Справа № 712/8561/17
Провадження № 2/712/138/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

29 травня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_4» в особі Черкаської обласної дирекції ПрАТ «Українська страхова компанія Княжа» «VIENNA INSURANCE GROUP» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_4» в особі Черкаської обласної дирекції ПрАТ «Українська страхова компанія Княжа» «VIENNA INSURANCE GROUP» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 31.12.2015 о 17-00 по вул.Смілянській у м.Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода за йогої участі та участі водія ОСОБА_3, який керував автомобілем ВАЗ-2101 д.н.з. 06798МТ в результаті ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_1, яким він керував по дорученню. Оскільки на момент ДТП в обох учасників ДТП були діючі поліси обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності володільців наземних транспортних засобів, вони за взаємною згодою, у звязку із відсутністю тілесних ушкоджень в учасників ДТП, у відповідності до п.33.2 ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» склали повідомлення про ДТП від 31 грудня 2015 року («Європротокол»). Відповідно до вищевказаного повідомлення винним себе в даній ДТП визнав водій автомобіля ВАЗ-2101 д.н. 06798МТ ОСОБА_3 та засвідчив цей факт власноручним підписом. 13.01.2016 спеціалістом відділу врегулювання страхових випадків ПрАТ«Українська страхова компанія Княжа» «VIENNA INSURANCE GROUP» було складено акт огляду транспортного засобу, яким керував під час ДТП та було зафіксовано характер пошкодження автомобіля спеціалістами страхової компанії і засвідчено їхніми підписами та ним. Звернувшися із заявою до страхової компанії «Княжа» про виплату страхового відшкодування в сумі 17 830 грн. 87 коп. , йому було повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування 06.05.2016. Підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування на думку спеціалістів страхової компанії стало те, що він в повідомленні про ДТП змінив час настання ДТП змінивши час настання ДТП з 15:22 год. на 17.00 годин, хоча в дійсності цього не було. Працівник страхової компанії, який давав відповідь на його звернення відмітив, що другий учасник ДПТ ОСОБА_3 себе винним в ДТП не визнав, хоча в повідомленні про ДТП ОСОБА_3 визнав себе винним в ДТП, що засвідчив своїм підписом. Вказане повідомлення про ДТП на даний час є чинним і ніким не оскаржувалося і відповідно не визнано недійсним і не скасовано. Враховуючи наведене вважає дії представників страхової компанії «Княжа» про відмову у виплаті страхового відшкодування є неправомірними, а тому просить стягнути в солідарному порядку з відповідача приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа» Вієнна ОСОБА_4» в особі: Черкаська обласна дирекція ПрАТ «Українська страхова компанія Княжа» «VIENNA INSURANCE GROUP» та ОСОБА_3 на його користь 29 350, 67 грн. - суму страхового відшкодування збитків, заподіяних мені в результаті ДТП. Стягнути в солідарному порядку з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа» Вієнна ОСОБА_4» в особі: Черкаська обласна дирекція ПрАТ «Українська страхова компанія Княжа» «VIENNA INSURANCE GROUP» та ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду в розмірі 12 000 грн. та судові витрати та витрати на правову допомогу - у розмірі 640 грн. судового збору та 5 000 грн. витрат на правову допомогу.

В подальшому позивач звернувся до суду з уточненнями позовних вимог, а саме відповідно до висновку авто-товарознавчого дослідження №124 від 21.09.2016 сума матеріальних збитків, заподіяних ДТП, складає 22 661 грн. 92 коп. та на 23.03.2018 сума збитків згідно розрахунку з урахуванням офіційної інфляції становить 31 158 грн.51 коп. Таким чином, сума збитків становить 31 758 грн. 51 коп. з урахуванням 600 грн. за проведення авто товарознавчого дослідження. Посить стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа» Вієнна ОСОБА_4» в особі: Черкаська обласна дирекція ПрАТ «Українська страхова компанія Княжа» «VIENNA INSURANCE GROUP» суму страхового відшкодування 31158,51 грн., судовий збір в сумі 1280 грн., 5000 грн. витрати на правничу допомогу та 600 грн. за провдення авто-товарознавчого дослідження, з ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 12 000 грн.

ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа» Вієнна ОСОБА_4» 23.10.2017 надала заперечення, в якому просило відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з наступних підстав. Між ОСОБА_3 та ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_4» 29.05.2015 укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АЕ/444716,1 за яким забезпечено т.з. «ВАЗ 2101», д.р. № 06758МТ. Строк дії 30.05.2015 - 29.05.2016. Ліміт відповідальності по майну 50 000 грн., франшиза 0 грн. У м. Черкаси 31.12.2015 сталася ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Daewoo Lanos», д.р.№ АІ9468ВВ, що належить позивачу. Учасники спірної ДТП заповнили бланк повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («Європротокол»). Однією із ключових умов складання європротоколу є наявність у учасників ДТП діючих полісів ОСЦПВВНТЗ. (п. 5 інструкції, ст. 33.2 ЗУ «ОСЦПВВНТЗ»). Згідно з додатковими поясненнями ОСОБА_5 спірна ДТП сталася 31.12.2015 о 13:15,а не о 17:00. як про це зазначено у європротоколі. Разом з тим, зазначений позивачем у європротоколі поліс ОСЦПВВНТЗ №АІ/8831892 від 31.12.2015 року розпочав свою дію тільки з 15:22 год (що підтверджується відповідною копією поліса) Таким чином, станом на момент скоєння спірної ДТП (о 13:15) автомобіль позивача не був забезпеченим у розумінні зазначених вище норм чинного законодавства, а відтак - відсутні правові підстави для стягнення із Страховика коштів. У позивача відсутні права одноособово претендувати на отримання коштів за пошкоджений автомобіль, оскільки т.з. належить ОСОБА_6 Оскільки пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, то позивачем завищена суму відшкодування, так як, згідно з розрахунку коефіцієнту фізичного зносу від 23.01.2016 року «Ез» по спірній справі становить 0,46. Згідно з ремонтною калькуляцією від 23.01.2016 вартість відновлювального ремонту т.з. «Daewoo Lanos», д.р. № НОМЕР_2, (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) становить 17 830,87 грн. Таким чином, за умови наявності у водіїв на момент скоєння спірної ДТП діючих полісів ОСЦПВВНТЗ, страхове відшкодування по вказаній справі становило б 17 830,87 грн. Страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо - транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Оскільки Позивач не зазнавав ушкоджень здоровю у спірній ДТГІ, відсутні правові підстави для стягнення із Страховика моральної шкоди. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, повязаних з розглядом справи. Тобто, в розумінні ст. 88 ЦПК України такі витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про стягнення витрат на правову допомогу, суду необхідно керуватися ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу цивільних та адміністративних справах».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі, проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України не заперечував.

Представник приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_4» в особі Черкаської обласної дирекції ПрАТ «Українська страхова компанія Княжа» «VIENNA INSURANCE GROUP» не зявились, у своїх заперечення від 15.11.2017 просили справу розглянути без їх участі, проти позову заперечували, просили відмовити у повному обсязі. Після початку розгляду спочатку (у зв"язку із зміною головуючого по справі) будь яких заперечень або клопотань до суду не напрвляли.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відома, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами до суду не звертався.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідка ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017.

Згідно з ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду полягають в тому, що заподіяна шкода підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла за умови, що дії чи бездіяльність останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що 31.12.2015 о 17-00 по вул.Смілянській у м.Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який керував автомобілем ВАЗ-2101, д.н.з. 06798МТ в результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Daewoo Lanos»,д.н.АІ 9468 ВВ, яким керував по дорученню позивач.

З показів свідка ОСОБА_7 встановлено, що під час ДТП він перебував на пасажирському сидінні в автомобілі позивача. ДТП сталася 31.12.2015 близько 17 години неподалік перехресття вулиці Смялнської та Благовісної в м.Черкаси, з вини водія автомобіля ВАЗ-2101, який на місці ДТП визнав свою вину у порушенні ПДР України. Оскільки автомобілі учасників ДТП були застраховані, був складений європротокол і з боку водія ВАЗ-2101 ніяких заперечень щодо обставин ДТП не надходило.

