Справа № 645/1473/18
Провадження № 2/645/1277/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2018 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Сілантьєва Е.Є.,
за участю секретаря судових засідань - Момот О.І.,
учасники справи:
представник позивача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3, який діяв на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю НОМЕР_4 від 25.11.2015 року, ордер Серії ХВ № 000197,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, пені та 3% річних, -
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3, який діяв на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю НОМЕР_4 від 25.11.2015 року підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_6, який діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 15.02.2018 року в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи та заява представника про ознайомлення з матеріалами справи, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без їх участі не надали. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов'язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов'язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред'явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідачів свідчить про їх небажання захищати свої процесуальні права.
Таким чином, суд вважає, що сторона відповідача не з'явилася в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином .
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 10 квітня 2018 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 10 квітня 2018 року відмовлено в заяві ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль відповідача.
Заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 18 листопада 2016 року ОСОБА_4 позичила у ОСОБА_2 кошти в сумі 1100 доларів США з кінцевим строком повернення до 28 грудня 2016 року, що підтверджується відповідною розпискою від 18 листопада 2016 року.
Проте умов договору позики ОСОБА_4 не виконала та у визначений договором строк позичених коштів не повернула.
Між сторонами склались відносини цивільно-правового характеру, що регулюються ст.ст.1046-1050 ЦК України про договір позики.
Відповідно до ст. 1046-1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір є укладеним з моменту передання грошей. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок.
Отже, виходячи з наведених норм закону розписка, в якій зазначено суму переданих в борг грошей, особистий підпис позичальника є доказом укладення між позивачем і відповідачем договору позики, тому вимога позивача про повернення таких коштів є обґрунтованою.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Строк виконання зобов'язань ОСОБА_4 перед ОСОБА_7 за позикою від 28 грудня 2016 року сплинув 29.12.2016 року, тому відповідно до ст. 625 ЦК України на суму боргу підлягають нарахуванню три відсотки річних.
За період з 29.12.2016 року по 23.03.2018 року три відсотка річних становить 1067,96 грн. = 28 875,00 грн.* 3%*100%/365 днів*450 днів прострочення.
Ст. 549 ЦК України передбачено, що штраф та пеня - є різновидами, неустойки, однак вони не є однорідними поняттями.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
За період прострочення зобов'язання з 29.12.2016 року по 23.03.2018 року розмір пені становить 7884,85 грн.
Враховуючи вищевикладене, заборгованість відповідача ОСОБА_4 за договором позики від 18 листопада 2016 року складає 28 875,00 грн. - основний борг, 1067,96 грн. 3% річних, 7884,85 грн. пені.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_4 не виконала зобов'язання з повернення позики, тому з неї на користь ОСОБА_2 слід стягнути позичені кошти за договором позики від 18 листопада 2016 року складає 28 875,00 грн. - основний борг, 1067,96 грн. 3% річних, 7884,85 грн. пені. з врахуванням заявлених позивачем вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим з відповідача належить стягнути судові витрати в сумі 704,80 грн. по сплаті судового збору на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 610, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, пені та 3% річних - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 пеню в розмірі 7884 грн. (сім тисяч вісімсот вісімдесят чотири гривні) 85 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3% річних в розмірі 1067 грн. (одна тисяча шістдесят сім гривень) 96 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.
Відповідач - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_5, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3,
Повне судове рішення складено 12.06.2018 року.
Головуючий-суддя: