Справа № 382/167/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

11 червня 2018 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготині Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,в котрій зазначено, що 21 грудня 2017 року близько 17 год. 30 хв. в м. Яготин Київської області по вул. Незалежності, поблизу

магазину «Єра» на неї раптово напала собака відповідача бійцівської породи, яку він вигулював без намордника та повідка, а саме породи «стафтерєр» повна назва якої «тер'єр американський стафордширський». Під час нападу собака відповідача звалила її з ніг, порвала верхній одяг, спричинивши травму та фізичний біль. Так, у результаті нападу собаки вона отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому ноги, внаслідок чого перебувала на стаціонарному лікуванні у Яготинській центральній лікарні у період з 25.12.2017 по 29.12.2017. У зв'язку з перебуванням на лікуванні вона понесла вимушені матеріальні збитки на купівлю медикаментів на загальну суму 1674,54 гривень 54 копійок.

Постановою Яготинського районного суду Київської області від 22 грудня 2017 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 85 грн. з конфіскацією тварин.

Згідно даної постанови, судом встановлено, що ОСОБА_2 21 грудня 2017 року близько 17 год. 30 хв. в м. Яготин Київської області по вул. Незалежності, поблизу магазину «Єра» мав при собі двох собак породи стафтерєр, які були без намордників, та завдали шкоди здоров'ю гр. ОСОБА_1, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В силу ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Так, згідно ч. 1 ст. 1166 ЦПК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно положень ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особа, яка супроводжує тварину, зобов'язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною.

Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов'язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей.

Положеннями ч. 4 ст. 12 вищевказаного Закону, визначено, що шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Пунктом 7 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР від 17 червня 1980 року передбачено, що власникам собак дозволяється виводити їх з жилих та ізольованих приміщень, а також ізольованих територій в загальні двори або на вулицю (з обов'язковим забезпеченням безпеки людей) тільки на короткому повідку і в наморднику, крім собак дрібних порід, на яких у реєстраційних посвідченнях зроблено відповідну відмітку.

Відповідно до Переліку порід собак, відповідальність власників яких підлягає обов'язковому страхуванню за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам, що міститься в Додатку 1 до Порядку і правил проведення обов'язкового страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 944 від 09 липня 2002 року, відповідальність власників собак породи «тер'єр американський стафордширський» за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам, підлягає обов'язковому страхуванню.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використання, зберігання хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Також у зв'язку з неправомірними діями відповідача, їй було завдано моральної шкоди. Так, після вказаного інциденту із нападом собаки, вона зазнала великого стресу та деякий час знаходилась в шоковому стані, в неї погіршився сон, з'явилось відчуття постійного страху, внаслідок чого вона постійно знаходиться в стані сильного душевного хвилювання та напруги. Вона отримала дуже болючі тілесні ушкодження, перенесла операцію, фізичні болі, хвилювання, незручності при сидінні, побічні дії антибіотиків у вигляді загальної слабкості. По сьогоднішній день вона пересувається лише з палицею, не маю змоги нормально ходити.

Крім того, до цього вже траплялись випадки нападу собаки відповідача на людей, однак відповідач не прийняв міри щоб запобігти виникненню ситуації нападу та не реагував на ситуацію нападу. Так, собака була без намордника, а сам власник не утримував собаку на поводці. А тому, вважає, що такі дії відповідача пов'язані з непрямим умислом, тобто відповідач міг передбачити вірогідність виникнення та розвитку ситуації, а також міг прийняти правильне рішення і реалізувати його. В зв'язку з вищевикладеним розмір моральної шкоди оцінює в 20 000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України віл 31 березня 1995 року 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайновой шкоди" (зі змінами,внесеними постановою від 25 травня 2001 року N 5) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

З пункту 5 зазначеної Постанови вбачається, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних и фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до пункту 9 вказаної вище Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З огляду на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача 1674, 54 гривень матеріальної шкоди та 20000 гривень моральної шкоди.

