Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/559/18
Провадження № 2/433/345/18
05.06.2018 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Суського О.І.,
за участю секретаря судового засідання Яковлєвої В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей, -
Позивач звернулася до Троїцького районного суду Луганської області з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 04.10.2007 року, між сторонами був укладений шлюб. Рішення Троїцького районного суду Луганської області, від 14.12.2017 року, шлюб між подружжям було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають трьох спільних дітей, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач матеріально позивачу та їх спільним дітям не допомагає, участі у їх вихованні не приймає, внаслідок чого позивач не має можливості сама утримувати дітей. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання їхніх неповнолітніх дітей у розмірі половини усього заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повнолітня.
Позивач в судове засідання не з'явилась, справу просила розглянути у її відсутність.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, справу просив розглянути у його відсутність
Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином.
Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД №056429 (а.с. 4).
Згідно з копію рішення Троїцького районного суду Луганської області, від 14.12.2017 року, шлюб між подружжям розірвано (а.с.5).
Позивач та відповідач є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 033010 (а.с. 9).
Позивач та відповідач є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 107895 (а.с. 10).
Позивач та відповідач є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-СИ № 694486 (а.с. 11).
Відповідно до копії довідки про склад сім'ї, разом з позивачем мешкає ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 8).
Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обов'язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.
Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 2 статті 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає доведеним обовязок відповідача, який є батьком неповнолітньої дитини сплачувати аліменти на її утримання, приймаючи до уваги, що домовленості між сторонами про способи виконання обов'язку утримувати дитину не має, повне визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Тому за правилами ст. 141 ЦПК України при винесенні рішення з відповідача належить стягнути судові витрати.
Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 247, 263, 264, 265,280-284, 354 - 356, 430 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182,183,184, 191 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання дітей, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі половини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 06 квітня 2018 року до повноліття дітей.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: О.І.Суський