Справа №333/1852/18
Провадження №2/333/1414/18
РІШЕННЯ

Іменем України

06 червня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Некрашевич Є.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/1852/18 за позовом ОСОБА_2 до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори про звільнення майна з-під арешту, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася ОСОБА_2 із позовом до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори про звільнення з-під арешту квартири за адресою: АДРЕСА_1, скасувавши архівні записи про заборону відчуження обєктів нерухомого майна від 15.06.2005 року за №2087398, від 15.06.2005 року за №2087401 та від 14.06.2005 року №2085051, зареєстровані Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить 1/3 частка квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Співвласниками є ОСОБА_3 (1/3 частка) і ОСОБА_4 (1/3 частка). 24.01.2018 року померла ОСОБА_4, спадкоємицею якої є позивач. Під час підготовки документів для отримання спадщину їй стало відомо, що згідно з відомостями з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом зареєстровано заборону відчуження квартири за адресою: м.Запоріжжя, вул.Європейська (Малиновського)АДРЕСА_2, від 15.06.2005 року за №2087398 на підставі договору застави №б/н, вчиненого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою, власниками квартири зазначені ОСОБА_5 і ОСОБА_6, датою виникнення запису є 15.10.1994 року; 15.06.2005 року за №2087401 на підставі договору застави №б/н, вчиненого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою, власником квартири зазначено прізвище Мартиненко, датою виникнення запису є 01.01.1993 року; від 14.06.2005 року №2085051 на підставі договору застави №б/н, вчиненого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою, власником квартири зазначена ОСОБА_7 Однак, рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 18.11.2009 року по справі №2-2004/09 було визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло за 1993 рік на імя ОСОБА_7, видане на підставі рішення №239/5 від 12.08.1993 року виконавчим комітетом Комунарської районної ради народних депутатів м.Запоріжжя, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 05.05.1993 року, посвідчений Універсальною біржею «Хортиця», за яким ОСОБА_7 продала ОСОБА_8 спірну квартиру, а також визнано, що вказана квартира належить до державного житлового фонду і є власністю Запорізької міської ради і зобовязано ОП ЗМБТІ скасувати право власності ОСОБА_8 на квартиру. У звязку з викладеним, враховуючи, що до дати приватизації позивачем спірної квартири (до 04.02.2010 року) зазначене нерухоме майно перебувало в державній власності, будь-які заборони щодо відчуження зазначеної квартири, встановлені відносно осіб, що не були її власниками на законних підставах, на цей час не є актуальними і не підлягають виконанню, ОСОБА_9 як власник квартири звернулася до суду за захистом своїх порушених прав.

Позивач в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно і належним чином,

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом фактично встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло №30411 від 04.02.2010 року квартира за адресою: м.Запоріжжя, вул.Європейська (Малиновського)АДРЕСА_2, на праві спільної часткової власності в рівних долях належить ОСОБА_3 1/3 частка, ОСОБА_4 1/3 частка, ОСОБА_2 1/3 частка (а.с.3, 4).

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 померла 24.01.2018 року (а.с.10). На підставі копії спадкової справи судом встановлено, що із заявами про прийняття спадщини після її смерті до нотаріальної контори звернулася ОСОБА_2 Від ОСОБА_3 надійшла заява про відмову від спадщини на користь ОСОБА_2

Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом зареєстровано заборону відчуження квартири за адресою: м.Запоріжжя, вул.Європейська (Малиновського)АДРЕСА_2, від 15.06.2005 року за №2087398 на підставі договору застави №б/н, вчиненого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою, власниками квартири зазначені ОСОБА_5 і ОСОБА_6, датою виникнення запису є 15.10.1994 року; 15.06.2005 року за №2087401 на підставі договору застави №б/н, вчиненого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою, власником квартири зазначено прізвище Мартиненко, датою виникнення запису є 01.01.1993 року; від 14.06.2005 року №2085051 на підставі договору застави №б/н, вчиненого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою, власником квартири зазначена ОСОБА_7 (а.с.11).

Заочним рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 18.11.2009 року, яке набуло законної сили 30.11.2009 року, по цивільній справі №2-2004/09 було визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло за 1993 рік на імя ОСОБА_7, видане на підставі рішення №239/5 від 12.08.1993 року виконавчим комітетом Комунарської районної ради народних депутатів м.Запоріжжя, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 05.05.1993 року, посвідчений Універсальною біржею «Хортиця», за яким ОСОБА_7 продала ОСОБА_8 квартиру за адресою: м.Запоріжжя, вул.Європейська (Малиновського)АДРЕСА_2, визнано, що вказана квартира належить до державного житлового фонду і є власністю Запорізької міської ради, зобовязано ОП ЗМБТІ скасувати реєстрацію права власності на квартиру на імя ОСОБА_8 (а.с.7-9).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

На підставі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним і обґрунтованим, в звязку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори про звільнення майна з-під арешту, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3, задовольнити повністю.

Звільнити з-під арешту квартиру за адресою: АДРЕСА_3, скасувати архівні записи про заборону відчуження обєктів нерухомого майна від 15.06.2005 року за №2087398, від 15.06.2005 року за №2087401 та від 14.06.2005 року за №2085051, зареєстровані Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області. Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 15 червня 2018 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська