КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/6126/14-ц
Провадження № 4-с/488/19/18
УХВАЛА

Іменем України

17.05.2018 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Тузові Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Корабельного відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 23.08.2017 р., -

Встановив:

Скаржник ОСОБА_2 звернулася до суду із даною скаргою, в обґрунтування якої вказала, що постановою державного виконавця Корабельного відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області від 23.08.2017 р. було відкрито виконавче провадження № 54525547 з примусового виконання виконавчого листа № 2/488/351/15, виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва 10.08.2017 р. про зобовязання ОСОБА_2 надавати ОСОБА_3 можливість вільно спілкуватися з донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 9.00 до 19.00 протягом 3 днів весняних канікул та протягом 3 днів осінніх канікул відповідно до графіку загальноосвітнього закладу за місцем навчання дитини, протягом першого року після набрання чинності рішення у присутності матері, а далі без присутності.

Скаржник вважає вказану постанову такою, що була винесена державним виконавцем протиправно через те, що стягувачем до заяви про відкриття виконавчого провадження не додано квитанцію про сплату авансового внеску у розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Скаржник зазначає, що за таких обставин державний виконавець не мав передбачених законом підстав для відкриття виконавчого провадження, до того ж державний виконавець не дотримався вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», щодо направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження учасникам виконавчого провадження рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Посилаючись на таке, скаржник ОСОБА_2 у своїй скарзі просила:

-визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Корабельного відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області від 23.08.2017 р. про відкриття виконавчого провадження № 54525547.

В судове засідання скаржник ОСОБА_2 не зявилася, її представник надав заяву про слухання справи у його відсутність та уточнену скаргу, в якій просив визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Корабельного відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області від 27.03.2018 р. про відкриття виконавчого провадження № 56056050. Уточнена скарга була мотивована тим, що раніше оспорювана скаржником постанова від 23.08.2017 р. про відкриття виконавчого провадження (ВП № 54525547) була скасована начальником вищезазначеного відділу ДВС, після чого державним виконавцем була винесена нова постанова від 27.03.2018 р. про відкриття виконавчого провадження № 56056050, яка не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», щодо можливості знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Представник Корабельного ВДВС м. Миколаєва у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду свій відзив, у якому заперечував проти задоволення скарги через її безпідставність.

Дослідивши скаргу та зібрані по справі письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Частина перша ст. 18 ЦПК України визначає, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 18 цього ж Закону визначає права та обов'язки державних виконавців, зокрема, зазначає, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Корабельного відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_5 винесеною 23.08.2017 р., було відкрито виконавче провадження № 54525547, з примусового виконання виконавчого листа № 2/488/351/15, виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва 10.08.2017 р. про зобовязання ОСОБА_2 надавати ОСОБА_3 можливість вільно спілкуватися з донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 9.00 до 19.00 протягом 3 днів весняних канікул та протягом 3 днів осінніх канікул відповідно до графіку загальноосвітнього закладу за місцем навчання дитини, протягом першого року після набрання чинності рішення у присутності матері, а далі без присутності.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою начальника Корабельного відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області від 23.03.2018 р. вищевказана постанова про відкриття виконавчого провадження була скасована.

За таких обставин суд приходить до висновку, що предмет скарги ОСОБА_2 на час розгляду справи фактично відсутній, і її інтереси у виконавчому провадженні № 54525547 судового захисту не потребують.

Щодо вимог ОСОБА_2 за уточненою скаргою про оскарження постанови державного виконавця від 27.03.2018 р. про відкриття виконавчого провадження № 56056050, то суд вважає, що така скарга не може вважатись уточненою редакцією скарги, оскільки вона має самостійний зміст, предмет та підстави, що не повязані зі змістом первісної скарги. Тому вона може бути подана скаржником на загальних підставах, із дотриманням порядку, визначеному ст.ст. 447-449 ЦПК України, та подальшим визначенням судді для її розгляду у порядку, визначеному ч.ч. 2, 3 статті 14 ЦПК України.

Враховуючи наведене, суд знаходить необхідним відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Корабельного відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області від 23.08.2017 р. про відкриття виконавчого провадження № 54525547.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Корабельного відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 23.08.2017 р. (ВП № 54525547) відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.І. Селіщева