Пр. №2/756/2641/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Мушкетик І.В.

за участю: позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 15.09.2006 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1506. Від вказаного шлюбу мають двох дітей - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Крім того, зазначила, що діти проживають разом з нею. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак за твердженням позивача в добровільному порядку надання коштів не здійснює, тому позивач бажає стягувати аліменти у встановленому законом порядку. За таких обставин, ОСОБА_1 просить суд призначити виплату аліментів на утримання обох дітей - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягнення з 27.12.2017 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні визнав позов та просив суд його задовольнити.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя.

Шлюб між сторонами зареєстровано 15.09.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1506. Від вказаного шлюбу мають двох дітей - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За твердженням позивача тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім'ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить її інтересам.

Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін.

Судом встановлено, що діти проживають разом з позивачем. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак в добровільному порядку надання коштів не здійснює, тому позивач бажає стягувати аліменти у встановленому законом порядку. За таких обставин, ОСОБА_1 просить суд призначити виплату аліментів на утримання обох дітей - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягнення з 27.12.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За правилами ст. 181 СК України кошти на утримання дитини за рішенням суду (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст. 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідач у судовому засіданні пояснив суду, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини доходу із заробітку (доходу) та до досягнення старшою дитиною повноліття.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, крім іншого, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, враховуючи зазначене та надані в судовому засіданні докази і пояснення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Судовий збір з відповідача підлягає стягненню в порядку ст. 141 ЦПК України за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі 704,80 грн. на користь держави, та за розгляд позовної вимоги щодо розірвання шлюбу в розмірі 704,80 грн. на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 141, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 5, 12, 13, 81, 89,141, 259, 263, 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15.09.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1506 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: 04077, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дітей даного віку, починаючи стягнення з 27.12.2017 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: 04077, АДРЕСА_1, в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору за розгляд позовної вимоги про стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: 04077, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя: А.В. Шевчук