АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження № 22-ц/796/2768/2018 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року, ухвалене в м. Києві, в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча дирекція» Шевченківського району дільниця по санітарному обслуговуванню «Софіївська», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

в с т а н о в и в:

В липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча дирекція» Шевченківського району дільниця по санітарному обслуговуванню «Софіївська», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Зазначив, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1. 04 лютого 2014 року з вини відповідача ОСОБА_2, який є власником квартири АДРЕСА_2, сталося залиття його квартири. 06 лютого 2014 року комісією ДСТО «Софіївська» складено акт обстеження його квартири та встановлено, що залиття відбулося внаслідок пориву металопластикових труб мереж центрального опалення, які були самовільно замінені замість металевих труб власниками надбудови (мансарди) квартири №69. Залиттям квартири йому завдано майнову шкоду в розмірі 24194, 94 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн., яку позивач просив стягнути з ОСОБА_2 В ході судового розгляду ОСОБА_3 збільшив позовні вимоги та просив додатково стягнути з відповідача 10 784,80 грн., які ним були сплачені за придбання будівельних матеріалів для проведення у квартирі ремонтних робіт.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року задоволено позов ОСОБА_3 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти в розмірі 40 573,14 грн.

27 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. При вирішенні позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції не з'ясував хто є власником квартири АДРЕСА_2 та надбудови. В заяві про перегляд заочного рішення він зазначив, що на момент залиття не був власником квартири та надбудови.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 з урахуванням доводів апеляційної скарги просив суд апеляційної інстанції здійснити заміну відповідача ОСОБА_2 на належних відповідачів - ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які станом на 04 лютого 2014 року були співвласниками квартири, з якої сталося залиття.

В судове засідання представник третьої особи Комунальне підприємство &q?ре;Керуюча дирекція&q?е ; Шевченківського району дільниця по санітарному обслуговуванню &q?ьн;Софіївська&q?но; не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 є власником 9/10 частки квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29 жовтня 2001 року. Власником іншої 1/10 частки квартири є ОСОБА_6 (а. с. 35).

Згідно технічного паспорта квартира АДРЕСА_1 знаходиться на четвертому поверсі п'ятиповерхового будинку, складається з 2 кімнат житловою площею 44,6 кв.м., кухні площею 8,1 кв.м., ванної кімнати площею 3,4 кв.м., вбиральні площею 1,5 кв.м., коридору площею 10,2 кв.м., вбудованої шафи площею 1,6 кв.м., загальна площа квартири становить 75,4 кв.м. (а. с. 5-7).

04 лютого 2014 року сталося залиття квартири АДРЕСА_1.

Згідно акту обстеження квартири АДРЕСА_1 від 06 лютого 2014 року, затвердженого начальником дільниці «Софіївка», при комісійному обстеженні квартир встановлено, що залиття відбулося внаслідок того, що власниками надбудови (мансарди) квартири АДРЕСА_2 без погодження з ДСТО «Софіївка» виконано роботи по заміні інженерних мереж центрального опалення - замінено металеві труби на металопластикові, що призвело до їх пориву (а.с. 8).

Відповідно до дослідження спеціаліста з будівельно-технічної експертизи від 11 березня 2014 року, складеного ОСОБА_7 на замовлення позивача, вартість ремонтних робіт по усуненню пошкоджень, що виникли у квартирі АДРЕСА_1 в результаті залиття, що мало місце 04 лютого 2014 року, станом на 11 березня 2014 року становить 24 194,94 грн. (а.с. 26-38).

Згідно накладної від 10 березня 2014 року, ОСОБА_3 придбано будівельні матеріали на суму 10 784,80 грн. (а.с. 46).

За результатами розгляду справи суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки при вирішенні позовних вимог ОСОБА_3 були неповно встановлені обставини,що мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

ОСОБА_3 позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди заявив до ОСОБА_2 як власника квартири АДРЕСА_2.

При вирішенні позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції не з'ясував чи є відповідач ОСОБА_2 власником вказаної квартири.

В заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_2 зазначив, що на час залиття він не був власником квартири АДРЕСА_2 та надбудови в будинку та надав копію договору міни від 22 вересня 1997 року, відповідно до якого він обміняв належну йому ? частку квартири АДРЕСА_2 на належну на праві власності ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_5 (а. с. 102-103).

Заперечуючи проти заяви про перегляд заочного рішення суду, ОСОБА_3 надав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 30 березня 2017 року.

Відповідно до вказаної довідки ? частка квартири АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі договору міни від 22 вересня 1997 року, ? частка квартири АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору дарування частини квартири від 17 лютого 2017 року (а. с. 135).

З метою усунення неповноти судового розгляду та протиріч хто був власником квартири АДРЕСА_2 на день залиття - 04 лютого 2014 року, представник ОСОБА_2 надав апеляційному суду копію свідоцтва про право власності на житло від 14 липня 1993 року та копію договору дарування частини квартири від 17 лютого 2017 року.

З вказаних документів та документів, що були надані до суду першої інстанції, вбачається, що квартира АДРЕСА_2 в 1993 році була приватизована відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_5. 22 вересня 1997 року відповідач ОСОБА_2 здій снив відчуження належної йому частки квартири ОСОБА_4 17 лютого 2017 року ОСОБА_5 подарувала свою частку квартири відповідачу ОСОБА_2

Тобто, на день залиття 04 лютого 2014 року власником квартири АДРЕСА_2 були ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Матеріали справи не містять дані, що приміщення квартири АДРЕСА_2 з'єднані із надбудовою (мансардою) будинку, а ОСОБА_2 є власником надбудови (мансарди) в будинку.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для покладення обов'язку відшкодування майнової та моральної шкоди внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 на відповідача ОСОБА_2

Помилкове заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3

Згідно з ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 1057,50 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча дирекція» Шевченківського району дільниця по санітарному обслуговуванню «Софіївська», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_21057,50 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Дані про учасників справи:

ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1)

ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_7, РНОКПП: НОМЕР_2)

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 червня 2018 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Українець Л.Д.