РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

при секретарі Протас Ю.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 (адреса: с. Судобичі, Дубенського р-ну, Рівненська область) про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 04.10.2012 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2000 гривень на платіжну картку. Щодо зміни встановлення чи зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку». Позивач свої зобов»язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Відповідач свої зобов»язання по договору не виконала, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору. В зв»язку з цим виникла заборгованість в сумі 19454 грн., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 1953 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 16102,81 грн, а також штрафів - 500 грн. фіксована частина, 902,83 грн. - процентна складова. На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання своїх зобов»язань, тому просить стягнути з останньої вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі.

Відповідачкою подано до суду відзив на позов, де вона заперечує проти позовних вимог в частині стягнення штрафу, посилаючись на те, що вимога банку про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом 16 102,81 грн., штрафу (фіксована частина 500 грн., та процентна складова - 902,83 грн.) задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Представник позивача подав до суду заяву, де просить розгляд справи проводити без його участі у порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до повного задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи малозначні справи.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із матеріалів справи відповідно до укладеного договору договору №б/н від 04.10.2012 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2000 гривень на платіжну картку. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання послуг, правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.6).

В зв»язку із неналежним виконанням відповідачкою договірних зобов»язань утворилася заборгованість в сумі 19454,49 грн.(а.с.4-5).

Будь-яких доказів на спростування заборгованості з повернення тіла кредиту в розмірі 1953,85 грн. відповідачем суду не надано.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

У той самий час, згідно з умовами кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафів, як виду цивільно-правової відповідальності за інші правопорушення: один із них - несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У зв'язку з викладеним, відповідач зобов'язаний повернути позивачу кредит та сплатити відсотки у розмірах визначених договором, та визначену у договорі суму штафу за неналежне виконання зобовязання.

При цьому, суд зазначає, що заперечення відповідача по подвійну відповідальність визначену у позовних вимогах за неналежне виконання зобов»язання у вигляді сплати штрафу та пені не знайли свого підтвердження, оскільки у відповідності до розрахунку суми позовних вимог, нарахування пені за довогірними правовідносинами стороною позивача не проводилось.

Згідно зі ст.ст. 12-13 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, в якому були визначені всі істотні умови та передбачені наслідки невиконання цих умов. Відповідач належним чином свої обовязки за договором не виконував, внаслідок чого допустив виникнення заборгованості. Таким чином, враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомленим з умовами кредитування, уклавши кредитний договір, не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту та процентів за користування ним, хоча взяв на себе зобовязання їх виконувати та вчасно погашати заборгованість, не подає відомості про причини порушення взятих на себе зобов»язань, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

У зв'язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені по справі судові витрати у розмірі 1600 грн. відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 273, 282, 284 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (адреса: вул.Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро) до ОСОБА_1 (адреса: с. Судобичі, Дубенський р-ну, Рівненська обл.) про стягнення заборгованості - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, (адреса: с. Судобичі, Дубенського р-ну, Рівненська область) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (, рах. №3111, МФО 305299, юридична адреса: 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) заборгованість за кредитним договором №б/н від 04.10.2012 року в розмірі 19459 гривень 49 копійок, що складається із заборгованості за кредитом в сумі 1953 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 16102,81 грн, а також штрафів - 500 грн. фіксована частина, 902,83 грн. - процентна складова та 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: