Справа № 740/450/17
Провадження № 2/740/54/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретаря Філоненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача вказавши, що 05 жовтня 2010 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв'язку із чим станом на 31.12.2016 року в неї утворилась заборгованість у розмірі 21384,28 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом 497 гривень; заборгованості по процентами за користування кредитом 15692,79 гривень; заборгованості за пенею та комісією 3700 гривень, 500 гривень штраф (фіксована частина), 994,49 гривень штраф (процентна складова). Відповідач попереджалась про можливість звернення до суду з позовом, однак вимогу проігнорувала.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши клопотання про розгляд справи в його відсутність.

Відповідач та її представник в судове засідання не зявились надавши заперечення на позов та письмові пояснення в яких вимоги позову заперечили вказавши, що банком не надано належних доказів на підтвердження укладення договору між сторонами, просили суд застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом 05.10.2010 року ОСОБА_4 отримала кошти у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

З копії свідоцтва про шлюб та копії паспорта вбачається, що після укладення шлюбу 11.11.2011 року, відповідач змінила прізвище з «Киричок» на ОСОБА_3.

Підписання вказаного договору підтверджується анкетою-заявою відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 7).

Відповідач засвідчила своїм підписом, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, з якими вона ознайомлена і погодилась (а.с. 7 зворот).

Відповідач відповідно до умов даного договору, зобов'язалась виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг.

Згідно п. 1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо потягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Відповідно до п. 1.1.2.5 умов надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором.

Згідно п. 1.1.2.6 умов надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто, метою договору є забезпечення фіксування тих умов, на які сторони погоджуються для врегулювання своїх взаємних прав і обовязків щодо обраного ними кола відносин.

Умови договору та спосіб його вчинення можуть бути визначені сторонами з урахуванням вимог законодавства та із дозволеним відступом від нього, або на таких саме принципах запропоновані однією із сторін.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч.1 ст.638 та ст.1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Так, між сторонами правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Про ознайомлення із запропонованими умовами відповідач ознайомилась та погодилась, про що 05.10.2010 року засвідчила власноручним підписом у заяві. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст.634 ЦК України.

Вищевказане спростовує твердження відповідача про те, що між нею та позивачем не виникло договірних правовідносин.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Відповідно до статті 266 та частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Як вбачається з матеріалів справи позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, надійшов до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області - 06.02.2017 року вх. № 1595, тобто поза межами позовної давності.

Останній платіж за кредитним договором відповідач внесла 26.09.2013 року, тоді як з позовом банк звернувся лише 06.02.2017 року.

Установивши, що кінцевим строком звернення банку з вимогою про стягнення заборгованості до суду визначено 26.09.2016 року, суд приходить до висновку про сплив строку позовної давності, про застосування якого заявила відповідач.

Висновок суду базується на позиції відображеній в постанові Верховного Суду від 16.04.2018 року по справі № 570/1327/17, провадження № 61-1425св17.

Аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що позивачем пропущена позовна давність, про її поновлення представником позивача не заявлено, що є підставою для відмови у позові.

Керуючись ст.ст. 261, 266, 267, 626, 634, 638, 1054 ЦК України, ст.ст.263 - 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_3 21384,28 гривень суми боргу по кредитному договору б/н від 05.10.2010 року, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_1