У Х В А Л А

18 червня 2018 року

м. Київ

провадження № 6/796/93/2018

справа № 796/144/2018

Апеляційний суд м. Києва у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ МазурикО.Ф.,

розглянувши заяву ОСОБА_2

про скасування рішення Постійного діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 14 березня 2014 року

у третейській справі № 1439-13

за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК»

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2018 року до Апеляційного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_2 про скасування рішення Постійного діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 14 березня 2014 року у третейській справі № 1439-13 за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» (далі - ПАТ «УКРСОЦБАНК») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Одночасно із заявою про скасування рішення третейського суду ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду.

Зважаючи на положення п.8 ч.1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд міста Києва здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Дослідивши матеріали заяви та клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду, вважаю, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви слід відмовити, а заяву про скасування рішення третейського суду з доданими матеріалами - повернути заявнику з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Постійного діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 14 березня 2014 року у третейській справі № 1439-13 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» заборгованість за договором кредиту № 2007/24-24/200 від 31.10.2007 у сумі 608 911,72 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 454 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Положеннями частини 6 статті 454 ЦПК України визначено, що заява про скасування рішення третейського суду подається протягом дев'яноста днів: стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, з дня прийняття рішення третейським судом; особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, з дня, коли вони дізналися або могли дізнатися про прийняття рішення третейським судом.

Статтею 120 ЦПК України визначено строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Із заявою про скасування рішення третейського суду від 14.03.2014, ухваленого Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків, ОСОБА_2 звернувся 08 червня 2018 року, тобто з порушенням строку, встановленого законом.

Разом з тим, як то передбачено ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Звертаючись до суду з клопотанням про поновлення строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду заявник посилався на те, що він не приймав участі у розгляді справи в третейському суді, судових повісток з третейського суду за місцем реєстрації не отримував, оскільки протягом останніх п'яти років за місцем реєстрації не проживає, квартиру здає в оренду.

Суд вважає, що причина, на яку вказує заявник, як на підставу поновлення пропущеного строку, не є поважною, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції від 02.02.2014) громадянин України, який постійно проживає в Україні зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів.

За наведених обставин, проживання ОСОБА_2 не за адресою зареєстрованого місця проживання є порушенням вимог вищезазначеного закону.

Таким чином, неотримання ОСОБА_2 судових повісток з третейського суду, у зв'язку з не проживанням за місцем реєстрації, не є поважною причиною для поновлення строку, встановленого законом, для подання заяви про скасування рішення третейського суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для поновлення ОСОБА_2 пропущеного процесуального строку, встановленого законом, на подання заяви про скасування рішення третейського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч. 7 ст. 454 ЦПК України заява, подана після закінчення строку, встановленого частинами п'ятою або шостою 454 статті, повертається.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про повернення ОСОБА_2 його заяви про скасування рішення третейського суду разом з доданими матеріалами.

Доводи ОСОБА_3 про те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2014 року боржника ОСОБА_2 за кредитним договором № 2007/24-24/200 від 31.10.2007 замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС-ЖИЛСТРОЙ» не є підставою для відкриття провадження за заявою про скасування рішення третейського суду, а є підставою для вирішення питання про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Керуючись ст. 120, 126, 127, 454 ЦПК України, п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, - відмовити.

Заяву ОСОБА_2 про скасування рішення Постійного діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 14 березня 2014 року у третейській справі № 1439-13 за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Суддя О.Ф. Мазурик