АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

Справа № 2018/16906/2012

Провадження № 22-ц/790/3717/18

11 червня 2018 року

м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_1, при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Київського районного суду міста Харкова від 31 січня 2013 року, ухвалене суддею Колесник С.А., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Бестселлер» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 31 січня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (надалі ПАТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_4, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Бестселлер» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» борг у сумі 3 910 896 доларів США 79 центів та 2 195 538 гривень 11 копійок, 3 219 гривень судового збору.

18 травня 2018 року на зазначене рішення суду представником ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, подано апеляційну скаргу та заяву про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляцйна скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з 16 червня 2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Про існування оскаржуваного рішення ОСОБА_3 дізналася після отримання листа з Верховного Суду вих. № 13016/0/222-18 від 10 квітня 2018 року із постановою суду касаційної інстанції в іншій цивільній справі. Оскільки рішенням Київського районного суду міста Харкова від 31 січня 2013 року з ОСОБА_4 стягнута заборгованість, що буде виплачуватись із сімейного бюджету, ОСОБА_2 вважає, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про права та обовязки особи, не залученої до участі у справі.

Перевіривши надані матеріали, суд вважає, що у відкритті провадження по справі слід відмовити з наступних підстав.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року.

Згідно з пунктів 1, 13 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

Подаючи заяву про поновлення строку ОСОБА_2 зазначає, що про існування рішення суду від 31 січня 2013 року ОСОБА_3 дізналася з отриманої поштою Постанови Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання поруки припиненою.

Між тим, Європейський суд з прав людини у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Стосовно питання доступу до суду Європейський суд з прав людини у справі «МПП "Голуб" проти України» повторює, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов'язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (див. справу "Голдер проти Сполученого Королівства", рішення від 21 лютого 1975 року, ОСОБА_5 А N 18, ст. 13-18, п. 28-36).

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_5 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Дії однієї сторони не повинні порушувати права іншої сторони.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (ст. 553 ЦК України), договір поруки не створює обов'язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 31 січня 2013 року з ОСОБА_4 стягнено заборгованість за кредитним договором як з поручителя за договором поруки № П1-7-06-мв/840-хркц від 21 березня 2007 року.

Згідно частини першої статті 73 Сімейного кодексу України за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 31 січня 2013 року питання про звернення стягнення на майно подружжя ОСОБА_4 не вирішувалось. ОСОБА_3 не є стороною договору поруки, тому колегія суддів вважає, що вказаним рішенням суду питання про її права, інтереси та (або) обовязки не вирішувалося.

Враховуючи положення п.1 ч.2 ст.358 ЦПК України, у відкритті апеляційного провадження належить відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Київського районного суду міста Харкова від 31 січня 2013 року, ухвалене суддею Колесник С.А., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Бестселлер» про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 11 червня 2018 року.

Суддя О.Ю. Тичкова