пр. № 4-с/759/106/18
ун. № 2-433/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Слепець Є.С.

за участю скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката Дзюби Геннадія Миколайовича, який здійснює представництво інтересів боржника ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального Управління юстиції у місті Києві Ярового О.В. про визнання незаконними дій при здійсненні виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м.Києва звертається представник боржника з вищезазначеною скаргою та вимогами визнання незаконними дій державного виконавця у зв»язку із порушеннями застосування ч.10 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», що виявились при винесенні 27.02.2018 р. постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 44326130 за виконавчим листом № 2-433/11 виданим Святошинським районним судом м.Києва 08.02.2011 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів. Своєю скаргою просить визнати незаконними дії державного виконавця Ярового О.В. та скасувати вищезазначену постанову, оскільки він є інвалідом.

У судовому засіданні боржник підтримує вимоги скарги та просить її задовольнити. Справу просить розглядати за відсутності державного виконавця, який повідомлений судом про місце та час розгляду справи належним чином. Окрім підстав, повідомлених скаржником у скарзі повідомляє про вину виконавчої служби у нестягненні аліментів із його пенсії протягом тривалого часу - з часу відкриття виконавчого провадження, у зв»язку із чим утворилась заборгованість.

Державний виконавець, який повідомлений про місце та час розгляду справи, у судове засідання не з»явився, заяв з приводу скарги до суду не надавав.

Суд вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити виходячи із наступного.

Стаття 451 ЦПК України за результатом розгляду скарги передбачає два варіанти постановлення ухвали : визнання оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності неправомірними із зобов»язанням усунути порушення, або відмовити у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві від 14.02.2011 р. було відкрито виконавче провадження № 44326130 за виконавчим листом № 2-433/11 виданим Святошинським районним судом м.Києва08.02.2011 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів.

Постановою державного виконавця від 27.02.2018 р. було встановлене тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення зоборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Скаржник вважає, що оскаржуваною постановою порушено його право у вільному пересуванні як інваліду 2 групи загального захворювання на автомобілі, який належить його батьку. Окрім цього вважає, що державним виконавцем не стягувались аліменти із його пенсії, хоча боржник повідомляв державного виконавця про її отримання.

Відповідно до п.п.2 п. 9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Розмір заборгованості, що визначений державним виконавцем, складає 139385,61 грн. за період з 20.08.2010 по 01.02.2018 р. Боржник наполягає, що розмір заборгованості становить 31830,00 грн. Суд вважає, що у будь-якому випадку розмір заборгованості є більшим та перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Що стосується заявлених боржником підстав скасування, суд вважає їх недоведеними та такими, що не можуть бути застосовані у даному випадку.

Відповідно до п. 10 вищезазначеного закону, тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі:

1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування;

2) використання боржником транспортного засобу у зв'язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю;

3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції;

4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Таким чином, наявність інвалідності боржника та використання боржником у повсякденному житті автомобіля його батька не є підставою для заборони застосування державним виконавцем обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами, оскільки такі заборони можуть бути застосовані лише до тих інвалідів, які використовують автомобіль у зв»язку зі своєю інвалідністю. Інши повідомлені боржником підстави правового значення (наслідків) не мають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 450, 451, 353, 354, 355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката Дзюби Геннадія Миколайовича, який здійснює представництво інтересів боржника ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального Управління юстиції у місті Києві Ярового О.В. про визнання незаконними дій при здійсненні виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення до або через суд першої інстанції. Порядок подання апеляційної скарги діє до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня врушення йому повного рішення суду; на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п»ятнадцяти днів з дня врушення йому ухвали суду.

Суддя І.Ю.Миколаєць