Справа № 309/3368/16-ц
Провадження № 2/309/23/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання Данило І.С.

позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2, їхнього представника ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Хустського нотаріального округу ОСОБА_6 про усунення від права спадкування за законом -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4, про усунення його від права спадкування за законом, на майно їхнього брата ОСОБА_7, який помер 04.04.2016 року. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що померлий був їхнім рідним братом та проживав самотнім у їхньому батьківському будинку в с. Сокирниця по вул. Борканюка № 8, Хустського району Закарпатської області. Відповідач по справі є сином померлого, однак він народився після того як їхній брат припинив шлюбні відносини з колишньою дружиною та розірвав з нею шлюб. Від свого народження відповідач ОСОБА_4 ні одного дня не проживав разом зі своїм померлим батьком та не спілкувався з ним на протязі всього свого життя. При цьому, померлий сплачував колишній дружині аліменти на утримання відповідача до його повноліття. В 2012 році їхній брат - ОСОБА_7 важко хворів і позивачі як рідні сестри вели догляд за ним, годували його, купляли ліки, всіляко допомагали йому. Однак, його рідний син ОСОБА_4І, який є відповідачем у справі, під час хвороби свого батька ухилявся від на дання йому допомоги і не давав коштів на лікування та фактично ніколи не спілкувався з батьком, не відвідував його і взагалі не цікавився його життям. У померлого брата були проблеми із захворюванням серця, він переніс складну операцію і через свій вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані, потребував постійного піклування, догляду та матеріальної допомоги. Вони понесли усі витрати, повязані з лікуванням, доглядом їхнього брата та його похованням, в той час як його син не витратив на догляд, лікування та поховання свого батька жодної копійки, а зараз заявив про наміри успадкувати майно померлого. З приводу вказаних обставин вони змушені були звернути ся до суду з вимогою про усунення від спадщини відповідача у відповідності до вимог визначених ч. 5 ст.1224 ЦК України.

Після відкриття провадження у справі, за вимогою позивачів було вжито заходи забезпечення позову, відповідно до ухвали судді Хустського районного суд від 10.10.2016 року, у виді заборони приватному нотаріусу Хустського нотаріального округу ОСОБА_6 вчиняти нотаріальні дії щодо всього спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_7, що помер 04.04.2016 року.

В судовому засіданні позивачі та їхній представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити позов у повному обсязі на підставі наявних у справі доказів, які вони надали в обґрунтування свої вимог.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Відповідач пояснив, що дійсно народився після того як його померлий батько ОСОБА_7 припинив спільне проживання з його матірю. За весь час свого життя вони з батьком не спілкувалися, так як останній уникав з ним будь-якої зустрічі та спілкування. Будучи в шкільному віці, він на різдвяні свята приходив до батька, однак останній, не захотів з ним спілкуватися. Після цього він з батьком не підтримував жодних стосунків і про те що батько захворів дізнався від позивачів, але вони не ставили жодних питань про необхідність матеріальної допомоги батьку на лікування, тому він не приймав участі у його лікуванні. Про смерть батька він дізнався також від односельчан та був на похороні, однак на його пропозицію про участь у проведенні поховання батька позивачі категорично відмовилися. Вважає що він умисно не усунувся від участі у спілкуванні з батьком та його забезпеченні, а тому не має підстав для задоволення позовних вимог. Відповідач та його представник просили суд відмовити в задоволенні позову через його недоведеність.

Приватний нотаріус Хустського нотаріального округу ОСОБА_6, до суду подав письмову заяву з проханням проводити судовий розгляд даної справи без його участі, залишивши питання про задоволення позову або його відмову на вирішення суду.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в близьких родинних відносинах з громадянином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 04.04.2016 року. Так, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 є рідними сестрами померлого, а відповідач ОСОБА_4 є сином померлого.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачі посилалися на те, що відповідач ОСОБА_4, будучи рідним сином їхнього померлого брата ухилився від своїх обовязків щодо утримання та догляду за своїм батьком, коли останній важко захворів і потребував такої підтримки та лікування. Більше того, за все своє життя відповідач фактично ніколи не спілкувався з батьком, не відвідував його та не цікавився його життям.

