеріалах справи наявні докази, якими спростовуються доводи позивача про фактичне проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 та те, що його доходи були для неї постійним і основним джерелом існування.
Так, відповідно до трудової книжки ОСОБА_2 він був працевлаштований у період з лютого 2007 по березень 2010, з серпня 2010 по листопад 2012. В подальшому з 30.12.2014 року був прийнятий на військову службу за контрактом до ЗС України. Тобто, на протязі періоду, який вказує позивач, сам ОСОБА_2 не мав постійного заробітку та не міг утримувати не тільки ОСОБА_1 , але і себе /а.с.а.с. 19, 49-50/.
Як вже зазначалося вище, акт від 27.11.2017 року, виданий КУ «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» на який посилається заявник, як на належний доказ підтвердження факту проживання однією сім`єю, не може слугувати належним та допустимим доказом та спростовується довідкою Покровської міської ради Донецької області від 10.01.2017 року /а.с. 45/. Відповідно до зазначеної довідки за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована, громадянка ОСОБА_5 (з травня 2003 року), зі складом сім`ї чотири особи, а саме:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син, зареєстрований з 24.11.2011;
ОСОБА_7 , батько, зареєстрований з 16.05.1990;
ОСОБА_8 , мати, зареєстрована з 16.05.1990.
Також, відповідно до довідки Красноармійської міської ради Донецької області від 04.12.2014 р., ОСОБА_2 , 1982 р.н., був зареєстрований по АДРЕСА_2 , а проживав з мамою ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 /а.с. 48/.
Відповідно до автобіографії ОСОБА_2 , 1982 р.н., яка складена та підписана ним власноручно у грудні 2014 року, ним було віднесено до складу сім`ї (близьких родичів) батька, матір та сина. При цьому було зроблено застереження, що він не одружений /а.с. 46/.
Встановлення факту сумісного проживання без реєстрації шлюбу та встановлення факту перебування на утриманні необхідно позивачу для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю військовослужбовця ОСОБА_2 .
Частиною 1 ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, в редакції на час виникнення спірних правовідношень, визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.
За приписами ч. 1 ст. 16-2 Закону, в редакції на час виникнення спірних правовідношень, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону;
Відповідно до ч. 1 ст. 16-3 Закону, в редакції на час виникнення спірних правовідношень, одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її отримання. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від отримання одноразової грошової допомоги її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.
Відповідно до ч. 9 ст. 16-3 Закону, в редакції на час виникнення спірних правовідношень, порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві України від 25 грудня 2013 р. № 975 (далі - Порядок 975).
За приписами п. 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
В даному випадку право осіб, які за законом мали право на отримання одноразової грошової допомоги, виникло на день смерті ОСОБА_2 , тобто на ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до п. 10 Порядку № 975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган) (військові обласні комісаріати), такі документи:
заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;
витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);
витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); довідки органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; сторінок паспортів повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні).
Слід зазначити, що відповідно до п. 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу (обласний військовий комісаріат) подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до поданої заяви в інтересах сина померлого військовослужбовця про виплату одноразової грошової допомоги, що мали право на отримання згідно ст. 16-1 Закону, враховуючи дані про склад сім`ї померлого військовослужбовця, комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум розглянувши подані документи, дійшла висновку про можливість призначення одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 №975. (протокол комісії від 07.07.2017 №70) /а.с. 44/.
Сину померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, сержанта ОСОБА_2 , в розмірі Ѕ частини від 500 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату смеуті в сумі 400 000 грн. 00 коп. Інша Ѕ частина виплати може бути отримана батьком померлого сержанта ОСОБА_2 в разі звернення у відповідному порядку та з відповідними документами до комісії Міністерства оборони України.
Тобто, виплату одноразової грошової допомоги було здійснено пропорційно сину померлого, який є однією із двох осіб, які на день смерті сержанта ОСОБА_2 , які мали право на отримання відповідної виплати.
Суд наголошує на тому, що позивач на свій розсуд обрала спосіб захисту порушеного права та розпорядилася своїми правами щодо предмету спору, і суд, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеному ст. 13 ЦПК, розглядає дану справу лише в межах заявлених позивачем вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, не доведено, що вона є особою, яка перебувала на утриманні померлого ОСОБА_2 , з яким фактично проживала однією сім`єю з 2009 року до 13.12.2016 року, його доходи були для неї постійним і основним джерелом існування, тому вимоги позивача про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та факту перебування на утриманні є безпідставними та необґрунтованими.
Виходячи з обставин справи та наданих сторонами доказів, суд вважає, що наявність правових підстав для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та факту перебування на утриманні позивачем не доведено, чим не виконано вимоги ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
На підставі вищевикладеного, у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 3 СК України, ст. 16 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-81, 89, 223, 247, 258, 263- 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в :
У позові ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Покровсько-Ясинуватський об`єднаний міський військовий комісаріат, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та факту перебування на утриманні відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , ІПН: НОМЕР_4 .
Дані відповідача: Міністерство оборони України, адреса: м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6, .
Дані третьої особи: Покровсько-Ясинуватський об`єднаний міський військовий комісаріат, адреса: Донецька область, м. Покровськ, вул. Поштова, 16.

Суддя Л.І. Кізюн