Справа № 712/4094/18
Провадження №2/712/1327/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Черкаської міської ради, третя особа ОСОБА_4, про визнання права власності у порядку набувальної давності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради, третя особа ОСОБА_4, про визнання права власності у порядку набувальної давності. Позов мотивує тим, що житловий будинок з надвірними господарськими спорудами за адресою м. Черкаси вул. Громова, 124, побудував її дід ОСОБА_5. Право власності на вказаний будинок було оформлено на ОСОБА_5 11/20 та на його доньку ОСОБА_6 9/20.Окрім доньки, у ОСОБА_5 були сини: ОСОБА_7 (її батько) та ОСОБА_4 Васильович.29.03.1988 року ОСОБА_5 помер та після смерті ОСОБА_5 його майно успадкували ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відповідно по 11/60 часток житлового будинку з надвірними господарськими спорудами. Інший син ОСОБА_4, відповідно до інформації нотаріуса першої Черкаської державної нотаріальної кантори, у 1988 році подав заяву про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину не отримав і відповідним чином право власності на 11/60 часток житлового будинку з надвірними господарськими спорудами не зареєстрував та у 1988 і ОСОБА_4 виїхав до Росії і з того часу на Україну не приїжджав. Подальша його доля та місце проживання їй не відоме. 09.07.1999 року помер батько ОСОБА_7, його майно успадкувала вона, а саме: 11/60 часток житлового будинку з надвірними господарськими спорудами за адресою м. Черкаси вул. Громова, ОСОБА_8 за адресою м. Черкаси вул. Громова, 124 була зареєстрована та проживала з 29.11.1961 по день смерті 14.01.2017. Упродовж останнього часу ОСОБА_6 важко хворіла (була паралізована після інсульту) вона доглядала за нею та після смерті ОСОБА_6 все її майно успадкувала відповідно до заповіту 13.09.2017, а саме 19/30 часток житлового будинку з господарськими спорудами за адресою м. Черкаси вул. Громова, 124. (копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом додається). Таким чином, станом на вересень 2017 у її власності перебуває 49/60 часток житлового будинку з надвірними господарськими спорудами за адресою м. Черкаси вул. Громова, 124. Інша частина 11/60 на даний рахується за померлим дідом - ОСОБА_5. З часу смерті ОСОБА_5, за житловим будинком з надвірними господарськими спорудами за адресою м. Черкаси вул. Громова, 124, доглядала його донька ОСОБА_6, яка проживала у ньому до дня своєї смерті.Таким чином, ОСОБА_6 добросовісно заволоділа 11/60 часток житлового будинку з надвірними господарськими спорудами за адресою м. Черкаси вул. Громова, 124 і відкрито, безперервно володіла ним протягом 29 років. Після смерті ОСОБА_6 та успадкування її майна вона добросовісно продовжує відкрито володіти 11/60 часток житлового будинку з надвірними господарськими спорудами за адресою м. Черкаси вул. Громова, 124.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідач за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні покладався на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, причина неявки суду невідома, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотання до суду не звертався.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності виданого МЖУ 22.11.1979 №145 зареєстровано 11/20 частка та ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності виданого МЖУ 22.11.1979 № 144 належить 9/20 частки будинку по вул. Громова, 124 в м. Черкаси, що підтверджено довідкою ЧООБТІ від 16.03.2010 та свідоцтвом про право власності № 144.

ОСОБА_5 помер 30.03.1988, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 ІІСР № 343148 від 30.03.1988.

Після смерті ОСОБА_5 його майно успадкували ОСОБА_7, який не оформив свої спадкових прав, ОСОБА_6, ОСОБА_4, який подав заяву про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину не отримав на11/60 часток житлового будинку з надвірними господарськими спорудами, про що свідчить інформація нотаріуса першої Черкаської державної нотаріальної контори.

ОСОБА_7, помер 09.07.1999 що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 І-СР № 114255 від 14.07.1999.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2016 виданого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі № 1-4607, спадкова справа № 398/2010 відповідно до якого ОСОБА_3 Валеріїна після смерті ОСОБА_7 успадкувала 11/60 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться у м. Черкаси по вулиці Максима Залізняка (Громова), 124

Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 71741868, ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить 11/60 часток будинку м. Черкаси по вулиці Максима Залізняка (Громова), 124.

ОСОБА_6 була зареєстрована та проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (Громова), 124, з 29.11.1961 по день смерті 14.01.2017, що підтверджено будинковою книгою.

ОСОБА_6, померла 14.01.2017 та відповідно до свідоцтва про право власності за заповітом від 13.09.2017 виданого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_11, зареєстрованого в реєстрі № 2-1454, спадкова справа № 78/2017, ОСОБА_3 успадкувала 19/30 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою м. Черкаси по вулиці Максима Залізняка (Громова), 124

ОСОБА_3 має 49/60 часток будинку по вулиці Максима Залізняка (Громова), 124 у м. Черкаси у приватній власності та постійно, відкрито та безперервно володіє усім будинком та проживає у ньому (включаючи 11/60 часток, що належать ОСОБА_4Ф.), сплачує податки, комунальні послуги, робить ремонт, підтримує стан усього будинку.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5 можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини 4 ст.344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права.

Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі, якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Однією з визначальних підстав набуття права власності за набувальною давністю у відповідності до ст. 344 ЦК України є добросовісність володіння - якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Вказані вище обставини свідчать про відкритість та безперервність володіння ОСОБА_3 майном, а саме 11/60 часткою житлового будинку з господарськими надвірними спорудами, розташованими за адресою м. Черкаси, вул. Максима Залізняка, 124, яка в даному випадку є безхазяйною нерухомою річчю, оскільки на праві приватної власності не за ким зареєстрована не була, а рішення про передачу цієї частини нерухомої речі у комунальну власність в установленому законом порядку не приймалось.

Враховуючи викладене у суду є законні підстави для визнання права власності за набувальною давністю за позивачем на 11/60 частки житлового будинку з господарськими надвірними спорудами, розташованими за адресою м. Черкаси, вул. Максима Залізняка, 12 4у судовому порядку, оскільки даний засіб набуття права власності можна віднести до первісного, через те, що права набувача не ґрунтуються на попередній власності, а залежать тільки від сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого, безперервного володіння майном як своїм.

Згідно зч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 344 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Черкаської міської ради, третя особа ОСОБА_4, про визнання права власності у порядку набувальної давності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право власності у порядку набувальної давності на 11/60 часток житлового будинку з господарськими надвірними спорудами, розташованого за адресою: м. Черкаси вул. Максима Залізняка, 124.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Черкаської області через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів з дня скаладння повного тексту.

Головуючий І.О.Мельник

Повний текст рішення виготовлений 18.06.2018