Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/354/17 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/1354/18 ОСОБА_1
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2017 року у управі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ПАТ «ПроКредит Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 11 лютого 2014 року між банком та ФОП ОСОБА_5 укладено рамкову угоду № FW1602.524.

Згідно з п.2.1. якої, кредитор на підставі угоди зобовязується здійснювати кредитування позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених угодою та кредитними договорами, а позичальник зобов'язується належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов'язань, а також належно виконувати усі інші зобов'язання, передбачені угодою та кредитними договорами.

Видача кредиту на підставі кредитної угоди здійснювалась шляхом укладення договору про надання траншу № 1602.44030/FW1602.524 від 11.02.2014 року, який є невідємною частиною кредитної угоди та не має самостійного значення.

В забезпечення виконання зазначених кредитних зобовязань ФОП ОСОБА_5, між ОСОБА_3 та банком укладено договір іпотеки № 316159-ІД1 від 11.02.2014 року, відповідно до якого предметом іпотеки є нерухоме майно: житловий будинок, з гаражем літ. П-2, загальною площею 331,6 кв.м., житлова площа 68,9 кв.м., реєстраційний номер 01, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Першотравнева, буд. 23, та земельна ділянка, загальною площею 0,0343 га, кадастровий номер :01:003:0275, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Першотравнева, буд. 23.

Відповідач порушила умови кредитної угоди та укладеного на її виконання договору про надання траншу, не забезпечила своєчасне погашення кредиту, внаслідок чого утворився борг перед банком з тривалою затримкою в погашенні у сумі 3 341 322,23 грн. який складається з: боргу по капіталу 1 699 131,74 грн.; боргу по процентам 67 369,99 грн.; боргу по процентах за час прострочення 285 947,95 грн.; пені 1 288 872,55 грн.

На адресу відповідача була направлена вимога про усунення порушених кредитних зобовязань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги та про добровільне виселення.

Однак вимога банку була проігнорована, а зобовязання не виконані.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд, звернути стягнення на нерухоме майно, що перебуває в іпотеці ПАТ «ПроКредит Банк», відповідно до договору іпотеки №316159-ІД1 від 11.02.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 1351, а саме: житловий будинок, з гаражем літ. П-2, загальною площею 331,6 кв.м., житлова площа 68,9 кв.м., реєстраційний номер 01, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Першотравнева, буд. 23 та земельну ділянку, загальною площею 0,0343 га, кадастровий номер :01:003:0275, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Першотравнева, буд. 23, що належать ОСОБА_3, в рахунок погашення кредитної заборгованості за рамковою угодою №FW1602.524 від 11.02.2014 року, укладеним в її межах договором про надання траншу № 1602.44030/FW1602.254 від 11.02.2014 року, на загальну суму заборгованості 3 341 322,23 грн., з яких: 1 699 131,74 грн. борг по капіталу; 67 369,99 грн. борг по процентах по графіку; 285 947,95 грн. борг по процентах за час прострочення; 1 288 872,55 грн. пеня, шляхом продажу на прилюдних торгах, у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження» за початковою ціною 3 347 738,00 грн. відповідно до висновків про вартість майна від 10.10.2016 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2017 року позов задоволено.

Звернуто стягнення на нерухоме майно, що перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», відповідно до договору іпотеки №316159-ІД1 від 11.02.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 1351, а саме: житловий будинок, з гаражем літ. П-2, загальною площею 331,6 кв.м., житлова площа 68,9 кв.м., реєстраційний номер 01, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Першотравнева, буд. 23 та земельну ділянку, загальною площею 0,0343 га, кадастровий номер :01:003:0275, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Першотравнева, буд. 23, що належать ОСОБА_3, в рахунок погашення кредитної заборгованості за Рамковою угодою №FW1602.524 від 11.02.2014 року, укладеним в її межах Договором про надання траншу № 1602.44030/FW1602.254 від 11.02.2014 року, на загальну суму заборгованості 3 341 322,23 грн., з яких: 1 699 131,74 грн. борг по капіталу; 67 369,99 грн. борг по процентах по графіку; 285 947,95 грн. борг по процентах за час прострочення; 1 288 872,55 грн. пеня, шляхом продажу на прилюдних торгах, згідно з Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною не менше, ніж 3 347 738,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 50 119,83 грн.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що ні відповідача ні його представника не було повідомлено належним чином, судом неналежним чином вирішено питання, що судової будівельно-технічної експертизи, а відповідно неналежним чином вирішено питання щодо встановлення початкової ціни. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

На апеляційну скаргу представник ПАТ «ПроКредит Банк» подав відзив у якому зазначав, що суд першої інстанції правильно та всебічно встановив обставини справи, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Також зазначає, що відповідач не сплатив вартість проведення експертизи, що свідчить про його намір лише затягнути розгляд справи, а не довести певні обставини.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 11.02.2014 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та ФОП ОСОБА_5 укладено рамкову угоду № FW1602.524.

