Справа № 495/643/18
З а о ч н е р і ш е н н я
22 березня 2018 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючої одноособово - судді Шевчук Ю.В.,
при секретарі - Мамончик К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровський в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та встановити порядок виконання рішення суду, зазначивши що вказане рішення є підставою для зняття з реєстраційного обліку,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та встановити порядок виконання рішення суду, зазначивши що вказане рішення є підставою для зняття з реєстраційного обліку.
В судове засідання представник позивачки не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просив не здійснювати, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
В судове засідання відповідачі не з'явились, були повідомлені належним чином, шляхом надіслання судової повістки на адресу місця їх реєстрації, причини неявки суду не відомі.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.
В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 являється власником житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 06.12.1997 року, зареєстроване в реєстрі за №1-4863 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2008 року, зареєстроване в реєстрі за №6958, посвідчене державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області Чухрай І.В..
Вказаний житловий будинок складався з двох частин (квартира №1 та №2).
В вказаному житловому будинку крім позивачки зареєстровані відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3, які фактично тривалий час не проживають, їх особисті речі відсутні, що підтверджується актом КП «ЖЕО-№1» від 01.02.2018 року.
Реєстрація відповідачів створює суттєві перешкоди для здійснення позивачкою своїх прав як власника, користуватися та розпоряджатися житловим будинком, крім того, позивачка змушена сплачувати комунальні послуги за всіх осіб прописаних в житловому будинку, включаючи відповідачів.
Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, що мають в приватній власності житло, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Згідно ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України в п.11 постанови №2 «про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України» від 12.04.1985 року зі змінами та доповненнями вказано, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї зазначеної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК.
Крім того, згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, в частині встановити порядок виконання рішення суду та зазначити в резолютивній частині, що дане рішення є підставою для зняття з реєстраційного обліку відповідачів необхідно відмовити у задоволенні у зв'язку з відсутністю спору з цього приводу, оскільки позивачка не зверталась до Білгород-Дністровського РВ ДМС України в Одеській області з заявою про знаття з реєстрації місця проживання відповідачів та їй не було відмовлено з даного приводу.
Керуючись ст.72, 150 ЖК України, ст.ст.386, 391 ЦК України, ст.ст.12, 13, 128, 223, 247, 263, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та встановити порядок виконання рішення суду, зазначивши що вказане рішення є підставою для зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя :