Справа № 441/1730/17 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А.М.
Провадження № 22-ц/783/644/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м.Львів

Справа № 441/1730/17

Провадження № 22ц/783/644/18

Апеляційний суд Львівської області в складі:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Городоцького районного суду Львівської області, ухваленого у м. Городок 15 січня 2018 року (суддя Малахова-Онуфер А.М.)

у справі

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про зміну розміру аліментів,-

встановила:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2015 року ухвалено стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 17 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. В обгрунтування позову посилається на те, що він на час ухвалення рішення офіційно був працевлаштований в ТзОВ «Видавничий дім «Молода Галичина» водієм, отримував постійний та стабільний дохід, однак з 1 січня 2017 року звільнений. На момент звернення до суду постійного доходу не має, у нього погіршилося матеріальне становище, а тому просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що з моменту набрання рішенням суду від 16 жовтня 2015 року законної сили по місцю роботи, щомісячно із заробітної плати Франківський відділ ДВС м. Львова стягував аліменти в розмірі 1/4 частини від усієї заробітної плати, що становило близько 750 грн. З моменту звільнення 1 січня 2017 року з роботи, він продовжував платити аліменти на особистий рахунок відповідачка в розмірі 750 грн. Між тим ДВС нараховував аліменти в розмірі 1/4 частини від усієї заробітної плати, в результаті чого у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 4422 грн. Зазначає, що добровільно бере участь у додаткових витратах на утримання сина.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від15 січня 2018 року позов задоволено.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 930 грн. щомісячно, який підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 20 листопада 2017 року і до повноліття дитини.

Вирішено стягнення аліментів на підставі виконавчого листа № 465/6365/15-ц (пров. № 2/465/3137/15) виданого на виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2015 року про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліментів на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, припинити з дня набрання цим рішенням законної сили та після погашення боржником заборгованості повернути стягувачу.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 Просить рішення суду скасувати. Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що разом з дитиною проживають в орендованій квартирі, позивач ухиляється від сплати аліментів, замість визначеної державним виконавцем суми 1600 грн. платив лише 750 грн., у вихованні сина не допомагає, матеріально не утримує.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Встановлено, що 16 жовтня 2015 року рішенням Франківського районного суду м. Львова ухвалено стягувати з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 17 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 з 31 грудня 2016 року звільнений з ТзОВ «Видавничий дім «Молода Галичина» за власним бажанням.

Із довідки відділу житлового господарства ЛКП «Сонячне» № 6988 від 30 жовтня 2017 року вбачається, що ОСОБА_3 проживає з батьками на вулиці В.Великого, 40/20 у м. Львові.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року становить - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Встановлено, що позивач просить у зв"язку із зміною матеріального становища зменшити розмір аліментів та відповідно змінити спосіб їх присудження, зокрема із частки від заробітку (доходу) на тверду грошову суму.

Згідно із ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно із ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Встановлено, що у позивача змінився матеріальний стан, він не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, який отримує в натурі, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає з 1 січня 2018 року - 1860 грн.

На підставі аналізу наявних у справі доказів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність вимоги позивача та стягнення з нього на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 930 гривень щомісячно, який підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 20 листопада 2017 року і до повноліття дитини.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Залишити рішення Городоцького районного суду Львівської області від15 січня 2018 рокубез змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 12 червня 2018 року.

Головуючий

Судді