Справа №443/740/18
Провадження №2/443/791/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2018 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді Ціпивко І.І.,

з участю секретаря судового засідання Рибакової І.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання до Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його матір - ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 1,51 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Журавнівської селищної ради, що належала померлій згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 11 квітня 2000 року, а також земельну ділянку площею 1,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що фактично у спадковано нею після смерті чоловіка. На випадок своєї смерті, матір не розпорядилась вказаним майном, тому спадкування відбувалось за законом. Відтак, він як єдиний спадкоємець за законом першої черги, звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері, проте отримав відмову у видачі такого, у зв'язку з тим, що пропустив піврічний строк для прийняття спадщини. Вказана відмова позбавляє його можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Журавнівської селищної ради подав заяву, в якій просить розглянути дану справу за відсутності їх представника, оскільки вони не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що ІНФОРМАЦІЯ_2, у віці 86 років, в с. Новошино Жидачівського району Львівської області, померла ОСОБА_4, про що ІНФОРМАЦІЯ_2 складено відповідний актовий запис та Журавнівською сселищною радою Жидачівського району Львівської області, від ІНФОРМАЦІЯ_2, видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 /а.с. 10/.

Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що до складу спадщини ОСОБА_4 входить: земельна ділянка площею 1,51 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Журавнівської селищної ради, що належала померлій згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 11 квітня 2000 року, а також земельну ділянку площею 1,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що фактично у спадковано нею після смерті чоловіка.

Заповіту спадкодавець ОСОБА_4 щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складала, що стверджується довідкою, виданою Журавнівською селищною радою Жидачівського району Львівської області від 19 липня 2017 року за вих. №1447 /а.с. 8 /.

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 вбачається, що cпадкодавець є мамою ОСОБА_2. Відтак, встановлено що позивач є спадкоємцем першої черги. Інших спадкоємців вказаної черги не встановлено /а.с. 5/.

Також в судовому засіданні встановлено, що позивач на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Так, із долученої довідки №1447 виданої Журавнівською селищною радою Жидачівського району Львівської області від 19 липня 2017 року, вбачається, що спадкодавець була постійно зареєстрована та проживала одна до дня своєї смерті за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємець за законом же проживав(на час відкриття спадщини) за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується долученими ним паспортними даними /а.с. 4, 8/.

Окрім того, дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, судом встановлено, що позивач до смерті та після смерті матері був вимушений проходити тривале лікування, пов'язане з перенесеним гіпертонічним кризом /а.с. 13-16/.

Відповідно до ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу № 905/02-31 від 07 грудня 2017 року, встановлено факт звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що він пропустив піврічний термін, передбачений цивільним законодавством для подання заяви. Шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця сплив 07 травня 2011 року /а. с. 12/.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 4 листопада2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-497цс17.

Так, вищенаведеними обставинами встановлено, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на випадок своєї смерті не розпорядилась належним майном. Позивач по справі є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який до дня смерті та на день смерті із матір'ю не проживав. Проте, останній в силу пережитого стресу, пов'язаного із втратою рідної людини, тривалим лікуванням, пов'язаним з перенесеним гіпертонічним кризом - пропустив законодавчо визначений строк для прийняття спадщини, але від неї не відмовлявся та бажає прийняти. Проте, звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини, отримав відмову, з причин пропуску піврічного строку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язаними з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення цих дій.

Таким чином, враховуючи відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин пропуску піврічного строку, яка позбавляє позивача можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід визначити додатковий строк, тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, оскільки такий ним пропущений з поважних причин.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов задовольнити повністю.

Визначити, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері -ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, в 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СУДДЯ І.І. Ціпивко