Справа № 740/463/18
Провадження № 2/740/721/18
УХВАЛА

іменем України

12 червня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

секретаря Полєтавкіної М.О.,

за участю представника ОСОБА_2- адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ніжині Чернігівської області позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача Ніжинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби, про скасування арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про скасування арешту накладеного на 1/3 частку квартири №40, що розташована в будинку №10 по вул.Семашка в м.Ніжині Чернігівської області.

Вимоги мотивує тим, що арешт на дане майно було накладено державним виконавцем при виконанні виконавчого листа №2-986 від 08.06.2005 року про стягнення з неї на користь ОСОБА_4 коштів в сумі 885 грн. Виконавче провадження 12.01.2010 було завершене та винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 закону України «про виконавче провадження». Дане виконавче провадження було передано до архіву і через три роки знищене, однак арешт з майна не знятий.

Оскільки на даний час не існує жодних підстав для продовження арешту майна та оголошення заборони на його відчуження, а вона в повній мірі не може реалізувати свої права, тому і звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 06 березня 2018 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

16 березня 2018 року у підготовче судове засідання відповідач не зявилася. На сайті суду було розміщено оголошення та відповідачу було запропоновано протягом п»ятнадцяти днів з дня опублікування оголошення на сайті суду про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву відповідно до ст. 278 ч.1 ЦПК України, але він у встановлений судом строк відзив не подав, що згідно ч.2 ст.191 ЦПК України є підставою для вирішення спору за наявними матеріалами справи.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не зявилася подавши заяву про розгляд справи без їхньої участі та про підтримку вимог.

Третя особа Ніжинський міськрайонний відділ ДВС в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності нез*явившихся учасників справи.

Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Державним виконавцем Державної виконавчої служби в місті Ніжині та Ніжинському районі ОСОБА_5 було винесено постанову серія АН №444496 від 11.05.2006 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на виконання виконавчого листа №2-986 від 08.06.2005 року виданого Ніжинським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 885,00 грн. На підставі даної постанови накладено арешт на 1/3 частку квартири №40 в м.Ніжин по вул. Скмашка, буд 10. (а.с.8-10, 14-16).

На звернення представника позивача адвоката ОСОБА_3 до Ніжинського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального Управління юстиції у Чернігівській області отримано відповідь про те, що на виконанні у відділі ДВс перебувало виконавче провадження №1829151 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 885,00 грн. Виконавче провадження було завершене 12.01.2010 року. Згідно інформаційної довідки із спец розділу виконавчих проваджень 11.05.2006 року була винесена постанова про накладення арешту на 1/3 частки квартири, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності. Документи виконавчого провадження знищені в установленому законом порядку.(а.с.6).

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності із ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2статті 158 Цивільного процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до абз. 4 п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (ч. 3ст. 154 ЦПК України). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (ч. 4ст. 154 ЦПК України). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що арешт майна був заходом виконання рішення суду, а виконавче провадження на даний час знищено, однак державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування даних заходів, що обмежує права позивача як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним, суд вважає правильним здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом звільнення його з-під арешту.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст 317, 319, 321, 391 ЦК України. 158 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скасувати арешт, накладений на 1/3 частку квартири №40, що розташована в будинку №10 по вул.Семашка в м.Ніжині Чернігівської області,постановою від 11.05.2006 року.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області протягом п*ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г