В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позову та додала до зазначеного в позові, те що два з половиною місяці вона перебувала на лікарняному та була позбавлена можливості отримувати дохід. При цьому півтора місяці взагалі сама не могла рухатись та обслуговувати себе, лише зі сторонньою допомогою. Відповідач нічого не відшкодовував. При цьому їй знову визначили операційне втручання на нозі, що пов'язане з отриманим ушкодженням зазначеним в позові.

Відповідач в судовому засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений відповідно до ч.8 п.1, п.11 ст.128 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

З показань свідка ОСОБА_3, вбачається, що у грудні 2017 року біля 20 - тих чисел, та між 17-18 годиною, вона бачила позивачку, яка після нападу собак, розташована була на снігу. На лівому боці біля грудей де здійснювався напад собаками, тіло мало фіолетово-синій колір. Права нога була опухла, та пошкоджена куртка була у позивачки. Перед даним нападом бачила чоловіка з собаками.

З показань свідка ОСОБА_4, вбачається, що після нападу собак, в його дружини, що є позивачкою по справі, була ушкоджена права нога. Він перебував з позивачкою в автомобілі швидкої допомоги. Виявлено було переломи у трьох містах, проводилася операція, було ушкодження біля грудей.

З показань свідка ОСОБА_5, вбачається, що того дня в грудні біля 20- тих чисел 2017 року, між 17-18 годиною, вона бачила чоловіка з собаками, а невдовзі бачила як собаки напали на позивачку по справі та вона впала на землю, собаки були біля неї. В зв'язку з чим була ушкоджена права нога, яка опухла. Також було ушкодження біля грудей.

Так, з копії паспорту та довідки (а.с.4-5), постанови Яготинського районного суду Київської області від 22 грудня 2017 року (а.с.3), листа (а.с.6, 9), копію висновку щодо відсутності ознак кримінального правопорушення (а.с.7), копії квитанцій (а.с.8), виписки з медичної карти амбулаторного хворого (а.с.10), в судовому засіданні встановлено, що 21 грудня 2017 року близько 17 години 30 хвилин дві собаки породи стафтер'єр, які є власністю ОСОБА_2, в м. Яготині Київської області по вул. Незалежності, поблизу магазину «Єра» вкусили ОСОБА_1. Згідно постанови Яготинського районного суду Київської області від 22 грудня 2017 року ОСОБА_2 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.154 КПАП України. Згідно висновку щодо відстуності ознак кримінального правопорушення від 22 грудня 2017 року, ознаки будь-якого кримінального правопорушення в діях ОСОБА_2 відстуні, проте вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбачені ст.154 КпАП України. В зв'язку з отриманими ушкодженнями позивачка мала діагноз: трьох кістковий перелом правого г/ступневого суглобу зі зімщенням уламків. Садна ділянки лівої молочної залози нанесених собакою. Її було призначено лікування на яке вона витратила 1675, 54 гривень.

Так, враховуючи, що позивачка, має право на відшкодування моральної шкоди, та враховуючи глибину її страждань, та позбавлення її можливості реалізації своїх можливостей, а також враховуючи ступінь її моральних страждань, оскільки в її житті відбулися вимушені зміни та порушився її звичайний ритм життя, при цьому враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд оцінює в 10 000 гривень.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1,2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки... 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до Узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо розгляду судами цивільних справ розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розглядаючи позови про відшкодування моральної шкоди, судам слід враховувати, що згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України, 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з врахуванням інших обставин).

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використання, зберігання хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, враховуючи вище викладене, а також те, що позивачці завдано матеріальну шкоду та певних моральних страждань, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні і матеріалах справи. З врахуванням наведеного, позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 280-283, 258-259, 263, 265, 268, 354, 141 ЦПК УКраїни, ст.ст.23, 1166, 1167, 1187, 1195 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого АДРЕСА_1на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканки АДРЕСА_2, 1674 (одну тисячу шістсот сімдесят чотири) гривні 54 (п'ятдесят чотири) копійки матеріальної шкоди та 10000 (десять тисяч) моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1409 (одну тисячу чотириста дев'ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом 30 днів з дня отримання його копії. Учасник справи якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 21 червня 2018 року, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Кисіль О.А.