Справа №: 398/3060/17
провадження №: 2/398/397/18
"18" червня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючої судді Бугайченко Т.А., за участі секретаря Величко Т.Г., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія цивільну справу № 398/3060/17 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айсберг» про відшкодування збитків, завданих втратою речі,
Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, будь яких заяв, клопотань не надала. Причина неявки суду не відома.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позові, погодився на заочний розгляд справи та пояснив, що відповідно до ст. 1276 ЦК України позивач вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала із спадкодавцем на момент його смерті, що підтверджується довідкою КП "Житлогосп" від 18.06.2018 року № 713. Доказів на підтвердження передачі моторолеру на зберігання до ТОВ «Айсберг» він не має, квитанції не оформлювались, єдиним підтвердженням є довідка з поліції. Щодо наслідків досудового розслідування, то вони не звертались до поліції. Моторолер не зареєстрований, оскільки на той час його реєстрація не вимагалась. Підтвердженням придбання моторолера є довідка рахунок.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань не надав. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно довідки-рахунок серії ААВ №606251 від 24.09.2013 року, ОСОБА_3 придбав моторолер Viper ZS 110, двигун НОМЕР_2, шасі НОМЕР_3 (а.с.5)
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7).
Згідно висновку експерта №121.2017, вартість моторолера марки Viper, моделі ZS 110, номер шасі НОМЕР_3, 2013 року випуску, об'ємом двигуна 110 см3, станом на 09.09.2014 року становить 6790,00 грн (а.с.8-12).
З довідки виданої КП "Житлогосп" від 18.06.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 проживала без реєстрації із ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року в АДРЕСА_1 на день його смерті.
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч.1 ст. 205 ЦК України).
У письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. (п.2, 4 ч.1 ст. 208 ЦК України);
Відповідно до ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.
Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов'язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому.
Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб'єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування.
Договір зберігання, згідно ст. 937 ЦК України, укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу.
Договір зберігання, за яким зберігач зобов'язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання.
Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.
Прийняття речі на зберігання при пожежі, повені, раптовому захворюванні або за інших надзвичайних обставин може підтверджуватися свідченням свідків.
Прийняття речі на зберігання може підтверджуватися видачею поклажодавцеві номерного жетона, іншого знака, що посвідчує прийняття речі на зберігання, якщо це встановлено законом, іншими актами цивільного законодавства або є звичним для цього виду зберігання.
Плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання (ч.1 ст. 936 ЦК України).
Відповідно до ст. 977 ЦК України якщо зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб'єктом підприємницької діяльності, такий договір є публічним.
За договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках зберігач зобов'язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця.
Договір зберігання транспортного засобу поширюється також на відносини між гаражно-будівельним чи гаражним кооперативом та їх членами, якщо інше не встановлено законом або статутом кооперативу.
Прийняття автотранспортного засобу на зберігання посвідчується квитанцією (номером, жетоном).
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору з власної ініціативи.
У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним по справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України: судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави - ст. 2 ЦПК України.
Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.
Під час розгляду справи позивачем та її представником не було надано належних доказів того, що позивач являється донькою померлого та спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину, тобто виникнення у ОСОБА_2 права вимоги до відповідача, а довідка видана КП "Житлогосп" від 18.06.2018 року не може бути прийнята судом, як належний доказ вказаних обставин. Крім того, позивачем та її представником не надані до суду докази того, що між спадкодавцем та відповідачем укладався договір про зберігання транспортного засобу, а довідка з Олександрійського МВ УМВС не може слугувати доказом даного факту, оскільки вона містить лише інформацію про те, що ОСОБА_3 звертався із заявою про вчинення злочину, але не підтверджує факт існування договірних відносин .
Відповідно, за відсутності доказів зазначених вище обставин, суд не має правових підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 81, 89, 141, 247, 263-265, 273, 280-282, 354-355, ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 18 червня 2018 року.
Суддя Т.А.Бугайченко