Ухвала

8 червня 2018 року

м. Київ

справа № 2-4268/11

провадження № 61-34486 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 2 липня 2014 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 20 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Освіта України», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про розірвання договору, стягнення штрафних санкцій, відшкодування моральної шкоди; за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю «Освіта України» про визнання договору про видання твору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 квітня 2014 року провадження у справі в частин щодо позову ОСОБА_4 до

ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю «Освіта України» (далі - ТОВ «Освіта України») про визнання договору про видання твору недійсним закрито.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою правонаступник ОСОБА_4 -

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулись до суду з апеляційними скаргами.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 2 липня 2014 року апеляційні скарги ОСОБА_3, яка є правонаступником ОСОБА_4, та ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 квітня 2014 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 листопада

2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Розірвано договір на видання твору від 18 лютого 2011 року, укладений між ТОВ «Освіта України» та ОСОБА_1 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою апеляційного суду м. Києва від 20 березня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним договір на видання твору від 18 лютого 2011 року, укладений між

ТОВ «Освіта України» та ОСОБА_1 Стягнуто з ТОВ «Освіта України» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 50 тис. грн. У задоволенні інших вимог - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У травні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 2 липня

2014 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 20 березня 2018 року, у якій він просить вказані ухвалу та постанову суду апеляційної інстанції скасувати, закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_4 та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 2 липня

2014 року слід повернути заявнику з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 324 ЦПК України (2004 року) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31-33 частини першої статті 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Враховуючи викладене, ухвала суду щодо направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції не може бути оскаржена в касаційному порядку, оскільки вона не перешкоджала подальшому провадженню у справі.

Касаційна скарга на постанову Апеляційного суду м. Києва від 20 березня 2018 року подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтею 324 ЦПК України (2004 року), 394, 395, 402 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 2 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Освіта України», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про розірвання договору, стягнення штрафних санкцій, відшкодування моральної шкоди; за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю «Освіта України» про визнання договору про видання твору недійсним повернути особі, яка її подала.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду м. Києва

від 20 березня 2018 року у справі позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Освіта України», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про розірвання договору, стягнення штрафних санкцій, відшкодування моральної шкоди; за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю «Освіта України» про визнання договору про видання твору недійсним.

Витребувати із Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу

№ 2-4268/11.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 2 липня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта