Ухвала

13 червня 2018 року

м. Київ

справа № 552/1600/15-ц

провадження № 61-7071св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного

цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А. (суддя-доповідач),

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на рішення Апеляційного суду Полтавської області від 05 липня 2016 року у складі колегії суддів: Кривчун Т. О., Дряниці Ю. В., Чумак О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ АБ «Укргазбанк» посилалося на те, що 08 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (далі - ВАТ АБ «Укргазбанк»), правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 502 К-Ф про надання споживчого кредиту (далі - Кредитний договір) в сумі 15 тис. доларів США на строк до 07 травня 2015 року. Заочним рішенням Київського районного суду міста Полтави від 09 червня 2010 року та додатковим рішенням цього суду від 30 вересня 2010 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за Кредитним договором в сумі 15 068,47 доларів США шляхом звернення стягнення на заставлене майно, а саме автомобіль марки «Hyundai» модель «Accent 1,4», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 Вказані рішення суду були виконані частково за рахунок проданого державною виконавчою службою 20 січня 2014 року заставного майна на суму 4 181,52 доларів США, з яких було частково погашено заборгованість за процентами у розмірі 1 391,17 доларів США та заборгованість за кредитом у розмірі 2 790,35 доларів США. Станом на 16 березня 2015 року ОСОБА_1 не виконані зобов'язання з повернення кредиту в розмірі 4 827,74 доларів США, сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 8 465,86 доларів США та пені у розмірі 20 507,15 доларів США. Виходячи з викладеного, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитом у розмірі 33 740,75 доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитом - 4 827,74 доларів США, заборгованості за процентами - 8 465,86 доларів США, пені за порушення строків повернення кредиту за договором - 12 668,15 доларів США та пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом - 7 839 доларів США.

Рішенням Київського районного суду міста Полтави від 16 травня 2016 року у складі судді Турченко Т. В. позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за Кредитним договором у розмірі 13 293,60 доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 4 827,74 доларів США, заборгованості за процентами - 8 465,86 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту в межах позовної давності - 275 790 грн 45 коп., заборгованості за пенею за несвоєчасну сплату процентів - 170 658 грн 02 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що часткове погашення відповідачем під час розгляду справи суми наявної заборгованості не припиняє правовідносин сторін Кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє банк права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами Кредитного договору та нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 05 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Київського районного суду міста Полтави від 16 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за несплаченими процентами у сумі 6 804,77 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення кредиту - 11 771 грн 46 коп., заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату процентів - 48 879 грн 08 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що заборгованість за Кредитним договором не погашено, тому зобов'язання сторін не припинилися, а нарахування процентів за користування кредитними коштами є правомірним. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд. Позивач скористався своїм правом та звернувся до суду в березні 2015 року, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума пені в межах річного строку, а саме з березня 2014 року, яка розрахована виходячи з сум нарахування відсотків з лютого 2010 року.

У серпні 2016 року ПАТ АБ «Укргазбанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Полтавської області від 05 липня 2016 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати це рішення і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 серпня 2016 року відкрито касаційне провадження у цій справі, а ухвалою від 23 жовтня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

06 лютого 2018 року справу № 552/1600/15-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Установлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2018 року з підстав, передбачених частиною п'ятою статті 403 ЦПК України, на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 310/11534/13-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 14 вересня 2016 року.

За встановленими судом у справі № 310/11534/13-ц обставинами позивач просив у зв'язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_4 обов'язків за кредитним договором стягнути з нього та з поручителя на свою користь заборгованість за кредитом, заборгованість за процентами за користування кредитом та неустойку (пеню) внаслідок несвоєчасного виконання відповідачами рішення суду.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважала за необхідне передати вказану справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв'язку з тим, що застосування положень статті 1048 ЦК України при вирішенні спорів про стягнення відсотків, нарахованих за умовами кредитного договору після реалізації кредитором свого права на дострокове повернення кредиту по день фактичного повернення всієї суми кредиту, стягнутого на підставі судового рішення, суперечить таким принципам, як справедливість, добросовісність та розумність, порушує справедливий баланс інтересів сторін договору, створює ситуацію правової невизначеності, оскільки за час виконання рішення продовжують нараховуватися відсотки, розмір яких неможливо спрогнозувати та розрахувати, і виконання рішення не звільняє стягувача від обов'язку зі сплати ще й відсотків, які кредитор нарахує за період виконання судового рішення. За такою логікою після нарахування відсотків за період виконання судового рішення кредитор продовжуватиме нараховувати відсотки до повернення відсотків, нарахованих за час виконання судового рішення, і так до безкінечності. Крім того, продовження нарахування кредитором відсотків, передбачених умовами кредитного договору, та інших штрафних санкцій, що можуть бути обумовлені кредитним договором, та, крім цього, нарахування пені, 3 % річних, інфляційних втрат на підставі частини другої статті 625 ЦК України за прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором та цієї ж частини другої статті 625 ЦК України за несвоєчасне виконання судового рішення про стягнення заборгованості є невиправданим та надмірним тягарем для боржника.

Заявлені банком позовні вимоги у цій справі, які задоволені судом першої інстанції та частково задоволені судом апеляційної інстанції, полягають у стягненні з позичальника за Кредитним договором відсотків та пені, нарахованих на заборгованість за кредитом після ухвалення у 2010 році рішення суду про стягнення такої заборгованості у повному обсязі.

Отже, оскаржувані судові рішення у цій справі, та рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою ВеликоїПалати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року цивільну справу № 310/11534/13-ц прийнято для продовження розгляду. Справа призначена до розгляду на 20 червня 2018 року.

Виходячи з викладеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 310/11534/13-ц.

Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 552/1600/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на рішення Апеляційного суду Полтавської області від 05 липня 2016 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 310/11534/13-ц.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук
Судді: С. О. Карпенко
В. О. Кузнєцов
О. В. Ступак
Г. І. Усик