Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №320/8263/17 Головуючий у 1 інстанції: Горбачова Ю.В.
Провадження № 22-ц/778/1800/18 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» червня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 лютого 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на рішення державного виконавця, заінтересована особа: державний виконавець Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на рішення державного виконавця, заінтересована особа: державний виконавець Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_4

В обґрунтування вимог зазначив, що 29 серпня 2017 року державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Відповідно до оскаржуваної постанови з нього повинно бути стягнуто залишок заборгованості по виконавчому листу № 320/7257/14-ц, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 30 листопада 2015 року, у розмірі 30890,94 грн. та виконавчий збір у розмірі 3089,94 грн.

Вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Після відкриття виконавчого провадження сума його заборгованості склала 131093,60 грн., де 119176 грн. сума заборгованості, 1191,76 грн. виконавчий збір. В процесі виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення суду з метою погашення боргу був реалізований належний йому на праві власності автомобіль за 123110 грн. Таким чином залишок заборгованості на момент винесенні оскаржуваної постанови склав 7983, 6 грн. Крім того рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 серпня 2017 року рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 17 березня 2015 року було скасовано в частині стягнення з нього судового збору у розмірі 1191,76 грн., що також не було враховано при винесенні оскаржуваної постанови. Таким чином фактично відповідно до постанови на нього покладено обовязок сплатити суму боргу, яка вже була ним сплачена, що є порушенням його прав.

На підставі зазначеного просив скасувати постанову державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 від 29 серпня 2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 лютого 2018 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про задоволення скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що оспорюванню постановою на нього фактично покладений обовязок сплатити суму боргу, яка вже була сплачена, визначена вартість послуг по зберіганню транспортного засобу не узгоджується з приписами чинного законодавства.

Державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_4 надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що ОСОБА_3 фактично не згоден саме із розрахунком витрат на зберігання та транспортування майна.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Постановляючи ухвалу про залишення скарги без задоволення, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 фактично не згоден із розрахунком витрат щодо робіт по зберіганню та транспортуванню майна від 01 березня 2017 року, які вважає завищеними, проте оскаржує постанову виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, а не його дії щодо визначення залишку суми заборгованості чи розрахунок витрат на проведення виконавчих дій.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області перебуває зведене виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_3, до складу якого входили наступні виконавчі провадження з примусового виконання:

- виконавчого листа № 320/7257/14-ц, виданого 30.11.2015 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області матеріальної шкоди, заподіяну злочином у розмірі 119176,00 гривень, виконавче провадження за № 50111138;

- виконавчого листа № 320/7257/14-ц, виданого 30.11.2015 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1191,76 гривень, виконавче провадження за № 50111078.

07 червня 2016 року державним виконавцем була винесена постанова про розшук майна боржника: автомобіля НОМЕР_1. В рамках розшуку вказаного автомобіля співробітниками поліції вищевказаний транспортний засіб було затримано.

Згідно з протоколу № 256564 від 15.05.2017 року автомобіль НОМЕР_1, було продано Державним підприємством СЕТАМ за 123110,00 гривень, з яких ДП СЕТАМ стягнув загальний розмір винагороди організатору торгів у розмірі 6155,50 гривень. Переможцем аукціону на депозитний рахунок Мелітопольського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області сплачено 116954,50 гривень.

Згідно з розпорядженнями державного виконавця №50111138, №50111078 від 06 червня 2017 року, затвердженими начальником ВДВС, отримані грошові суми були перераховані наступним чином:

- 89476,82 грн. на користь Кирилівської селищної ради Якимівського району у Запорізькій області, як відшкодування шкоди, заподіяної злочином;

- 8947,68 грн. виконавчий збір;

- 51 грн. витрати за користування АСВП;

- 199 грн. витрати виконавчого провадження;

- 16530 грн. - на користь ФОП ОСОБА_5 згідно з договором зберігання № 217/16 від 17.11.2016 року, акту виконаних робіт по зберіганню та транспортуванню майна від 01.03.2017 року та рахунком № 217/16 від 01.03.2017 року;

- 1500 грн. на користь СОД - СГ ОСОБА_6 за проведення оцінки майна автомобіля НОМЕР_1;

- 51 грн. витрати за користування АСВП;

- 199 грн. витрати виконавчого провадження;

Отже, залишок заборгованості по ЗВП 50290110 за вирахуванням вищезазначених сум, за розрахунком державного виконавця склав 30890,94 гривень та 3089,10 гривень заборгованості по сплаті виконавчого збору, про стягнення якого прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 29.08.2017 року, яка в установленому законом порядку була державним виконавцем направлена до Мелітопольського обєднаного управління ПФУ та боржнику ОСОБА_3

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються (ч. 1 ст. 450 ЦПК України).

За приписами ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_3 фактично не погодився з розрахунком витрат щодо робіт по зберіганню та транспортуванню майна, проте не звертався зі скаргою щодо дій державного виконавця по розподіленню отриманих від реалізації автомобіля НОМЕР_1, коштів.

При цьому суд правильно послався на положення ч.1 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», за якою розподіл стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми.

Зазначаючи про те, що залишок заборгованості після реалізації автомобіля НОМЕР_1, складає 7983,60 грн., та зазначеної суми достатньо для погашення всієї суми заборгованості за виконавчими документами ОСОБА_3 не навів відповідний розрахунок на обґрунтування своїх доводів.

Отже, ОСОБА_3 не доведено неправомірність та відсутність підстав для прийняття постанови державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 від 29 серпня 2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а тому судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні скарги.

Оскільки, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на безпідставне стягнення з нього вказаною постановою державного виконавця судового збору в розмірі 1191,76 грн. після скасування рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 березня 2015 року в цій частини, не заслуговують на увагу, оскільки на підставі листа державного виконавця від 07 грудня 2017 року №46766/50111138/29 суму, яка підлягає стягнення з пенсії боржника ОСОБА_3 було зменшено на 1191,76 грн. судового збору та 119,18 грн. - виконавчого збору (а.с.44).

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 лютого 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 червня 2018 року.

Головуючий

Судді: