П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року

м. Рівне

Справа №570/2301/17

Провадження №22ц/787/678/2018

Головуючий у суді першої інстанції: Красовський О.О.

Рішення суду першої інстанції ухвалено в м. Рівне Рівненської області

Дата і час ухвалення судового рішення: 29.01.2018 р. о 16 год. 29 хв.

Дата ухвалення повного судового рішення: 31.01.2018 р.

Апеляційний суд Рівненської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

за участі: сторін, представників відповідачів та Новоукраїнської сільської ради Рівненського району,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рівненського районного суду від 29 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,: підприємець ОСОБА_4, Новоукраїнська сільська рада Рівненського району Рівненської області; про визнання дій неправомірними та протиправними, скасування наказів, зобов'язання скасувати записи у поземельній книзі та скасування речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень,

в с т а н о в и в:

У червні 2017 року в суд звернувся ОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_3 та Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання дій неправомірними, визнання протиправним і скасування наказу про затвердження проекту землеустрою і передачу у власність земельної ділянки, зобов'язання Державного кадастрового реєстратора відділу у Рівненському районі скасувати записи у поземельній книзі та визнання недійсною державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Мотивуючи позов, покликався на порушення його суб'єктивних прав на землю відповідачами, оскільки дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення однієї і тієї ж само земельної ділянки у власність йому було надано раніше, ніж ОСОБА_3 Більше того, спірній земельній ділянці присвоєно той же самий кадастровий номер, що вважав незаконним. В подальшому, у листопаді 2017 року, позивачем вимоги доповнено і змінено предмет позову. Остаточно просив визнати неправомірними дії Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_3 та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 29.03.2017 року №17-951/16-17-СГ про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою відповідачу; визнати протиправним та скасувати наказ №17-1510/16-17-СГ від 17.05.2017 року Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки площею 1, 45 га на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району ОСОБА_3; зобов'язати державного кадастрового реєстратора відділу у Рівненському районі Міськрайонного управління і м. Рівне Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області скасувати записи у поземельній книзі зареєстрованої земельної ділянки площею 1, 45 га на ім'я ОСОБА_3 із кадастровим номером НОМЕР_1, що знаходиться на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району; скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 1, 45 га з кадастровим номером НОМЕР_1, розташованої на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району (а.с. 134-135, т. 1).

Рішенням Рівненського районного суду від 29 січня 2018 року ОСОБА_2 відмолено в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 та Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області.

Залишаючи вимоги позивача без задоволення повністю, суд першої інстанції виходив із того, що надання відповідачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є обставиною, з якою закон пов'язує виникнення речових прав на землю. Тому надання зазначеного дозволу Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області не потягло за собою юридичних наслідків для позивача, тобто факту порушення його суб'єктивних прав на землю. Ця обставина є лише певним проміжком у процесі передачі земельної ділянки у власність, реалізація якого може бути здійснена лише після затвердження розробленої документації із землеустрою.

На рішення суду ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, де покликався на його незаконність і необґрунтованість, що полягають у порушенні норм матеріального та процесуального права.

На її обґрунтування зазначалося про неврахування судом ряду обставин, які, на його думку, мають істотне значення при вирішенні справи. Позивачем було вчинено державну реєстрацію земельної ділянки площею 1, 413 га, а тому поданий ним проект землеустрою для проведення державної реєстрації цієї ділянки відповідає вимогам закону. Протягом часу із 31.03.2017 року по 08.06.2017 року Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області йому відмовлено в чотирьох зверненнях з приводу затвердження погодженого проекту землеустрою.

За фактом зникнення з Публічної кадастрової карти спірної земельної ділянки площею 1, 413 га (що належить позивачу) було відкрито кримінальне провадження №0004635 від 10.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення в частині реєстрації ділянки посадовими особами Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області. Також відкрито кримінальне провадження №0000991 від 21.06.2017 року за ст. 366 КК України щодо посадових осіб Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області.

На його думку, місце розташування земельної ділянки, на яку видано наказ про надання дозволу ОСОБА_3, не відповідає місцю розташування ділянки, яка передана потім йому ж, оскільки повністю наклалася на ділянку площею 1, 413 га, що зареєстрована за ОСОБА_2

Судом не з'ясовано обставин і не дано відповідної правової оцінки про порушення ОСОБА_3 набуття права власності на землю, яке відбувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно на підставі закону. Так, залишено без уваги сферу дії Закону України "Про державний земельний кадастр", який не передбачає внесення змін до площі земельної ділянки. Також на момент внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру державним кадастровим реєстратором щодо спірної ділянки в частині площі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області останній не був її власником чи користувачем. Натомість вважає, що розпорядження Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених земельним законодавством, полягає у виданні наказів про надання дозволів на розроблення проекту землеустрою та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і надання її у власність, а не у внесенні зміни в площу сформованої земельної ділянки.

Та обставина, яка встановлена судом, про те, що спірна земельна ділянка була надана в користування багатодітній сім'ї відповідача та перебуває у його користуванні понад 10 років не стверджується жодними доказами у справі. В судовому засіданні підтверджено те, що останній не має правовстановлюючих документів на право користування чи власності земельною ділянкою на момент внесення змін до зареєстрованої за заявою позивача ділянки площею 1, 413 га.

Вважає, що при вирішенні справи і ухваленні оскаржуваного рішення судом перевищено повноваження шляхом виходу за межі дії вимог ч. 7 ст. 118 ЗК України щодо підстави відмови у наданні дозволу на розроблення землеустрою, ст.ст. 3, 19 Конституції України щодо меж та принципів діяльності органів державної влади, Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" щодо верховенства права при здійсненні повноважень органів державної влади. Таким чином, наказ про надання дозволу ОСОБА_3 без скасування попереднього наказу на користь позивача породжує невпевненість у тому, що існуюче становище особи не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення органом державної влади. Гарантія стабільності суспільних відносин між органами державної влади і громадянами нівелюється та фактично наданий дозвіл на одну і ту ж само спірну земельну ділянку, що є неможливим в сфері регулювання земельних відносин і порушує права ОСОБА_2 Окрім того, судом хибно не залучено до участі в справі державного кадастрового реєстратора.

З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про задоволення позовних вимог повністю.

У поданому відзиві Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - відхилити. При цьому посилається на додержання ним правил ст. 19 Конституції України, ст.ст. 118, 122, 125 ЗК України, ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", ст. 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр", а також правову позицію, що висловлена Верховним Судом України у постанові від 25.04.2017 року у справі №21-3197а16. Тому вважає, що втручання будь-яких державних чи інших органів у діяльність державного кадастрового реєстратора, що пов'язана із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється. Щодо рішень чи дій державного кадастрового реєстратора у спірних правовідносинах, то вони у судовому порядку не оскаржувалися і не були предметом даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників справи та їх представників, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 8 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Як убачається з матеріалів справи, і ці обставини сторонами не оспорюються, 13 липня 2016 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №17-2889/16-16-СГ ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району. Орієнтовний розмір земельної ділянки - 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства (а.с. 9; т. 1).

Виготовлений фізичною особою-підприємцем проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність погоджено відповідним висновком №746/82-17 від 27.02.2017 року.

В подальшому, 14 березня 2017 року державним кадастровим реєстратором відділу у Рівненському районі Міськрайонного управління у Рівненському районі та в м. Рівне Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області зареєстровано заяву ОСОБА_2 про внесення відомостей до Державного земельного кадастру і присвоєно відповідний кадастровий номер земельній ділянці площею 1, 413 га, що розташована на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району, - НОМЕР_1. Ця обставина засвідчена витягом №НВ-017 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.03.2017 року, що наданий на заяву від 2 березня 2017 року ЗВ-017 (а.с. 13-13, зв.; т. 1).

Відповідно до ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення зокрема особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Положення ч. 4 ст. 122 ЗК України вказують про повноваження центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статі, у власність або у користування для всіх потреб.

Згодом, 29 березня 2017 року, Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області було видано наказ №17-951/16-17-СГ про надання у власність ОСОБА_3 дозволу на розробку документації із землеустрою на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району. Орієнтовна площа становить 1, 45 га. Кадастровий номер ділянки :01:014::0050, тобто той самий, що і на ділянку площею 1, 413 га (а.с. 11-11, зв.; т. 1).

Отже, наказ Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №17-2889/16-16-СГ від 16.07.2016 року про дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 видано раніше за наказ Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №17-951/16-17-СГ від 29.03.2017 року, яким дозволено ОСОБА_3 розробити документацію із землеустрою на спірну земельну ділянку, - на сім місяців.

Таким чином, при вирішенні спірних відносин колегія суддів вважає доцільним застосувати загальноправовий принцип "Перший в часі - сильніший у праві".

На а.с. 16-16, зв.; т. 1 міститься витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 1, 45 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для ведення особистого селянського господарства, відомості про реєстрацію якої внесено 14 березня 2017 року. Тобто ця земельна ділянка відрізняється від тієї, право на яку набув ОСОБА_2, лише площею - замість 1, 413 га записано 1, 45 га, однак щодо кадастрового номера, місця розташування ділянки та цільового призначення записи є тотожними.

Письмова інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (довідка №110400487, дата і час формування - 12.01.2018 року, 09:21:24) свідчить про набуття права власності на земельну ділянку ОСОБА_3 Підставою для цього наведено наказ Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №17-1510/16-17-СГ від 17 травня 2017 року (а.с. 225-225, зв.; т. 1).

За таких обставин оспорюваний наказ №17-1510/16-17-СГ від 17.05.2017 року Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки площею 1, 45 га на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району ОСОБА_3 не відповідає вимогам закону і тому підлягає скасуванню. Отже, позов у цій частині є обґрунтованим.

Так, згідно із ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

В засіданні апеляційного суду сторонами не заперечувалося і визнавалося те, що зміна запису у Поземельній книзі державним кадастровим реєстратором здійснена на підставі листа заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області. Листом вказано про зміну запису щодо права власності ОСОБА_2 на спірну ділянку на право власності на неї за ОСОБА_3 (а.с. 190, 191; т. 1).

Між тим, норми п. 3 ст. 26 Закону України "Про державний земельний кадастр" передбачають право внесення змін до відомостей про земельну ділянку (крім випадків, визначених у частині другій цієї статті) вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим Законом.

Такі ж самі вимоги встановлені і пунктом 118 Порядку ведення Державного земельного кадастру, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051.

Згідно зі згідно з ч. 1 ст. 24, ст. 25 Закону України "Про державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить відомості про земельну ділянку, зокрема про кадастровий номер, площу, місцезнаходження, цільове призначення, дату державної реєстрації земельної ділянки, інформацію про власників (землекористувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно тощо.

Форма Поземельної книги та порядок її ведення визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру.

Тобто заступник начальника Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області був не вправі своїм листом змінювати записи у Поземельній книзі, тоді як і державний кадастровий реєстратор внаслідок безумовного виконання цього листа неправильно змінив відповідний запис.

Тому вбачається очевидним, що зміни в у Поземельну книгу про зареєстровану земельну ділянку площею 1, 45 га на ім'я ОСОБА_3 із кадастровим номером НОМЕР_1, що знаходиться на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району, внесено з порушенням вимог закону. Таким чином, право ОСОБА_2 на реєстрацію спірної земельної ділянки за ним підлягає судовому захисту, зобов'язавши державного кадастрового реєстратора Відділу у Рівненському районі Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівне Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області скасувати записи у Поземельній книзі про зареєстровану земельну ділянку площею 1, 45 га на ім'я ОСОБА_3 із кадастровим номером НОМЕР_1, що знаходиться на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району.

Щодо позову в частині скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 1, 45 га з кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району, то з урахуванням обставин справи колегія суддів також погоджується з наявністю правових підстав для його задоволення.

Окрім того, ця вимога є похідною від первинної, а тому взаємопов'язана з нею.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Разом з тим, апеляційний суд не згоден із вимогами позивача про визнання неправомірними дій Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_3 та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №9-17-951/16-17-СГ від 29.03.2017 року.

Так, порушені права ОСОБА_2 на земельну ділянку підлягають відновленню через визнання протиправним та скасування наказу №17-1510/16-17-СГ від 17.05.2017 року Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області; зобов'язання Державного кадастрового реєстратора Відділу у Рівненському районі Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівне Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області скасувати записи у Поземельній книзі та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень за відповідачем на земельну ділянку.

Тому колегія суддів не знаходить правової необхідності додатково визнавати неправомірними й дії Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_3 та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №9-17-951/16-17-СГ від 29.03.2017 року.

Заперечуючи у своєму відзиві на апеляційну скаргу, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області посилається на незалучення до участі в справі державного кадастрового реєстратора. Однак ці обставини спростовуються таким чином.

Державний кадастровий реєстратор перебуває у трудових відносинах із Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області, що вбачається із повної назви його посади і учасниками справи не оспорюється, а тому вимога про його зобов'язання скасувати записи у Поземельній книзі про зареєстровану земельну ділянку площею 1, 45 га на ім'я ОСОБА_3 ґрунтується на положеннях закону і не виходить за межі правил ст. 13 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства.

Оскільки не надано будь-яких належних та допустимих доказів, тому не заслуговують на увагу й усні аргументи відповідача про те, що він на законних підставах з 2010 року користується спірною земельною ділянкою.

Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Спонуканням для ухвалення нової постанови - про часткове задоволення позову відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.

На підставі ст.ст. 84, 118, 122 ЗК України, пункту 3 ст. 26 Закону України "Про державний земельний кадастр", пункту 118 Порядку ведення Державного земельного кадастру, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051, абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003, керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Рівненського районного суду від 29 січня 2018 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ №17-1510/16-17-СГ від 17.05.2017 року Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки площею 1, 45 га на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району ОСОБА_3.

Зобов'язати державного кадастрового реєстратора Відділу у Рівненському районі Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівне Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області скасувати записи у Поземельній книзі про зареєстровану земельну ділянку площею 1, 45 га на ім'я ОСОБА_3 із кадастровим номером НОМЕР_1, що знаходиться на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району.

Скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 1, 45 га з кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову в частині визнання неправомірними дій Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_3 та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №9-17-951/16-17-СГ від 29.03.2017 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена: 20.06.2018 р. о 09 год. 15 хв.

Головуючий:

Судді: