АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/3850/2018 Головуючий в 1 інстанції - Ладиченко С.В.
Унікальний № 752/3691/17 Доповідач - Панченко М.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року м.Київ

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2, на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просили стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири в сумі 36 682 грн. 80 коп., моральну шкоду в розмірі 35 242 грн. 80 коп., а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилалися на те, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1. 14 жовтня 2016 року відбулося залиття зазначеної квартири, в результаті якого пошкоджено стіни, стелю та підлогу у приміщеннях кімнати, коридору, кухні, санвузлу та ванної кімнати. Згідно виконаного на замовлення позивачів експертного дослідження, вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести в квартирі АДРЕСА_1 для усунення наслідків залиття, складає 35 242 грн. 80 коп. Крім того, позивачі витратили 1400 грн. на оренду конденсаційно-осушувального обладнання з метою недопущення поширення наслідків залиття до сусідніх помешкань.

Посилаючись на акт ЖЕД №106 від 26.10.2016 року, позивачі зазначають, що причиною залиття стало те, що при виконанні робіт по демонтажу опалювальних приладів власником квартири АДРЕСА_2, що знаходиться над квартирою позивачів, було пошкоджено зварювальне з'єднання стоякового трубопроводу з відгалуженням до опалювального приладу в кімнаті зазначеної квартири.

Також, позивачі, посилаючись на значний дискомфорт, що спричинило залиття, просили стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 35 242 грн. 80 коп., що дорівнює розміру прямих матеріальних збитків, завданих залиттям.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2017 року зазначений позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з відповідача на користь позивачів 36 682 грн. 80 коп.(по 9170 грн. 70 коп.) у відшкодування матеріальної шкоди; моральну шкоду в розмірі 35 682 грн. 80 коп. (по 8920 грн. 70 коп.). Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд указаного заочного рішення суду залишено без задоволення.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача просить зазначене рішення суду скасувати, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Посилається, зокрема, на те, що залиття сталося з вини організації, на балансі якої перебуває будинок, оскільки, на думку відповідача, ЖЕД №106 не вжив усіх необхідних заходів для підготовки будинку до опалювального сезону.

Крім того, зазначає, що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Таким чином, справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

На підставі ч. 13 ст. 7 та ст. 369 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.

02 травня 2018 року до суду апеляційної інстанції від представника позивачів надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивачі заперечували проти задоволення апеляційної скарги, у зв'язку з її безпідставністю.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог, з таких підстав.

Так, за змістом ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом з тим, зазначеним вище вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Так, згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

В апеляційній скарзі представник відповідача, як на підставу скасування рішення суду першої інстанції посилається на те, що ОСОБА_2 не був належним чином повідомленим про розгляд справи.

Розглядаючи справу без участі відповідача, суд першої інстанції виходив з ч. 5 ст. 74 ЦПК України (в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення), згідно якої судові повістки надсилаються фізичним особам за адресою їх місця проживання/перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб за такою адресою, вважається, що судовий виклик або повідомлення вручене належним чином.

Разом з тим, згідно відповіді Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації /а.с. 52/, ОСОБА_2 не зареєстрований за адресою, за якою судом направлялися відповідачеві судові виклики/повістки.

Таким чином, матеріали справи не містять документів, які б свідчили про належне повідомлення відповідача про розгляд справи, що в силу п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є обов'язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення судом апеляційної інстанції по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі позивачі зареєстровані та проживають.

14 жовтня 2016 року відбулося залиття зазначеної квартири, в результаті якого пошкоджено стіни, стелю та підлогу у приміщеннях кімнати, коридору, кухні, санвузлу та ванної кімнати.

Відповідно до акту ЖЕД №106 від 26.10.2016 року, причиною залиття стало те, що при виконанні робіт по демонтажу опалювальних приладів власником квартири АДРЕСА_2, що знаходиться над квартирою позивачів, було пошкоджено зварювальне з'єднання стоякового трубопроводу з відгалуженням до опалювального приладу в кімнаті зазначеної квартири.

Згідно виконаного на замовлення позивачів експертного дослідження №1/01-2017 від 24.01.2017 року, вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести в квартирі АДРЕСА_1 для усунення наслідків залиття, складає 35 242 грн. 80 коп.

Крім того, позивачі витратили 1400 грн. на оренду конденсаційно-осушувального обладнання з метою недопущення поширення наслідків залиття до сусідніх помешкань. Указана обставина підтверджується договором оренди №665 від 01.11.2016 року та актом наданих послуг.

Згідно зі ст. 319, 322 ЦК України власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.

Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, власник, наймач (орендар) квартири зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.

Згідно з п.18 Правил, власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла.

Тобто, законодавець покладає обов'язок на власника майна щодо належного його утримання і експлуатації, без порушення прав інших громадян, а тому саме власник майна повинен нести відповідальність, в тому числі, за дії, вчинені іншими особами, які за його згодою проживають в квартирі, і внаслідок яких завдана шкода третім особам.

В ході розгляду справи судом об'єктивно встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_1 сталося з вище розташованої квартири АДРЕСА_2, яка на праві власності належить відповідачеві.

Про указану обставину свідчить акт ЖЕД №106 від 26.10.2016 року, характер залиття, а також факт проведення відповідачем ремонту у власній квартирі, в тому числі в частині демонтажу опалювальних приладів.

На противагу акту ЖЕД №106 від 26.10.2016 року відповідачем подано до суду апеляційної інстанції висновок експертно-будівельного дослідження №24/10-2016 від 24.10.2016 року, в якому на вирішення експерту поставлено питання «Який технічний стан приміщень квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2?».

Згідно указаного висновку експертом встановлено, що на конструктивних елементах в приміщеннях квартири відповідача слідів та ознак дії води, тобто залиття не виявлено; стіни та перегородки сухі; в приміщенні на підлозі, станом на час проведення обстеження, наявні будівельні матеріали, інструменти та будівельне сміття, які також сухі, без ознак потрапляння води.

Разом з тим, зазначені вище обставини жодним чином не спростовують висновок ЖЕД №106 від 26.10.2016 року та не свідчать про те, що в день залиття 14.10.2016 року не було пошкоджено зварювальне з'єднання стоякового трубопроводу з відгалуженням до опалювального приладу в кімнаті квартири відповідача.

Висновки експерта в частині оцінки технічного стану системи опалення будинку в цілому, а також в частині визначення причини залиття, судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки зазначені обставини знаходяться поза межею компетенції експерта під час проведення даного дослідження, оскільки жодним чином не стосуються питання, яке було поставлене на вирішення експерта.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що експерт у висновку експертно-будівельного дослідження №24/10-2016 від 24.10.2016 року надає оцінку технічного стану приміщень квартири відповідача станом на момент проведення такого дослідження(24.10.2016 року), а не на момент залиття(14.10.2016 року).

Також, слід зазначити, що експерт посилається на нормативно-правові акти, які втратили юридичну силу, що дає суду додаткові підстави критично оцінювати зазначений документ, як доказ по даній справі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної та юридичної особи, а також, завдана майну фізичної та юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

На підтвердження вини відповідача та розміру матеріальної шкоди позивачами надано відповідний акт про залиття, а також висновок експертного будівельно-технічного дослідження №1/01-2017 від 24.01.2017 року, згідно якого вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт необхідних для усунення пошкоджень, завданих квартирі позивачів унаслідок залиття, становить 35 242 грн. 80 коп., а також договір оренди №665 від 01.11.2016 року та акт наданих послуг в частині витрат у розмірі 1400 грн. на оренду конденсаційно-осушувального обладнання з метою недопущення поширення наслідків залиття до сусідніх помешкань.

При цьому, за змістом ст. 1166 ЦК України саме на відповідача покладається тягар доказування. Між тим, належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність вини відповідача у залитті або інший розмір завданих матеріальних збитків, скаржником суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи значні незручності, дискомфорт та душевні страждання, заподіяні позивачам, у зв'язку з залиттям належної останнім квартири, колегія суддів, керуючись засадами виваженості, розумності та справедливості, вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивачів 8 000 грн. (по 2 000 грн. кожному позивачеві) у відшкодування моральної шкоди.

Крім того, в порядку розподілу судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню судові витрати в загальному розмірі 13 240 грн.(по 3 310 грн. на користь кожного з позивачів).

Таким чином, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення суду про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.7,369,374,376 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Скасувати заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2017 року та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_636 682 грн. 80 коп. (по 9 170 грн. 70 коп. на кожного) у відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_68 000 грн.(по 2000 грн. на кожного) у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 13 240 грн.(по 3 310 грн. на користь кожного з позивачів) понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач

Судді