Справа № 525/632/18
Провадження № 2-о/525/16/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2018 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Великобагачанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області про встановлення факту народження онука ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Великобагачанського районного суду Полтавської області в порядку ст.317 ЦПК України з заявою про встановлення факту народження онука ОСОБА_2. В заяві ОСОБА_3 вказує, що вона зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_1 З 28.02.2017 року взята на облік як внутрішньо переміщена особа та проживає в АДРЕСА_2 Вона має дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у свідоцтві про народження якої вона записана як мати; її дочка зареєстрована та постійно проживає на сьогодні в АДРЕСА_1.

Заявник вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року її дочка ОСОБА_4 народила сина ОСОБА_2 в м. Донецьку, місце державної реєстрації Єнакіївський міський відділ записів актів цивільного стану Державної Реєстрації Палати Міністерства юстиції ДНР 04.08.2017 року. Також було видане Медичне свідоцтво про народження №536/720 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року, з якого вбачається, що народився хлопчик в ОСОБА_4, батько дитини записаний зі слів матері.

Як вказує заявник, на сьогодні її дочка разом із її онуком не можуть приїхати до неї жити з тимчасово окупованої території. Отримати свідоцтво про народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Україні також не може, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території. Заявник зверталась до заінтересованої особи із свідоцтвом про народження з проханням видати свідоцтво про народження її онука, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про народження. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне їй для державної реєстрації онука, оскільки він буде проживати в Україні разом з її дочкою. На сьогоднішній час свідоцтво про народження видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України. Лікарське свідоцтво про народження видане медичними закладами тимчасово окупованої території не є підставою для реєстрації народження на території України. В зв'язку з вищевикладеними обставинами заявник змушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту народження онука ОСОБА_2 (а.с.а.с.2-3).

В судове засідання заявник ОСОБА_1 подала письмове клопотання про підтримання заявлених вимог та про розгляд справи у її відсутність; також подала заяву про повернення їй помилково сплаченого судового збору (а.с.а.с.11-12).

Представник заінтересованої особи Великобагачанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Полтавській області Бабенко Л.В. подала письмову заяву про проведення розгляду справи у її відсутність, заперечень щодо задоволення даної заяви не має (а.с.24).

У зв'язку з розглядом справи у відсутність учасників справи, суд розглядає дану справи, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Суд, детально вивчивши та дослідивши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що заява ОСОБА_3, заінтересована особа Великобагачанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області про встановлення факту народження онука ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких підстав.

За нормою ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 є матір'ю громадянки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується відповідним свідоцтвом про свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.4).

З фотокопії паспортів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вбачається, що дані особи зареєстровані на проживання в АДРЕСА_1 (а.с.а.с.8-10); як вказує заявник, її дочка ОСОБА_4 в даний час разом зі своєю дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 прожовують проживати АДРЕСА_1 і не можуть прибути проживати до неї з тимчасово окупованої території.

Згідно довідки № від 28.02.2017 року, виданої УСЗН Великобагачанської райдержадміністрації, ОСОБА_1 взята на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, при цьому, місцем перебування (проживання) даної особи є АДРЕСА_2

З медичного свідоцтва про народження №536/720 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року, виданого медичною установою, що розташована в м. Донецьк (в даний час це місто визнано тимчасово окупованою територією) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року о 13 год. 15 хв. у громадянки ОСОБА_4, що проживає АДРЕСА_1 народився хлопчик вагою 3520 г; мати дитини в зареєстрованому шлюбі не перебуває, пологи у ОСОБА_4 перші (а.с.6).

Як слідує з свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4 цього числа народила сина ОСОБА_2 в м. Донецьку; матір'ю цієї дитини вказана ОСОБА_4 (а.с.5); при цьому, дане свідоцтво видано органом так званої ДНР, відповідно, не може визнаватися чинним на території України, тобто, державна реєстрація факту народження вищевказаної дитини державними органами України не проведена у зв'язку з тимчасовою окупацією м. Донецьк та м. Єнакієве.

Згідно ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Відповідно до частини 2,3 ст.9 даного Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення,документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно Постанови Верховної Ради України №254 від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Місто Донецьк є тимчасово окупованою територією України, при цьому, місто Донецьк входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження згідно Додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1276-р).

Відповідно до ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: 1. На тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. 2. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: 1. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, свідоцтво про народження ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 року в м. Донецьк видано органом, який утворений незаконно і який діє на території України протиправно, відповідно, наявне у заявника у справі свідоцтво про народження її онука ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 року НОМЕР_3 від 04.08.2017 року є недійсним і не створює будь-яких правових наслідків.

Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

У відповідності до норм ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми, представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Згідно до ч.1 ст.144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

У ст. 7 Закону України «Про громадянство України» вказано, що особа, батьки або один із батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно з п.8 Постанови Пленуму Верхового Суду України №5 від 31.03.1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Отже, системний аналіз наявних у справі доказів та матеріалів, в їх сукупності, а також з урахуванням пояснень заявника ОСОБА_1 дає підстави суду дійти висновку про те, що заявником у справі ОСОБА_1 доведено і це вбачається з матеріалів справи, що онук ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 року на тимчасово окупованій території України в м. Донецьк і даний факт повинен бути встановлений судом, що, у своїй сукупності, буде сприяти негайній реалізації прав заявника ОСОБА_1 щодо свого онука ОСОБА_2

Згідно імперативних вимог ч.4 ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справі, зокрема, про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, підлягає негайному виконанню.

З огляду на клопотання заявника про повернення їй помилково сплаченого судового збору в сумі 352 грн.40 коп., з огляду на положення пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (заявники звільнені від сплати судового збору за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданими у зв'язку із збройною агресією та тимчасовою окупацією території України) та відповідно до п.4 ч.7 ст.265 ЦПК України є підстави для повернення заявнику ОСОБА_1 сплаченого нею судового збору за подання до суду даної заяви в сумі 352 грн.40 коп. згідно квитанції №2Р2992 від 29.05.2018 року, виданої АБ «ПолтаваБанк» на її ім'я.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1,9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.ст.11,13,76,77,78,80,81-83,247,265,293,294,315,317,319,430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, що подана в порядку ст.317 ЦПК України про встановлення факту народження її онука ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт народження дитини чоловічої статі, а саме, громадянина України ОСОБА_2, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_6 року, перша дитина у матері, на тимчасово окупованій території України в м. Донецьк, мати - ОСОБА_4, громадянка України, уродженка та жителька м. Єнакієве Донецької області, мати дитини у шлюбі не перебуває, батьківство дитини не підтверджено.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Копію даного рішення суду негайно направити до Великобагачанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області для державної реєстрації народження ОСОБА_2, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування учасників справи: заявник ОСОБА_1, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт громадянина України серія НОМЕР_4, виданий Єнакіївським МВ УМВС України в Донецькій області 10.09.2002 року; заінтересована особа Великобагачанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області: юридична адреса: 38300, сел. Велика Багачка, вулиця Каштанова, 19-а Полтавської області.

Повернути заявнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 сплачений нею судовий збір за подання до суду даної заяви в сумі 352 грн.40 коп. згідно квитанції №2Р2992 від 29.05.2018 року, виданої АБ «ПолтаваБанк» на її ім'я (оригінал квитанції видати (направити) ОСОБА_1, фотокопію даної квитанції залишити в матеріалах даної справи).

Суддя В.В. Хоролець