Справа № 277/741/17
Номер рядка звіту 38
РІШЕННЯ

іменем України

"18" травня 2018 р. смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі:

головуючої судді Прищепи Т.П.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

представника відповідача Ємільчинської РДА ОСОБА_5

представника відповідача відділу в Ємільчинському районі ГУ Держгеокадастру в Житомирській області ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3, Ємільчинської районної державної адміністрації Житомирської області, відділу в Ємільчинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, про визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації Державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання свідоцтва про право на спадщину № 1921 від 19 грудня 2016 року недійсним,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог:

приватний нотаріус ОСОБА_8,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 звернулася в суд з вищенаведеним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказала, що розпорядженням голови Ємільчинської районної державної адміністрації від 04.07.2005 року № 215, про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) ПКСП «Світанок»: 1) затверджено протокол зборів власників земельних часток (паїв) ПКСП «Світанок»; 2) дозволено НВФ «Нові технології» (м. Херсон) виготовити громадянам державні акти на право власності на земельні ділянки взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай); 3) доручено районному відділу земельних ресурсів (ОСОБА_9М.) видати державні акти на право власності на земельну частку (пай), внести відповідні зміни в земельно-облікові документи та провести державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну частку (пай).

Протоколом про розподіл ділянок між власниками земельних часток (паїв) її включено до списку громадян ОСОБА_10 сільської ради, яким необхідно виготовляти державні акти на право власності на землю взамін сертифікатів на земельні частки (паї) із земель реформованого ПКСП «Світанок», № в списку 372, номер ділянки 293.

13.04.2006 року взамін отриманого сертифікату на земельну частку (пай) із земель реформованого ПКСП «Світанок», серії ЖТ № 0267386 їй було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ № 325518, яким підтверджено що відповідно до розпорядження голови Ємільчинської РДА від 04.07.2005 року № 215, вона є власником земельної ділянки площею 2.66 га. розміщеної на території ОСОБА_10 сільської ради, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт було видано Ємільчинським районним відділом земельних ресурсів та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земелю за № 44. Кадастровий номер земельної ділянки відповідно до Державного акту № :01:000:0163.

На даний час їй стало відомо, що власником земельної ділянки на території ОСОБА_10 сільської ради, кадастровий № :01:000:0163 є інша особа. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 33022390 від 19.12.2016 року, власником земельної ділянки кадастровий № :01:000:0163 є ОСОБА_3, підставою виникнення права власності є свідоцтво про право на спадщину № 1921, видане 19.12.2016 року приватним нотаріусом Ємільчинського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_8, державна реєстрація земельної ділянки, кадастровий № :01:000:0163, площею 2.6652, яка знаходиться на території с. Андрієвичі, проведена 13.04.2006 року відділом Держземагенства в Ємільчинському районі.

Позивачка просила суд визнати свідоцтво про право на спадщину № 1921 недійсним; стягнути з відповідача судові витрати.

11.01.2018 року представником позивачки ОСОБА_2 було подано до суду заяву про збільшення позовних вимог в якій він просив суд: визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ № 775709 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,66 га., яка розташована на території ОСОБА_10 сільської ради, Ємільчинського району Житомирської області, виданий 13 квітня 2006 року Ємільчинською РДА на ім'я ОСОБА_11; скасувати державну реєстрацію Державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ № 775709 в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 60; стягнути з відповідачів судові витрати.