Договором про надання траншу № 1602.44030/FW1602.524 від 11.02.2014 року укладеного між ФОП ОСОБА_5 та ПАТ «ПроКредит Банк» встановлено, що кредитор на підставі на умовах рамкової угоди № FW1602.524 від 11.02.2014 року, а також цього договору зобовязується надати позичальнику кредит, а позичальник зобовязується належно виконати усі умови, необхідні для його отримання, належно здійснювати погашення грошових зобовязань та виконання усіх інших зобовязань, передбачених рамковою угодою та цим договором.

11.02.2014 року в якості забезпечення кредитних зобовязань ОСОБА_5, між ОСОБА_3 та ПАТ «ПроКредит Банк» був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6 за реєстровим № 1351, відповідно до умов якого, іпотекодавець ОСОБА_3 передала в іпотеку на умовах визначених договором, нерухоме майно, а саме: житловий будинок, з гаражем літ. П-2, загальною площею 331,6 кв.м., житлова площа 68,9 кв.м., реєстраційний номер 01, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Першотравнева, буд. 23, заставна вартість 1 807 600,00 грн., та земельна ділянка, загальною площею 0,0343 га, кадастровий номер :01:003:0275, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Першотравнева, буд. 23, заставна вартість 337 360,00 грн. (п. 2.1, п. 2.2.1 договору).

У порушення умов договорів ОСОБА_5 свої зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 07.11.2016 року, заборгованість складає 3 341 322,23 грн., з них: капітал 1 699 131,74 грн.; проценти 67 369,99 грн.; проценти за неправомірне користування кредитом 285 947,95 грн.; пеня 1 288 872,55грн.

На адресу ОСОБА_5 направлялись вимоги про усунення порушень кредитних зобовязань та про попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання даної вимоги, що підтверджується листами № 1-2/16/2105/2 від 14.06.2016 року, № 1-2/16/2105/1 від 14.06.2016 року.

Згідно з ч.1 ст. 7 ЗУ «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, а також витрат, повязаних з предявленням вимоги за основним зобовязанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження предмета іпотеки, витрат на страхування предмету іпотеки, збитків, завданих внаслідок порушення умов цього Договору та умов Кредитного договору, витрати на здійснення оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності, які поніс Іпотекодержатель.

Відповідно до п. 6.1 Договору іпотеки, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення позичальником та/або іпотекодержателем умов кредитних договорів чи договору та в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до п.6.7. Договору іпотеки, сторони погодилися, що належним та достатнім доказом наявності порушень договору та/чи кредитних договорів, наявності, виду, розміру, строку тощо основних зобов'язань є письмова довідка іпотекодержателя.

Відповідно до п. 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», передбачено, що резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам ст. 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обовязковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Згідно зі звітом експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,0343 га (з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)), яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Першотравнева, буд. 23 і є власністю ОСОБА_3, від 10.10.2016 року ідентифікатор за базою даних ФДМУ № 1369928_10102016_1608. На підставі проведених розрахунків оцінювач робить висновок що оціночна вартість земельної ділянки становить 177 268,00 грн.

Також, відповідно до звіту про оцінку майна від 10.10.2016 року ідентифікатор за базою даних ФДМУ № 13699538_10102016_1671, на підставі проведених розрахунків оцінювач робить висновок, що оціночна вартість земельних поліпшень (житловий будинок, з гаражем літ. П-2, загальною площею 331,6 кв.м., що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Першотравнева, буд. 23) становить 3 170 470,00грн.

З урахуванням викладеного, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо визначення початкової ціни предмета іпотеки, оскільки вона повинна бути визначена на рівні не нижчому ніж визначена субєктом оціночної діяльності станом на 10.10.2016 року на загальну суму 3 347 738,00 грн., яку й слід зазначити як початкову ціну предмета іпотеки при вирішенні звернення стягнення на нього у спосіб визначений позивачем та який відповідає Закону України «Про іпотеку».

Посилання у апеляційній скарзі на те, що відповідача не було належним чином повідомлено є безпідставним, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Безпідставними є і доводи викладені у апеляційній скарзі, щодо обставин з проведення судової будівельно-технічної експертизи, оскільки вбачається саме дії відповідача не сприяли у належному виконанню покладених на експерта обовязків. Посилання на наданий висновок суду апеляційної інстанції не є підставою для скасування судового рішення, оскільки по-перше він не був предметом дослідження судом першої інстанції, а по-друге на висновки суду не впливає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2017 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 11 червня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: