Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/799/18
Провадження №: 2/332/664/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2018 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А., за участю секретаря судового засідання Ковтуна В.І., представника позивача адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу № 332/799/18 (провадження № 2/332/664/18) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, -
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, який до відкриття провадження у справі було уточнено, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2016 року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 серпня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. На даний час його сімейний стан змінився, так як він 01 жовтня 2016 року зареєстрував шлюб і окрім того, у нього також змінився матеріальний стан, оскільки від даного шлюбу у нього 03 січня 2017 року народився син ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про його народження. Разом з тим, на підставі судового наказу від 03.11.2017 року, виданого Попаснянським районним судом Луганської області, з нього на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на утримання матері дитини у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходів, починаючи з 20.09.2017 року. Таким чином, загальна сума аліментів, що стягуються з нього за рішеннями суду на користь відповідачів, складає 2/3 або 66% всіх його доходів щомісяця. Вважає, що розмір аліментів на утримання дітей, що стягуються з нього на користь відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у відповідності до вимог ст. 192 СК України, має бути зменшеним до 1/6 частини щомісяця на утримання кожної дитини, що буде відповідати принципу рівності громадян у правах і свободах. Просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частки до 1/6 частки усіх видів його доходів щомісяця та зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/4 частки до 1/6 частки усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання про дату, час і місце якого був повідомлений своєчасно та належним чином, не з»явився. Як зазначив представник позивача ОСОБА_1, позивач не заперечував проти розгляду справи у його відсутності.
Представник позивача адвокат ОСОБА_1, який діє на підставі ордеру, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог надав пояснення аналогічні тим, що викладені в уточненій позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з?явилася. Про дату, час і місце судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі(а.с.61).
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.
Згідно ч.8,9 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім»ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання від батьків, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття, що знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України - стаття 180 СК України. Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того,чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини(ст.141 СК України).
З свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №226282 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 01 жовтня 2016 року, про що зроблено відповідний актовий запис №63. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_2(а.с.10). Відповідно до інформації, наданої Управлінням соціального захисту населення по Заводському району Запорізької міської ради, ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб з 11.07.2017 року за фактичним місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4(а.с.54).
Одним із основних засад(принципів) цивільного судочинства, у відповідності до п.7 ч.3 ст. 2 ЦПК України, є обовязковість судового рішення. Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, -і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом(ч. 1,2 ст. 18 ЦПК України). У відповідності до ч.1 ст. 258 ЦПК України, судовий наказ є судовим рішенням. Зважаючи на те, що вище вказаний судовий наказ набрав законної сили, він є обовязковим до виконання, а тому суд не бере до уваги посилання відповідача ОСОБА_3, викладені у відзиві на позовну заяву в тій частині, що судовий наказ, на її думку, не відповідає вимогам закону.
Положеннями ч.7 ст. 170 ЦПК України передбачено право боржника звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу(заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті заробітку(доходу платника аліментів).
Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Положеннями ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадків, передбачених цим Кодексом. Кодексом. У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз?яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення суду законної сили. Отже, при розгляді спорів щодо зменшення розміру аліментів є необхідність встановлення юридично важливих обставин, визначених ст. 192 СК України, які б підтверджували саме зміну матеріального або сімейного стану платника аліментів, погіршення його здоров»я і ці зміни повинні відбутися після ухвалення рішення суду, яким первісно був визначений розмір аліментів.
В обґрунтування своїх позовних вимог про зменшення розміру аліментів позивач посилається на зміну його сімейного та матеріального стану, оскільки він зареєстрував другий шлюб та у нього народилася друга дитина, щодо якої у нього також виник обовязок по утриманню. На підтвердження цих доводів позивачем надані належні, допустимі та достовірні докази, яким є свідоцтво про укладення шлюбу та свідоцтво про народження дитини. Отже, суд вважає, що в судовому засіданні встановлені юридично важливі обставини, визначені ст. 192 СК України, які підтверджують саме зміну матеріального та сімейного стану платника аліментів, що є підставою для зміни розміру аліментів, визначених раніше за рішенням суду шляхом їх зменшення, як тих, що стягуються на користь відповідача ОСОБА_3, так і тих, що стягуються на користь відповідача ОСОБА_4, оскільки при видачі судового наказу про стягнення аліментів на користь ОСОБА_4 були відсутні відомості щодо наявності у боржника ОСОБА_2 іншої малолітньої дитини, на утримання якого вже стягувалися аліменти та судовий наказ був виданий без урахування цієї обставини. При розгляді спору по суті, суд також вважає, що не мають суттєвого значення викладені у відзиві доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 проживають однією сім»єю, оскільки визначальним при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, є саме зміна сімейного та матеріального стану, у даному випадку платника аліментів, а такі зміни відбулися внаслідок народження у позивача другої дитини щодо якої у нього також виник обовязок по її утриманню, що свідчить про необхідність несення додаткових витрат, а отже і зміну матеріального стану в сторону його погіршення. Зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідачів на утримання кожної дитини до розміру 1/6 частини усіх видів заробітку(доходу) відповідача, суттєво не погіршить матеріальне забезпечення дітей та призведе до відповідності їх засадам справедливості, добросовісності та розумності, визначених ч.9 ст. 7 СК України.
На підставі вище викладеного, та з урахуванням вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд прийшов до переконання про необхідність задовольнити позов у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.7, 141,180,181-183,192 Сімейного кодексу України, ст.ст.4,5,12,13,81,83,89,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_2(зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_3(зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), ОСОБА_4(зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) про зменшення розміру аліментів повністю задовольнити.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2016 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку(доходу) щомісяця і стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9 у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку(доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються за судовим наказом Попаснянського районного суду Луганської області від 03 листопада 2017 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_4 на утримання малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку(доходу) щомісяця і стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку(доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідкам апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 червня 2018 року.

Суддя Андрюшина Л.А.