Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/1543/17 Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 19 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут»

на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 18 січня 2018 року під головуванням судді Сингаївського О.П.

у цивільній справі №296/1543/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут», третя особа: ОСОБА_5, про визнання недійсним договору постачання природного газу побутовим споживачам та зобов'язання здійснити перерахунок за послуги з газопостачання,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом. Просив визнати недійсним договір на постачання природного газу побутовим споживачам за адресою: квартира АДРЕСА_1 (Щорса) у м.Житомирі, укладений між відповідачем та ОСОБА_5, особовий рахунок № та зобовязати ТОВ «Житомиргаз збут» здійснити перерахунок за газ і послуги з газопостачання за період з 01.07.2015 по 19.01.2017 рік за договором на постачання природного газу побутовим споживачам за адресою: в будинку № 71 по вул. Покровській (Щорса) у м.Житомирі, укладеним між ним та відповідачем, особовий рахунок №, із застосуванням 100% знижки за користування газом для опалювання житла на 105 кв.м. житла. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що починаючи з 1951 року постійно проживає за вказаною адресою. До 09.07.2016 року з ним проживала дружина ОСОБА_6, яка померла. З вересня 01.09.2016 року разом з ним в будинку також проживає дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є непрацездатною особою. ОСОБА_4 та його дочка ОСОБА_5 включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру пільговиків. Позивач також зазначав, що будинок, в якому він проживає обладнаний системою індивідуального опалення, джерело енергії природний газ. До липня 2015 року газопостачання будинку здійснювало ПАТ «Житомиргаз», з яким був укладений відповідний договір та відкритий особовий рахунок на його імя. Внаслідок змін, що сталися у законодавстві, яке регулює правовідносини з постачання природного газу, з 01.07.2015 року постачальником природного газу стало ТОВ «Житомиргаз збут», яке відкрило на імя позивача особовий рахунок №, а постачання природного газу здійснювалося на підставі Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого постановою КМ України від 05.07.2006 №938.

Із змісту рахунків за газ та послуги з газопостачання позивач дізнався, що ТОВ «Житомиргаз збут» також відкрило особовий рахунок № на імя його дочки ОСОБА_5 за цією ж адресою, хоча вже був укладений договір на постачання природного газу та відкритий особовий рахунок на імя ОСОБА_4 Відкриттям окремого рахунку відповідач зробив дочку окремим побутовим споживачем природного газу, в той час як вона є членом його сімї, тим самим унеможливив застосування пільги для опалення житла площею 105 кв.м., яка встановлена законом.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 18 січня 2018 року позов задоволено. Визнаний недійсним договір на постачання природного газу побутовим споживачам за адресою: квартира АДРЕСА_1 (Щорса) у м.Житомирі, укладений між відповідачем ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» та ОСОБА_5, особовий рахунок №. Цим же рішенням зобов'язано ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» здійснити перерахунок за газ та послуги з газопостачання за період з 01.07.2015 по 19.01.2017 рік за договором на постачання природного газу побутовим споживачам за адресою: в будинку № 71 по вул. Покровській (Щорса) у м.Житомирі, укладеним між ОСОБА_4 та відповідачем, особовий рахунок №, із застосуванням 100% знижки за користування газом для опалювання житла.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи. На думку апелянта, у матеріалах справи відсутні докази, які б давали підставу стверджувати, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 була письмова згода про укладення одного договору на споживання природного газу у будинку за адресою: м.Житомир, вул.Покровська,71, частина якого на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_5, а ОСОБА_4 є користувачем зазначеного нерухомого майна та проживає у ньому. Перехід до ОСОБА_5 права власності відповідно до правочину купівлі-продажу від 22.09.2005 року серії ВСМ № 870863 стало підставою переоформлення на її імя ще у 2005 році особового рахунку. Крім того, ОСОБА_4 просив визнати публічний договір про постачання природного газу недійсним на підставі ч.3 ст.203 ЦК України, вважаючи, що ОСОБА_5 не мала наміру його укладати, тобто, відсутнє її волевиявлення. Проте, такі доводи є неправомірними.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 починаючи з 1951 року постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (стара назва Щорса), №71. З вересня 2016 року разом з ним у зазначеному будинку без реєстрації також проживає дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є непрацездатною особою. ОСОБА_4 та його дочка ОСОБА_5 включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру пільговиків, що підтверджується змістом витягів з протоколу засідань комісій виконкому від 25.08.2016 року, від 08.09.2016 року.