Відповідач по справі Ємільчинська РДА направила до суду заперечення проти позову посилаючись на те, що в заяві про збільшення позовних вимог відсутні докази вини районної адміністрації, відсутні посилання на будь які нормативні документи. Ємільчинська РДА не видавала державний акт права власності на земельну ділянку ОСОБА_11, відповідно до п. 3 розпорядження голови Ємільчинської РДА від 04.07.2005 року № 215, державні акти видавав районний відділ земельних ресурсів, а також вносив зміни в земельнооблікові документи та проводив державну реєстрацію. Позов не визнали та просили відмовити позивачу в його задоволенні.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав зіславшись на обставини викладені в позовній заяві та в заяві про збільшення позовних вимог, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, оскільки на його думку відповідач ОСОБА_3 на законних підставах отримав у спадок земельну ділянку, яка на відповідній правовій підставі була виділена його матері ОСОБА_11.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача, Ємільчинської районної адміністрації в Житомирській області ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача, відділу в Ємільчинському районі ГУ Держгеокадастру в Житомирській області ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Третя особа, приватний нотаріус Ємільчинського районного нотаріального округу ОСОБА_8 в судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд цивільної справи без її участі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав суду, що на час розпаювання земель колективної власності він працював секретарем Андрієвицької сільської ради. Було виготовлено 435 жеребків, учасники жеребкування викликалися по списку, підходили та отримували свій номер. ОСОБА_11 брала участь в жеребкуванні, витягла номерок № 293.

Вислухавши думку учасників розгляду справи, допитавши свідка, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З огляду на норми ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Судом встановлено, що протоколом про розподіл ділянок між власниками земельних часток (паїв) ОСОБА_7 включено до списку громадян ОСОБА_10 сільської ради, яким необхідно виготовляти державні акти на право власності на землю взамін сертифікатів на земельні частки (паї) із земель реформованого ПКСП «Світанок», № в списку 372, номер ділянки 293.

13.04.2006 року взамін отриманого сертифікату на земельну частку (пай) із земель реформованого ПКСП «Світанок», серії ЖТ № 0267386, ОСОБА_7 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ № 325518, яким підтверджено що відповідно до розпорядження голови Ємільчинської РДА від 04.07.2005 року № 215, вона є власником земельної ділянки площею 2.66 га. розміщеної на території ОСОБА_10 сільської ради, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт було видано Ємільчинським районним відділом земельних ресурсів та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земелю за № 44. Кадастровий номер земельної ділянки відповідно до Державного акту № :01:000:0163 (а.с. 10-11, 13-16).

Також встановлено, що відповідно до розпорядження голови Ємільчинської районної державної адміністрації від 07.12.2006 року № 356, ОСОБА_11 теж є власником земельної ділянки площею 2.66 га. розміщеної на території ОСОБА_10 сільської ради, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :01:000:0163. Державну реєстрацію земельної ділянки було проведено 13.04.2006 року в Ємільчинському районному відділі земельних ресурсів, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 775709 (а.с. 32-36).

Земельна ділянка, яка була надана ОСОБА_11 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 13.04.2006 року серії ЯГ № 775709, площею 2,66 га, є однією і тією ж земелькою ділянкою, яка була надана ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 13.04.2006 року серії ЯБ № 325518, в яких площа земельної ділянки, становить однаковий розмір 2,66 га., а конфігурація земельної ділянки, її межі та межування із земельними ділянками є абсолютно ідентичними та однаковими, що свідчить лише про те, що на земельну ділянку запроектованої в схемі розподілу земельних ділянок під номером 293 видано два Державних акти на право власності на земельну ділянку, - на ім'я ОСОБА_11 та ОСОБА_7, при тому, що ОСОБА_7 на всіх законних підставах був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку на землю під номером 293, яка чітко відповідає запроектованій землі на схемі поділу земель. В той же час ОСОБА_11 був виданий державний акт на підставі розпорядження голови Ємільчинської РДА, яке не могло слугувати підставою для видачі такого правовстановдюючого документу.

Згідно ч.1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Верховний Суд України в Постанові від 22 травня 2013 року у справі № 6 -33 цс 13 зробив правовий висновок про те, що державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Отже, Державний акт на право власності на земельну ділянку від 13.04.2006 року серії ЯГ №775709, виданий на ім'я ОСОБА_11 підлягає визнанню недійсним у звязку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий помилково з порушенням чинного законодавства (яке діяло на момент видачі Державного акту), оскільки підставою видачі такого Державного акту на право власності на земельну ділянку зазначено розпорядження голови Ємільчинської РДА від 07.12.2006 року під № 356, яке прийнято пізніше розпорядження голови Ємільчинської РДА від 04.07.2005 року під № 215.

Статтею 26 Закону України від 01.07.2004 року „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що записи до Державного реєстру вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними, тому підлягає скасування державної реєстрації Державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ № 775709 в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 60.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 33022390 від 19.12.2016 року, власником земельної ділянки кадастровий № :01:000:0163 є ОСОБА_3, підставою виникнення права власності є свідоцтво про право на спадщину № 1921, видане 19.12.2016 року приватним нотаріусом Ємільчинського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_8, державна реєстрація земельної ділянки, кадастровий № :01:000:0163, площею 2.6652, яка знаходиться на території с. Андрієвичі, проведена 13.04.2006 року відділом Держземагенства в Ємільчинському районі (а.с. 12), що також підтверджено витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 від 15.11.2017 року (а.с. 29-31).

Встановлено, що після смерті ОСОБА_11, спадщину за законом, як спадкоємець першої черги прийняв та оформив син спадкодавці ОСОБА_3 Приватним нотаріусом Ємільчинського нотаріального округу ОСОБА_8 19.12.2016 року ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину № 1921 на земельну площею 2,6652 га., яка знаходиться на території с. Андрієвичі, Ємільчинського району Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № :01:000:0163 (а.с. 75).

Як передбачено ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Так, серед підстав визнання свідоцтва недійсним дана стаття прямо називає лише відсутність права спадкування у особи, на ім'я якої було видане свідоцтво (наприклад, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, які давали б їй підстави для закликання до спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване).

Проте свідоцтво може бути визнане недійсним також в інших випадках, встановлених законом, що дозволяє стверджувати про те, що перелік підстав визнання свідоцтва недійсним не є вичерпним і може бути розширений шляхом аналізу й тлумачення інших норм спадкового права. Зокрема, підставами для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним може бути оформлення його неуповноваженою на те посадовою особою; оформлення не за місцем відкриття спадщини; недодержання встановленої законом форми свідоцтва; видача свідоцтва, якщо серед імовірних спадкоємців за законом або заповітом є ненароджена дитина спадкодавця, зачата за його життя, тощо.

При цьому, свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним лише за рішенням суду. А відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Отже враховуючи, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження порушення прав ОСОБА_7 при видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину в частині спадкування земельної ділянки, кадастровий номер № :01:000:0163, площею 2,6652 га., яка знаходиться на території с. Андрієвичі, Ємільчинського району Житомирської області, суд задовольняє позовну вимогу та визнає вказану частину свідоцтва про право на спадщину недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі з відповідачів на користь позивачки підлягає до стягнення сплачений нею судовий збір.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 321 ч. 1, 328, 393 ч. 1, 1301 ЦК України, ст. ст. 116, 155 ЗК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_3, Ємільчинської районної державної адміністрації Житомирської області, відділу в Ємільчинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, про визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації Державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання свідоцтва про право на спадщину № 1921 від 19 грудня 2016 року недійсним задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ № 775709, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,66 га., яка розташована на території ОСОБА_10 сільської ради, Ємільчинського району Житомирської області, виданий 13 квітня 2006 року Ємільчинською районною державною адміністрацією Житомирської області на ім'я ОСОБА_11.

Скасувати державну реєстрацію Державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ № 775709 в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 60.

Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину видане ОСОБА_3 в частині спадкування земельної ділянки, кадастровий номер № :01:000:0163, площею 2,6652 га., яка знаходиться на території с. Андрієвичі, Ємільчинського району Житомирської області.

Стягнути з ОСОБА_3, Ємільчинської районної державної адміністрації Житомирської області, відділу в Ємільчинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, на користь ОСОБА_7 понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 1457 (одну тисячу чотириста пятдесят сім) грн. 80 коп., по 485 (чотириста вісімдесят пять) грн. 93 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 25 травня 2018 року.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_13