Номер провадження: 22-ц/785/4708/18
Номер справи місцевого суду: 495/4339/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.

при секретарі: Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересована особа Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на дії державного виконавця,за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської область від 16 березня 2018 року,-

встановила:

09 червня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відповідно до якої просить суд визнати протиправними дії головного державного виконавця Чекерської Л.В. Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області стосовно прийняття до примусового виконання виконавчого документа, строк предявлення якого до примусового виконання закінчився, а також скасувати постанову від 22.05.2017 року про відкриття виконавчого провадження №53978779, згідно уточнення до скарги на дії державного виконавця від 08.11.2017 року, просить суд: визнати неправомірними дії відповідальної посадової особи Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на яку покладено обовязок вхідної реєстрації виконавчих документів та внесення їх до автоматизованої системи виконавчого провадження; визнати неправомірними дії виконуючого обовязки начальника Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області; визнати неправомірними дії головного державного виконавця Чекерської Л.В. Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області; постановити окрему ухвалу стосовно неправомірних дій головного державного виконавця, виконуючого обовязки начальника Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та відповідальної посадової Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, так як ці дії містять ознаки правопорушення.

В обґрунтування скарги зазначає, що 06.06.2017 року головним державним виконавцем Чекерською Л.В. Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області його представнику діючому на підставі довіреності вручено копію постанови про відкриття виконавчого провадження №53978779 від 22.05.2017 року про прийняття до примусового виконання постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.12.2016 року по справі №495/10198/16-п про стягнення з ОСОБА_2 судового збору на користь держави в розмірі 275,60 грн.

Зазначає, що вказана постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.05.2017 року прийнята з порушення Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.12.2016 року у справі №495/10198/16-п вступила в законну силу 10.01.2017 року, строк предявлення до примусового виконання спливає 11.04.2017 року.

Таким чином, 22.05.2017 року головним державним виконавцем Чекерською Л.В. Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №53978779 порушено вимоги ст. ст. 1, 2, ч.4 ст. 4, ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», та ч. 4 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Також зазначає, що 30.10.2017 року його представнику стало відомо про те, що: 27.01.2017 року посадовою особою державної виконавчої служби Сафроновою було отримано від Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області постанову про стягнення з ОСОБА_2 судового збору в сумі 275,60 грн. на користь держави; 18.05.2017 року відповідальною посадовою особою державної виконавчої служби було зареєстровано вхідною кореспонденцією постанову про стягнення з ОСОБА_2 судового збору в сумі 275,60 грн. на користь держави; 18.05.2017 року виконуючою обовязки начальника Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 було завізовано супровідний лист Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області; 18.05.2017 року відповідальною посадовою особою Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області внесено відомості про надходження з Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області постанови про стягнення з ОСОБА_2 судового збору в сумі 275,60 грн. на користь держави, отже вказана постанова про стягнення судового збору зареєстрована вхідною кореспонденцією 18.05.2017 року (тобто через 4 місяці та 22 дні).

Вважає, вказані дії посадової відповідальної особи, виконуючого обовязки начальника та головного державного виконавця Чекерської Л.В. неправомірними, у звязку із чим й звернувся до суду із відповідною скаргою.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської область від 16 березня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_2, заінтересована особа Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на дії державного виконавця відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2подав апеляційну скаргу у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської область від 16 березня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 16 травня 2018 року, сторони не зявилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 27 грудня 2016 року постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №495/1098/16-п з ОСОБА_2 на користь держави було стягнуто судовий збір в розмірі 275,60 грн.

25 січня 2017 року за вих. 5/2217/17-вих копія вказаної постанови для виконання в частині стягнення судового збору була надіслана до відділу Державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Згідно копії Реєстру вихідної розписної кореспонденції Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за 26.01.2017 рік, копія постанови суду від 27.12.2016 року за вих. 5/2217/17-вих до відділу Державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області надійшла 27.01.2017 року, про що свідчить підпис Сафронової.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно до п.2 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання.

Так, копія постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.12.2016 року по справі №495/10198/16-п в частині стягнення з ОСОБА_2 судового збору в розмірі 275,50 грн. на користь держави, до відділу Державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області надійшла 27.01.2017 року, тобто в установлений Законом України «Про виконавче провадження» строк. Таким чином, державний виконавець не мав права на підставі ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» повертати постанову суду без прийняття до виконання через пропущений строк предявлення її до виконання, оскільки, як встановлено строк предявлення постанови суду до виконання порушено не було, тому правомірно ним було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.05.2017 року №53978779.

Тому судом підставно відмовлено в задоволенні скарги в частині вимог ОСОБА_2 про визнання протиправними дії головного державного виконавця Чекерської Л.В. Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області стосовно прийняття до примусового виконання виконавчого документа, строк предявлення якого до примусового виконання закінчився, а також скасувати постанову від 22.05.2017 року про відкриття виконавчого провадження №53978779.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є обовязковість рішень суду. Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обовязків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалось на шкоду однієї із сторін.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною радою України і за її межами. Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу постановлено у повній відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської область від 16 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6