Позивач ОСОБА_4 є інвалідом війни 1-ї групи, що підтверджується змістом посвідчення, та має пільги по оплаті комунальних послуг.

Частина будинку, в якому проживає ОСОБА_4 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5. Розмір її частки у праві власності становить 63/100, що підтверджується змістом інформаційної довідки з ЄДР №61398588 від 14.06.2016 року.

Розмір опалювальної площі частини будинку, належної на праві часткової власності ОСОБА_4 та його дочці ОСОБА_5, становить 105,7 кв.м., що підтверджується копією технічного паспорта на житловий будинок №71 по вулиці Покровській в м.Житомирі.

В період до 01.07.2015 року постачання природного газу за вказаною адресою здійснювало ПАТ «ЖИТОМИРГАЗ».

З 01.07.2015 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: м.Житомир, вул. Покровська, 71, постачання природного газу здійснює ТОВ «Житомиргаз збут» на підставі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, який затверджений постановою НКРЕ від 30.09.2015 року №2500, споживачем за яким є ОСОБА_5

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що зазначений договір є правочином та визнав його недійсним.

Проте, погодитися з висновками суду неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з»ясування всіх обставин справи.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Разом з тим, судом не враховано, що правочин це правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія субєкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обовязків.

Поява терміна «правочин» не виключає вживання терміна «угода» у значенні домовленості між щонайменше двома сторонами. Перший із них є більш широким і включає в себе терміни «договір» (згідно зі ст. 11 ЦК), «угода», «домовленість». Договір та угода є тотожними поняттями, тому дво- і багатосторонні правочини є водночас як договорами, так і угодами, а термін «домовленість» слід розуміти як договір чи угоду, якщо така домовленість досягнута з дотриманням вимог, встановлених для укладення договору.

За правилами недійсності правочинів не можна визнавати документи, які за своїм змістом не є правочинами.

Також при розгляді спорів про недійсність правочинів слід розмежовувати недійсні та неукладені правочини, тобто такі, в яких відсутні встановлені законодавством необхідні умови для їхнього укладення.

Встановивши, що правочин є неукладеним, суд на цій підставі залишає позов про визнання правочину недійсним без задоволення. Наслідки недійсності правочину до неукладеного правочину не застосовуються, оскільки вимога про визнання правочину неукладеним не відповідає способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ст.16 ЦК, відповідно, підстав для його задоволення немає.

В даному випадку договір, який визнаний судом недійсним, його сторонами не укладався. Нарахування плати за газ здійснюється постачальником за фактичним його використанням, що визнали в суді обидві сторони.

За таких обставин, законних підстав для визнання неукладеного договору не було.

Крім того, зобов»язуючи відповідача здійснити перерахунок за газ та послуги з газопостачання за період з 01.07.2015 по 19.01.2017 рік за договором на постачання природного газу побутовим споживачам за адресою: в будинку № 71 по вул. Покровській (Щорса) у м.Житомирі, укладеним між ОСОБА_4 та відповідачем, особовий рахунок №, із застосуванням 100% знижки за користування газом для опалювання житла, суд не врахував наступного.

Як вже зазначалося вище, з 01.07.2015 року постачання природного газу позивачу здійснює ТОВ «Житомиргаз збут».

Як вбачається із витягів фінансового стану особових рахунків позивача та третьої особи, з 2005 року на кожного із них були заведені окремі особові рахунки попереднім постачальником газу (а.с.38-43). Про обізнаність споживачів з цими обставинами та про згоду з ними свідчить оплата ними рахунків, що виставлялися постачальником.

Відповідно до п.4 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ №2246 від 09.12.1999 року, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, за однією поштовою адресою укладається один договір.

У разі зміни власника об'єкта споживача укладається новий договір.

У разі коли обєкт споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в договорі.

В даному випадку, письмова згода співвласника на укладення одного договору надана постачальникові лише з 19 січня 2017 року.

За таких обставин не було законних підстав вважати, що до цього часу дії постачальника були неправомірними та зобов»язувати провести перерахунок на одного споживача.

На підставі наведеного та відповідно до положень п.1 ч.1 ст.376 ЦПК оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» задоволити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 18 січня 2018 року скасувати, ухваливши нове.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут», третя особа: ОСОБА_5, про визнання недійсним договору постачання природного газу побутовим споживачам та зобов'язання здійснити перерахунок за послуги з газопостачання.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 15.06.2018 року.