Провадження № 2/344/1737/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

07 червня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме домоволодінням АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме домоволодінням АДРЕСА_1 Позовні вимоги мотивував тим, що йому на праві власності належить домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 згідно договору дарування від 17.05.2005 року. За вказаною адресою окрім нього, зареєстрована його колишня дружина - відповідачка ОСОБА_2, шлюб з якою розірвано 08.06.2015 року, однак за вказаною адресою не проживає з моменту розірвання шлюбу. Витрати на утримання будинку відповідачка не несе. Реєстрація ОСОБА_2 у вищевказаному домоволодінні порушує його права як власника. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме домоволодінням АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 вимоги заявленого позову підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просив позов задоволити в повному обсязі. Не заперечив щодо винесення заочного рішення (а.с. 25).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, хоча про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 28).

З урахуванням думки позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого ОСОБА_1 позивається про його відновлення, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Як вбачається з копій: договору дарування домоволодіння від 17.05.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Стецьків М.І., зареєстровано в реєстрі за №3-1016, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації НОМЕР_1 від 06.06.2005 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 29, 30).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.06.2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 20.05.1996 року у виконкомі Угорницької сільської ради Івано-Франківської міської ради, актовий запис №6. Після реєстрації розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище "ОСОБА_2" (а.с. 16).

Відповідно до довідки Угорницької сільської ради Івано-Франківської міської ради №342 від 07.06.2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані в числі інших осіб ОСОБА_1, 1969 р.н. - власник будинку; ОСОБА_2, 1970 р.н. - дружина (а.с. 27).

Як вбачається з акту обстеження проживання: ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 від 17.04.2018 року, свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 стверджують, що ОСОБА_2 не проживає за вищевказаною адресою (а.с. 26).

Позивач ОСОБА_1 вказує, що реєстрація ОСОБА_2 у його домоволодінні, яка насправді там не проживає, перешкоджає здійсненню ним права на вільне користування майном.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК Україн на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 64 Житлового кодексу УРСР встановлено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що реєстрація ОСОБА_2 у домоволодінні АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_1, створює перешкоди у здійсненні ним права власності вільного користування і розпорядження вказаним будинком, а тому його слід поновити.

Оскільки, відповідачка не проживає у вищевказаному домоволодінні, понад строки встановлені законодавством, не несе витрати по його утриманню, а тому її слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме домоволодінням АДРЕСА_1

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 150 ЖК України, ст.ст. 317, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме домоволодінням АДРЕСА_1 - задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме - домоволодінням АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 15.06.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.