Дата документу 15.05.2018
Справа № 334/8276/13-ц
Провадження № 6/334/129/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Куліковій Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Запоріжжя лист начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди на стадії виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа по справі № 334/8276/13-ц, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 надіслав до суду листом № 32712 від 20.04.2018 року з мировою угодою сторін від 26.02.2018 року, укладену на підставі виконавчого листа №334/8276/13-ц від 22.04.2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Дніпровський ВДВС м. Запоріжжя у судове засідання не зявився, про час і місце слухання повідомлялись належним чином.

Позивачка ОСОБА_2 у судовому засіданні просила затвердити мирову угоду між нею та боржником ОСОБА_3

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 10.12.2013 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Позовні вимоги було задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 605,00 грн. щомісяця, починаючи з 18.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття або до зміни матеріального становища сторін, яка підлягає індексації відповідно до вимог закону. Рішення набрало законної сили. За заявою стягувача було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Дніпровському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам по виконавчому листу по справі №334/8276/13-ц, затвердженого начальником Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя 30.05.2017 року, сума аліментів на день повноліття дитини (тобто станом на 05.11.2020 року) складає 25510,83 гривень.

30.05.2017 року між боржником, ОСОБА_3 та стягувачем, ОСОБА_2, у відповідності до наданого розрахунку, було укладено мирову угоду, яку сторони бажають затвердити у порядку судового провадження.

Сторони домовилися про укладення цієї угоди на підставі виконавчого листа у справі №334/8276/13-ц, та розрахунку заборгованості по аліментам, на наступних зазначених умовах:

1. Стягувач та Боржник (разом Сторони виконавчого провадження) діють в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, який на теперішній час зареєстрований та постійно проживає разом з ОСОБА_2 (Сгягувачем), та керуються нормами Сімейного кодексу України.

2. Сторони та неповнолітній ОСОБА_4, в інтересах якого діє Стягувач, домовилися врегулювати спір шляхом підписання та виконання мирової угоди.

3. Боржник і Стягувач домовилися, що в рахунок сплати аліментів до досягнення повноліття сина в його власність переходить право власності на 54 частину квартири № 189 у житловому будинку № 19 по вул.. Дніпровські Пороги в місті Запоріжжі, яка належить на праві власності ОСОБА_5.

4. Боржник, Стягувач та неповнолітній ОСОБА_4 в інтересах якого діє Стягувач домовилися про наступне:

4.1. Припинити право власності ОСОБА_3 на 54 частину квартири № 189 у житловому будинку № 19 по вул.. Дніпровські пороги в місті Запоріжжі.

4.2. Визнати за ОСОБА_4 право власності на 54 частину квартири № 189 у житловому будинку № 19 по вул.. Дніпровські Порош в місті Запоріжжі.

4.3. Покласти на ОСОБА_2 обовязок щодо управління нерухомим майном, 14 частини квартири № 189 у житловому будинку № 19 по вул.. Дніпровські Пороги в місті Запоріжжі, до досягнення ОСОБА_4, без права вчиняти будь які дії стосовно вищевказаного нерухомого майна без погодження з ОСОБА_4 та органу опіки та піклування Запорізької міської ради по Дніпровському району міста Запоріжжя.

5. Боржник бере на себе обовязок не руйнувати та не псувати 54 частину квартири № 189 у житловому будинку № 19 по вул.. Дніпровські Пороги в місті Запоріжжі до моменту переоформлення права власності на ОСОБА_4 в установленому Законом порядку.

6. Боржник гарантує, що на момент підписання цієї мирової угоди відсутня заборгованість зі сплати всіх комунальних послуг за квартирою № 189 у житловому будинку № 19 по вул.. Дніпровські Пороги в місті Запоріжжі.

7. Стягувач гарантує, що з моменту підписання цієї ОСОБА_6, затвердження її судом, та оформленням права власності на вищевказане нерухоме майно не матиме жодних майнових претензій до Боржника з приводу сплати аліментів, які є предметом даної ОСОБА_6.

8. Стягувач гарантує, що у звязку з примиренням сторін та після затвердження даної ОСОБА_6 судом, вона у межах своїх прав, наданих їй як учасникові (стороні) виконавчого провадження, вчинить всі необхідні дії, спрямовані на скасування усіх заходів, які були застосовані з метою забезпечення можливості здійснення примусового виконання по виконавчому листу.

9. Після підписання цієї ОСОБА_6, затвердження її судом, оформлення права власності на 54 частину квартири № 189 у житловому будинку 19 по вул.. Дніпровські Пороги у місті Запоріжжі, припиняється стягнення з боржника аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 605 гривень щомісячно і до досягнення ним повноліття за виконавчим листом № 334/8276/13-ц, виданим 22.02.2014 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя.

10. Дана мирова угода складена у чотирьох однакових примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для стягувача, боржника, Дніпровського ВДВС ЗМУЮ, Ленінського районного суду міста Запоріжжя.

«Про виконавче провадження» сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Згідно ст.207 ЦПК України, ОСОБА_6 угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обовязків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у звязку з укладенням сторонами мирової угоди суд розяснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Мирова угода не може створювати прав та обовязків у інших осіб, а також обмежувати ці права. Предметом мирової угоди є врегулювання спору, який розглядається в суді. Тому домовленість сторін не повинна виходити за межі предмету позову. В мировій угоді не допускається врегулювання питань, які не повязані зі предметом спору.

У відповідності до ч. 1 ст. 434 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно ч. 2. ч. 3 ст. 434 ЦПК України, суд питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала. Суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 207 цього Кодексу, а у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення - з підстав, визначених статтею 206 цього Кодексу.

Станом на день укладання мирової угоди по даній справі (на 26.02.2018 року), згідно наданого Дніпровським відділом ВДВС м. Запоріжжя розрахунку заборгованості, у боржника мається фактична заборгованість перед стягувачем зі сплати аліментів у розмірі 605,00 гривень.

Розглянувши умови наведеної вище мирової угоди, судом встановлено, що остання містить умови щодо передачі боржником у власність стягувача нерухомого майна у вигляді 1/2 частини однокімнатної квартири №189 у житловому будинку №19 по вул. Дніпровські пороги в м. Запоріжжі, яка належить на праві власності Боржнику ОСОБА_3.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, предметом спору у справі №334/8276/13-ц,є стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 605,00 грн. щомісяця, починаючи з 18.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, нерухоме майно, а саме: 1/2 частини однокімнатної квартири №189 у житловому будинку №19 по вул. Дніпровські пороги в м. Запоріжжі, яка належить на праві власності Боржнику ОСОБА_3 не була предметом судового спору у цій справі.

Судом встановлено, що фактично у мировій угоді сторони просять узаконити перехід права власності на майно, а саме на 1/2 частини однокімнатної квартири №189 у житловому будинку №19 по вул. Дніпровські пороги в м. Запоріжжі, від однієї особи до іншої всупереч встановленому законом порядку і не має відношення до вирішення питання про порядок сплати аліментів на утримання дитини на виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі № 334/8276/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Суд констатує, що укладення мирової угоди неможливе, коли ті чи інші відносини врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Вивчивши укладену між боржником та стягувачем мирову угоду, суд дійшов висновку, що мирова угода від 26.02.2018 виходить за рамки виконавчого провадження, суперечить закону та порушує права та інтереси інших осіб, а тому дана мирова угода не може бути визнана судом.

Керуючись ст. ст. 207, 434 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

У визнанні мирової угоди від 26.02.2018, укладеної між боржником ОСОБА_3 та стягувачем ОСОБА_2 на виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2013 року по цивільній справі №334/8276/13-ц, провадження № 2/334/3200/2013 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 15 днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Баруліна Т. Є.