Зазначені доводи позивачів під час судового розгляду підтвердилися поясненнями самих сторін, допитаного свідка ОСОБА_8 та дослідженими письмовими доказами доданими до матеріалів справи.

Заперечуючи предявлений позов, відповідач ОСОБА_4 сам визнав та підтвердив ту обставину, що він народився в період коли його батьки фактично припинили свої сімейні відносин та спільно не проживали і жодного дня у своєму житті він з батьком не проживав. Також за весь час свого життя він з батьком не спілкувався, не підтримував з ним жодних відносини та не навідував його, так як на його думку батько уникав спілкування та зустрічей з ним. Про єдиний випадок та намагання зустрітися з батьком, відповідач приводив як приклад відвідування одного разу померлого батька під час різдвяних свят, коли він був учнем школи.

Вказаний випадок підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, яка була класним керівником у школі де навчався ОСОБА_4, та проживала по сусідству із померлим ОСОБА_7 При цьому, відповідач у продовж розгляду справи стверджував, що він не мав жодного умислу на ухилення від своїх обовязків по догляду за батьком, що всі ці умови були створені самим батьком та з участю позивачів, однак доказів про ці обставини в ході судового розгляду відповідач не навів.

В судовому засіданні досліджено докази надані позивачами, які підтверджують факт важкого захворювання громадянина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2. За наданими виписками із медичної картки стаціонарного хворого на імя ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено, що останній важко захворів на серцево-судинне захворювання та з 22.02.2012 року проходив неодноразово лікування в кардіологічному відділенні Хустської районної лікарні, кардіохірургічному відділенні Закарпатського обласного клінічного кардіологічного диспансеру та Національному інституті серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова, де в липні 2012 року він переніс складну хірургічну операцію на серці. Згідно даних виписок з медичної картки ОСОБА_7 втратив працездатність, став інвалідом ІІ - (другої) групи, і впродовж 2012 2015 років постійно хворів та лікувався.

На час лікування в Національному інституті серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова, проводилося оформлення договору добровільного страхування життя хворого ОСОБА_7, який був оплачений та оформлений позивачкою ОСОБА_1, що здійснювала догляд за хворим.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ФМ №205591, виданого виконкомом Сокирницької сільської ради 07.04.2016 року, громадянин ОСОБА_7 помер 04.04.2016 року у віці 53 роки, про що зроблено актовий запис № 16.

Факт участі позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 у лікуванні, догляді за хворим братом - ОСОБА_7 до його смерті та похованні останнього, підтверджений в судовому засіданні актом Сокирницької сільської ради Хустського району, від 21.09.2016 року та довідкою виданою Сокирницькою сільською радою №1628 від 23.09.2016 року.

Суд також звертає увагу на те, що відповідач в ході розгляду справи не довів жодним чином, чи вживав він яких-небудь заходів для забезпечення свого хворого батька та у чому полягали його намагання або спроби у догляді або лікуванні останнього. Його твердження про створення самим батьком та позивачами умов що призвели до усунення його від можливості брати участь у лікуванні та утриманні батька, а також відсутність у нього умислу на ухилення від своїх обовязків по догляду за батьком, є голослівними і суд не може брати такі твердження до уваги, оскільки під час розгляду справи не встановлено жодних доказів на підтвердження таких доводів відповідача.

Наведені вище обставини свідчать про те, що ОСОБА_7, внаслідок важкого захворювання, перенесеної операції повязаної з хворобою серця втратив працездатність, потребував тривалого лікування та догляду, який йому надавали позивачі по справі, що свідчить про перебування останнього фактично у безпорадному стані через тяжку хворобу, яка стала причиною його смерті.

З огляду на вище наведене, суд оцінивши в сукупності встановлені по справі докази, вважає позовні вимоги позивачів доведеними обґрунтованими і таким що підтверджені достатніми, допустимими та належними доказами у справі, а тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.12,13,76-78,142,206,247,258-268 ЦПК України, ст.ст.1224 ЦК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення від права спадкування за законом - задовольнити.

Усунути ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 від права на спадкування за законом на майно померлого батька ОСОБА_7, який помер 04 квітня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_9

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_9Д