Справа №751/8982/17
Провадження №2/751/196/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

при секретарях Безкоровайній Н.В., Сащенко О.М.

з участю:

позивача ОСОБА_1, представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5

представника тертьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа : Чернігівська міська рада про усунення перешкод в користуванні власністю ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкоди в користуванні власністю, а саме: земельною ділянкою площею 0,697 га, кадастровий номер :01:041:5020, за адресою: м. Чернігів, вулиця Загородня земельна ділянка 2г, шляхом зобов'язання відповідача надати позивачу доступ до зазначеної ділянки , для відновлення межі цієї ділянки із земельною ділянкою 2н по вулиці Загородній в м. Чернігові , від точки Г до точки Д, відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,697 га по вул. Загородня, 2г в м. Чернігові, що розроблена в 2017 році багато профільним приватним підприємством « Позитив».

Позов обгрунтовано тим, що позивачка на підставі свідоцтва про право власності від 29.08.2012 року є власником житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані на земельній ділянці 2г по вул. Загородній в м. Чернігові.

Зазначена земельна ділянка передана у власність згідно рішення Чернігівської міської ради від 29.09.2011року та видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 493783.

На час набуття позивачкою права власності на житловий будинок, набуто і право власності на гараж, позначений в свідоцтві про право власності під літерою 61-1, що розташований зі сторони земельної ділянки 2н по вул. Загородній в м. Чернігові, яка перебуває в самовільному користуванні відповідача ОСОБА_4

Оскільки при розробці в 2011 році первинної технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не були враховані вимоги п.3.25 ДБН 360-92 **, затверджені наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 17 квітня 1992 року № 44, необхідно було внести зміни конфігурації земельної ділянки для раціонального використання та забезпечення доступу до всіх будівель, в тому числі і до гаражу, для їх обслуговування.

У 2017 році на замовлення ОСОБА_1 Багатопрофільним приватним підприємством «Позитив» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), підготовлено файл обміну землевпорядних робіт в форматі XML для внесення до автоматизованої кадастрової системи.

20.10.2017 року на підставі зазначеної технічної документації внесені зміни про конфігурацію земельної ділянки до Державного земельного кадастру , що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру від 20.10.2017 року, №017.

20.11.2017 року здійснено державну реєстрація прав про земельну ділянку по вул. Загородня, 2г в м. Чернігові , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.11.2017 р. , індексний номер витягу -104308835.

27 жовтня 2017 року позивачка розпочала відновлення дійсної межі між земельними ділянками 2г та 2н по вул. Загородній в м. Чернігові, шляхом встановлення паркану у відповідності до координат, визначених в технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянки , від точки Г до точки Д , по межі із земельною ділянкою 2н , що перебуває у самовільному користуванні відповідача ОСОБА_4, відповідач стала чинити опір шляхом погроз, перешкоджала встановленню паркану по вказаній межі та не надала відновити дійсну межу між вказаними земельними ділянками у відповідності до технічної документації із землеустрою ОСОБА_1, що розроблена в 2017 році Багатопрофільним приватним підприємством «Позитив».

Підтвердженням перешкод зі сторони відповідача у відновленні межі між земельними ділянками є висновок про результати повідомлення ОСОБА_1 від 20.11.2017 р. Чернігівського відділу поліції у Чернігівській області.

Крім цього , відповідачка здійснює складання підсобних матеріалів до стіни гаража, стіні закріпила на стіні гаража дерев'яні рейки зі сторони садиби 2н по вул. Загородній, заливає стіни гаражу рідиною господарської діяльності, внаслідок чого всередині приміщення гаражу наявна вологість, що підтверджується результатами комісійної перевірки Новозаводської районної у м.Чернігові ради, лист № Н-150 від 04.04.2017 року.

05.02.2018 року відповідач подала до суду відзив на позовну заяву про невизнання позову ( а.с. 56) .

Заперечення обґрунтовано тим, що земельною ділянкою за адресою: м. Чернігів, вул. Загородня, 2-н користується з 1976 року. З цього часу склався порядок користування із суміжною земельною ділянкою по вул. Загородня, 2-г та між ділянками встановлений паркан.

Позивач набула спочатку право власності на земельну ділянку, а згодом на будинок з господарськими спорудами. Коли позивачці виділялась земельна ділянка, вона погоджувала її межу відповідно до встановленого порядку користування, який склався з 1976 року.

Позивач набула право власності на сусідню земельну ділянку площею 0,0697 га у межах згідно з планом, кадастровий номер :01:041:5020 за адресою: м. Чернігів, вул. Загородня, 2-г 15.03.2012 року, а на будинок за цією ж адресою , лише 29.08.2012 року. Тому відповідні права на земельну ділянку, на якій розташований будинок з господарськими спорудами, на підставі ст.120 Земельного кодексу України виникли вже після того, як земельна ділянка позивача була сформована і встановлені її межі.

Межі земельної ділянки відповідача на даний час не визначені, тому при визначенні межі слід брати до уваги лише межі земельної ділянки позивача, зазначені в технічній документації із землеустрою, яка розроблялась для виділення їй земельної ділянки в 2012 році, оскільки саме в таких межах ця земельна ділянка була сформована та внесена до Державного земельного кадастру. На час формування цієї земельної ділянки позивач ще не набула прав на земельну ділянку за її місцем проживання, а тому формування земельної ділянка у таких межах не порушувало її прав.

Дійсні межі земельної ділянки позивача були сформовані до набуггя позивачем прав на спірний гараж, а відновлення меж повинно відбуватися саме відповідно до земельно-кадастрової документації на підставі якої ця земельна ділянка була сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позові.

В доповненні представник позивача пояснила , що при розробленні технічної документації в 2011 році була допущена помилка, не враховані норми ДБН , а саме не відступлено метра від гаражу. Позивачка замовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), змінена конфігурація землі , при цьому площа земельною ділянки дотримана. На підставі цієї документації проведена державна реєстрація, є витяг із кадастру. Позивачкою частина паркану по межі зроблена, іншу частину неможливо зробити оскільки відповідач не дозволяє та погрожує.

Позивач пояснила, що договору забудови не було, ділянку для забудови зайняли самовільно. Потім дали землю для забудови , відповідачка погоджувала межі , зараз ці межі не існують. Технічну документацію , яка зроблена в 2017 році не погоджували із Чернігівською міською радою .

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на відзив. Додатково пояснила, що вона не перешкоджає позивачці обслуговувати свій гараж, на її вимогу забрала дошки , що кріпились на стовпчиках. Але ставити паркан по тій межі , яку вона не погоджувала не дозволяє. На даний час нею зареєстрований житловий будинок з надвірними спорудами , на земельну ділянку, якою вона користується робиться технічна документація.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що Чернігівською міською радою ОСОБА_1 надавався дозвіл на розроблення документації із землеустрою тільки в 2011 році. Технічну документацію зроблену у 2017 році Чернігівська міська рада не погоджувала.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено , що ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.08.2012 року , на праві приватної власності належить житловий будинок А-1 з господарськими будівлями та спорудами : сарай В-1, сарай б-1, гараж б1-1, убиральня В-1, розташованими за адресою : м. Чернігів, вул.. Загородня, 2г , державна реєстрація проведена - 31.08.2012 року ( а.с. 16,17).

На підставі рішення Чернігівської міської ради від 29.09.2011 року ОСОБА_1 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 493783 ( а.с. 102 )

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ- 017 року виданого 20.10.2017 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0697 га розташована за адресою : м. Чернігів, вул.. Загородня, 2 г. В інформації про документацію із землеустрою на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки зазначено : технічна документація із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок 15.06.2011 ; БПП « Позитив» , ОСОБА_7 ( а.с. 11).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, підставою виникнення права власності є державний акт на право власності на земельну ділянку серія та номер : ЯК 493783, виданий 15.03.2012 року та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер : НВ- 017 року виданого 20.10.2017 року ( а.с. 10).

08.02.2018 року ОСОБА_4 зареєструвала право власності на житловий будинок

А-1 з господарськими будівлями та спорудами : сарай Б-1, вбиральня В-1 , розташованими за адресою : м. Чернігів, вул. Загородня, 2н , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( а.с. 103). Право власності на земельну ділянку , на якій знаходиться зазначений житловий будинок на час розгляду справи у суді не зареєстровано.

Формування земельної ділянки як обєкта цивільних прав регулюється нормами ст. 79-1 ЗК України, яка діяла на момент передачі ОСОБА_1 земельної ділянки у власність та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 79-1 ЗК України , формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв'язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст. 107 ЗК України , основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки.У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Позивач як на підставу для задоволення позову посилається на п.14 ст. 186 ЗК України.

Пункт 14 статті 186 ЗК України , передбачає , що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується власником земельної ділянки, у разі якщо земельна ділянка перебуває у приватній власності.

Враховуючи те, що позивачка є власником земельної ділянки площею 0,0697 га за адресою: м. Чернігів, вул. Загородня, 2-г згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 493783 , в якому зазначено план меж земельної ділянки та який виданий на підставі рішення Чернігівської міської ради від 29. 09. 2011 року; план меж земельної ділянки на зазначеному державному акті не відповідає технічній документації зробленій в 2017 році БПП « Позитив» , ОСОБА_7 ; витяг з Державного земельного кадастру сформовано на підставі технічних документацій із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок 15.06.2011 та БПП « Позитив» , ОСОБА_7, а згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, підставою виникнення права власності є державний акт на право власності на земельну ділянку серія та номер : ЯК 493783, виданий 15.03.2012 року та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер : НВ- 017 року виданого 20.10.2017 року, суд дійшов висновку , що у відомостях Державного земельного кадастру допущена помилка , тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відповідно до технічної документації БПП « Позитив» , ОСОБА_7.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 79-1, 107, 108, 116, 186 Земельного Кодексу України , Законом України « Про державний земельний кадастр» від 7 липня 2011 року, статтями, статтями 259, 265, 268, 273, 310-314, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Чернігівська міська рада про усунення перешкод в користуванні власністю - відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С. М. Ченцова