Справа № 573/714/18
Номер провадження 2/573/292/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О. І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовом, в якому вказує, що їй та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на праві власності кожному належить по 25% квартири №11, яка розташована на четвертому поверсі будинку №13, що по вул. Ковпака, у м. Білопілля. Поверхом вище знаходиться квартира №14, в якій проживає ОСОБА_2 06 квітня 2018 року на стелі ванної кімнати зявилася мокра пляма, а на стіні потоки води, про що було повідомлено КП «Водоканал Білопілля». Під час обстеження систем водопостачання працівниками зазначеного підприємства було виявлено, що причиною підтоплення стало протікання водопровідної системи на зєднаннях у ванній кімнаті в квартирі відповідача.

Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку відмовляється усунути завдану шкоду, просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 492 грн. майнової шкоди та понесені судові витрати.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволенню позову, оскільки позивач не довела, що затоплення її квартири мало місце саме з квартири, що належить відповідачу, його дружині та доньці, яка фактично й проживає в цій квартирі з двома дітьми та співмешканцем на протязі останніх 10 років. Тому вважають, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не прибули, причин свого неприбуття суду не повідомили, хоча належним чином були сповіщені про день, час і місце розгляду справи.

Третя особа ОСОБА_5 також не прибула в судове засідання, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов ОСОБА_1 підтримує.

Заслухавши позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_6, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши та оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, на підставі свідоцтва на право власності на житло від 06 грудня 1993 року квартира №11, що розташована по вул. Ковпака, 13 в м. Білопілля, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та членам його сімї: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Кожному з них належить по 25% зазначеної квартири (а. с. 7).

На підставі свідоцтва на право власності на житло від 20 лютого 1996 року квартира №14, що розташована у вказаному вище будинку, належить на праві спільної часткової власності відповідачу ОСОБА_2 34% та його дружині ОСОБА_10, доньці ОСОБА_11 по 33% кожному (а. с. 60).

Відповідно до акту, складеного 06 квітня 2018 року майстром дільниці по обслуговуванню внутрішньо-будинкових мереж водопостачання та водовідведення ОСОБА_7, робітниками КП «Водоканал Білопілля» електрозварювальниками ОСОБА_12, ОСОБА_13, затоплення вказаної вище квартири відбулося з квартири №14. У ванній кімнаті зі сторони кухні видиме помокріння стін та стелі площею 20 см2. Мешканцям квартири №14 було запропоновано перепакувати та перевірити зєднання водопровідної та каналізаційної системи квартири (а. с. 36).

З листа КП «Водоканал Білопілля» від 16 квітня 2018 року вбачається, що 06 квітня 2018 року на гарячу лінію від ОСОБА_5 по телефону надійшла заявка з приводу підтоплення стелі у ванній кімнаті. О 09 годині 30 хвилин представниками КП «Водоканал Білопілля» у присутності споживача було проведено обстеження приміщення ванної кімнати в квартирі заявника та виявлено підтоплення (помокріння) стелі. При обстеженні комунікаційних систем водопостачання та водовідведення будинку було виявлено, що в квартирі №14 водопровідна система у ванній кімнаті на зєднаннях протікає, про що був складений відповідний акт (а. с. 39).

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що в складі комісії 06 квітня 2018 року проводили обстеження ванної кімнати в квартирі позивача і виявили підтоплення на стелі, про що був написаний акт. Також ними були перевірені сусідські квартири №№13, 15, з якими межує квартира позивача. У цих квартирах не було жодних ознак того, що з них була затоплена квартира №11. В той же час, при перевірці квартири №14, в якій проживає ОСОБА_14, а саме ванної кімнати, там була виявлена підвищена вологість під душовою кабіною, що стало підставою зробити висновок про затоплення з цієї квартири.

Відповідно до експертного висновку будівельно-технічного дослідження від 12 квітня 2018 року №1103 величина матеріального збитку, заподіяного в результаті залиття квартири №11, що по вул. Ковпака, 13, що у м. Білопілля, станом на квітень 2018 року складала 492 грн. (а. с. 18-35).

Частинами 1 і 2 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

У судовому засіданні відповідач пояснив, що протягом останніх 10 років він проживає за адресою: м. Білопілля. вул. Крачківка, 21, а в квартирі №14, що по вул. Ковпака, 13, у м. Білопілля, проживає його дочка ОСОБА_14 разом зі своїми дітьми та співмешканцем. Зазначену обставину суду підтвердили свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, визнала також її і сама позивач, а тому з огляду на положення ч. 1 ст. 82 ЦПК України вона не підлягає доказуванню.

Таким чином, на час затоплення квартири відповідач не користувався квартирою, яка належить йому на праві власності, та не є безпосереднім заподіювачем майнової шкоди.

Враховуючи, що позивач не довела факт протиправних дій (бездіяльності) саме відповідача, причинний звязок між цією протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, тому підстави для відшкодування майнової шкоди відсутні. Позовна заява також не містить даних про те, у чому полягає протиправність поведінки саме відповідача.

Судом розяснювалося позивачу право заявити клопотання про залучення в якості співвідповідача іншого співвласника квартири, який безпосередньо в ній проживає, але ОСОБА_1 цим правом не скористалася.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, судові витрати відшкодуванню також не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), треті особи: ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий), ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий), ОСОБА_5 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків, НОМЕР_3) про відшкодування майнової шкоди в сумі 492 грн. відмовити за необґрунтованістю.

Повний текст рішення виготовлений 15 червня 2018 року.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя