ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5731/17
Провадження № 2/362/580/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Корнієнка С.В., за участю секретаря судового засідання - Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на 1/2 частину будинку,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2001 року по даний час; визнати будинок загальною площею 122,7 м.кв. за адресою АДРЕСА_1, об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2; виділити та визначити право власності на ? частину будинку загальною площею 122,7 м.кв. за адресою АДРЕСА_1, за ОСОБА_1 та ? частину будинку загальною площею 122,7 м.кв. за адресою АДРЕСА_1, за ОСОБА_2.

Свій позов обґрунтовує тим, що з 13 травня 1989 року по 12 серпня 1998 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між ними було розірвано 12 серпня 1998 року про що зроблено актовий запис №161 відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Київської області. Після розлучення в 1999 році Гребінківська селищна рада Васильківського району Київської області надала їм рішення №11 від 28 січня 1999 року про погодження переобладнання одноквартирного будинку в двоквартирний, який вони будували та проживали разом. В 2001 році вони почали проживати разом однією сім'єю, але шлюб не реєстрували. ІНФОРМАЦІЯ_2 року в них народилась друга донька ОСОБА_4. Вони добудували спірний будинок за спільні кошти. Будинок зареєстрований за відповідачем на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, проте мирним шляхом на даний час вони розділити спірний будинок вони не можуть.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав, покладається на думку суду.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку щодо задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2,ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Ст. 69 Сімейного кодексу України встановлено, що чоловік та дружина мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу, а відповідно до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

В п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що при застосуванні ст.74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім'єю; спільний побут; взаємні права та обов'язки (ст.ст. 3, 74 СК України).

Пунктом 6 Рішення Конституційного суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 25 грудня 2013 року ухвалив постанову у справі № 6-135цс13, згідно правового висновку якої вбачається що, під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім'єю, слід установити не лише обставини щодо факту спільного проживання сторін у справі, а й ті обставини, що спірне майно було придбане сторонами внаслідок спільної праці.

Відповідно до ст.. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ст.. 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що у спільній сумісній власності.

Судом встановлено, що Довідкою депутата Гребінківської селищної ради ОСОБА_5 підтверджено той факт, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає з 1991 року за адресою: АДРЕСА_1. Також за цією адресою зареєстровані та проживають її діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (до одруження 26.11.2011 року проживала за цією адресою). З моменту одруження 13.05.1989 року по момент розлучення 1998 року ОСОБА_1 проживала за вказаною адресою однією сім'єю та вела спільне господарство зі своїм чоловіком ОСОБА_2 З 2001 року по теперішній час ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживають однією сім'єю за вказаною адресою, але перебувають в не зареєстрованому шлюбі, ведуть спільне господарство, виховують неповнолітню доньку ОСОБА_4. Даний факт підтверджено сусідами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 7).

Рішенням Гребінківської селищної ради №11 від 28 січня 1999 року погоджено переобладнання житлового будинку по АДРЕСА_1 з одноквартирного в двоквартирний бувшого подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 15).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1, зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 25.08.2005 року, право власності на житловий будинок загальною площею 122,7 кв.м., в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 (а.с. 8). У вказаному будинку зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 (а.с. 20-22).

Сторони по справі мають двох доньок: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 17), та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить Свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 16).

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб підтверджується перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у шлюбі з 13 травня 1989 року (а.с. 18), який було розірвано на підставі Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 12 серпня 1998 року (а.с. 19).

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що позивачем надано обґрунтовані та беззаперечні докази на підтвердження факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_2 в період з 2001 року по даний час, факт ведення їх спільного господарства за адресою: АДРЕСА_1, що також не заперечується відповідачем, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 76-83, 264, 265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на 1/2 частину будинку - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2001 року по даний час.

Визнати будинок загальною площею 122,7 м.кв. за адресою АДРЕСА_1, об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Виділити в натурі та визначити право власності на ? частину будинку загальною площею 122,7 м.кв. за адресою АДРЕСА_1, за ОСОБА_1.

Виділити в натурі та визначити право власності на ? частину будинку загальною площею 122,7 м.кв. за адресою АДРЕСА_1, за ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.