Відповідно до п.33.2 ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 31.12.2015 між сторонами складено повідомлення про ДТП («Європротокол»). Як вбачається з повідомлення винним себе в даній ДТП визнав водій автомобіля ВАЗ-2101 д.н. 06798МТ ОСОБА_3 та засвідчив цей факт власноручним підписом, тому порушення Правила дорожнього руху України ОСОБА_3, перебувають у причинному звязку із наслідками ДТП, зокрема пошкодженням автомобіля позивача.

Факт спричинення ОСОБА_1 майнової шкоди, яка полягає у пошкодженні в ДТП 31.12.2015 автомобіля підтверджено наданими позивачем доказами, зокрема висновком №124 автотоварознавчого дослідження від 21.09.2016 складеним СПД ОСОБА_8, який має сертифікат субєкта оціночної діяльності №281/11 від 11.04.2016 та Свідоцтво про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності № від 23.02.1995 та свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів ФДМ України № 281/16 від 11.04.2016

Згідно з вказаного висновку автотоварознавчого дослідження від 21.09.2016 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Daewoo Lanos, внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП 31.12.2015, складає 22661.92 грн.

Відповідно до розрахунку суми збитку згідно з урахуванням офіційної інфляції 6980,41 грн. та 3% річних від простроченої суми становить 1516,18 грн.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди 31.12.2015 підлягають до задоволення. Стягненню з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_4» в особі Черкаської обласної дирекції ПрАТ «Українська страхова компанія Княжа» «VIENNA INSURANCE GROUP» підлягає матеріальна шкода в сумі 31158,51 грн.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Стаття 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Крім того, у п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення ст. 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної

З приводу відшкодування моральної шкоди, суд вважає про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В той же час, ч. 1 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви (ч. 1 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Так, дійсно, як свідчать матеріали справи, неправомірними суспільно-небезпечними діями відповідача позивачу завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті позивача.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, керуючись принципами розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача 12000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, задовольнивши позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди

Щодо відшкодування судових витрат, ОСОБА_1 просив стягнути понесені ним судові витрати в сумі 5000 гривень за надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_2 та 1280 гривень сплаченого судового збору та витрати повязані з проведенням авто товарознавчого дослідження в сумі 600 грн. .

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Пунктом 2 частини 2 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частина 3 статті 137 ЦПК України передбачає, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката ОСОБА_2Є, позивачем надано Договір про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 укладено 20.05.2017. Крім того позивачем суду не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За таких обставин заявлені позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 5000 гривень відшкодуванню не підлягають.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1280 грн., що підтверджено квитанціями від 07.07.2017, 05.09.2017. та сплачено 600 гривень за проведення автоварознавчого дослідження, що підтверджується актом наданих послуг від 21.09.2016 та квитанцією до прибуткового касового ордера № 124 від 21.09.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю в сумі 31158,51 гривень, то із приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_4» в особі Черкаської обласної дирекції ПрАТ «Українська страхова компанія Княжа» «VIENNA INSURANCE GROUP» на користь ОСОБА_1 необхідно, стягнути судовий збір в сумі 1280,00 грн. та 600,00 грн. за проведення авто товарознавчого дослідження.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280- 282, 289 ЦПК України, ст.ст. 23, 979, 988, 990, 992, 999, 1166, 1167, ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_4» в особі Черкаської обласної дирекції ПрАТ «Українська страхова компанія Княжа» «VIENNA INSURANCE GROUP» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_4» в особі Черкаської обласної дирекції ПрАТ «Українська страхова компанія Княжа» «VIENNA INSURANCE GROUP», р/р 0100 в Столична філія ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». МФО 380269, , юридична адреса м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44, на користь ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_3, АДРЕСА_1, страхове відшкодування збитків, заподіяних в результаті дорожньо транспортної пригоди в сумі 31158,51 грн., судові витрати в сумі 1280 грн. та витрати повязані з проведенням авто товарознавчого дослідження в сумі 600,00 грн., а всього 33038,51 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_3, АДРЕСА_1 моральну шкоду в сумі 12000,00 грн.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом , що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Головуючий І.О.Мельник