П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року м. Рівне

справа № 569/19040/17

провадження № 22-ц/787/1068/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), ОСОБА_1, ОСОБА_2

секретар судового засідання: Москалик Т.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_3,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області в складі судді Харечка С.П. від 24 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору №6507С32 від 4 травня 2007 року недійсним.

13 березня 2018 року позивач звернувся до суду із клопотанням про призначення судово-економічної експертизи, яке мотивовано тим, що для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання в галузі банківської та економічної сфери.

Ухвалою Рівненського міського суду від 24 квітня 2018 року, в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення судово-економічної експертизи у даній цивільній справі - відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що питання, які позивач ставить на вирішення екперту є питанням права, так як стосуються зясування того чи порушені істотні умови договору, а тому не можуть бути предметом висновку експерта.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає ухвалу суду необґрунтованою і такою, що містить порушення норм матеріального та процесуального права та стверджує, що поставлені питання для проведення судово-економічної експертизи стосуються виключно дослідження банківських документів та платіжних доручень та потребують спеціальних знань у сфері банківської діяльності.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою призначити судово-економічну експертизу у даній справі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, а питання, які ставить позивач в клопотанні про призначення експертизи є питаннями права, а тому не можуть бути предметом висновку експерта.

Просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Рівненської області та утворено Рівненський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Рівненську область, з місцезнаходженням у місті Рівному.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Рівненської області.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскаржувана ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Рівненського міського суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору №6507С32 від 4 травня 2007 року недійсним.

13 березня 2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про призначення судово-економічної експертизи, на вирішення якої просив поставити перед експертом наступні питання:

1. Якими є реальна процентна ставка та абсолютне значення подорожчання кредиту на момент укладення кредитного договору№6507С32 від 4 травня 2007 року та при виконанні розрахунку в національній валюті України виходячи з офіційного курсу НБУ гривні до долара США за період з 4 травня 2007 по 6.04.2015 року, та подальшого перерахунку кредиту в гривні з 15.04.2015 року по 20.02.2018 року.

2. Чи відповідають розраховані при досліджені реальна процентна ставка та абсолютне значення подорожчання кредиту на момент укладення договору №6507С32 від 4 травня 2007 року даним, зазначеним у вищевказаному договорі та його додаткових договорах.

3. Який розмір складає документально обґрунтований щомісячний платіж в перерахунку долара США на гривні ( в т.ч. за кредитом,процентами,комісією, страховими та іншими платежами), згідно умов зазначених на момент укладення кредитного договору №6507С32 від 4 травня 2007 року та з урахуванням фактичного курсу НБУ по відношенню до долара США за період з 4 травня 2007 року до 6.04.2015 року та подальшого перерахунку кредиту в гривні з 15.04.2015 року по 20.02.2018 року та його цільового призначення за умовами договору.

4. Чи обґрунтовано нормативно та документально виконано публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк: України» оформлення з надання кредиту по вищевказаному договору

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч. 2 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Частиною 1 ст.106 ЦПК України встановлено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

У позасудовому порядку експертиза на замовлення позивача не проводилася. Висновки експертів до суду не подавалися.

В своїх позовних вимогах позивач посилаючись на грубе порушення відповідачем вимог законодавства щодо не надання об'єктивної, повної та достовірної інформації про умови кредиту та введення його в оману щодо реальної процентної ставки за користування кредитом, порушення закону щодо видачі кредиту в іноземній валюті просить суд, з покликанням на Закон України «Про захист прав споживачів» та вимоги ч.1 ст.203, п.3 ч.1 ст. 215 ЦПК України, визнати кредитний договір недійсним. Крім того, заявник зазначав, що банк приховав від позичальника повну та обєктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту, чим ввів позичальника в оману щодо реальної відсоткової ставки та кінцевої загальної суми кредиту, яку сплатив би позичальник банку, погашаючи кредит у порядку, визначеному графіком погашення заборгованості.

У розумінні ч.2 ст.116 ЦПК України призначення судової експертизи-це спосіб забезпечення доказів у справі.

Задовольняючи частково скаргу, апеляційний суд виходить з необхідності додержання судами засад рівних можливостей сторін у доказуванні, що документи, які надав позивач підлягають дослідженню особами, які мають спеціальні знання з метою забезпечення змагальності в доведенні та повного і об'єктивного встановлення обставин справи.

Аналіз питань, які поставлені позивачем перед експертами вказує на те, що більшість із них не має ознак того, що вони є правовими. Хоча деякі питання і містять формулювання стосовно відповідності тих, чи інших операцій нормам чинного законодавства, але це викликано тим, що бухгалтерсько-економічна та фінансово-кредитна діяльність тісно пов'язана із застосуванням нормативно-правових активів, які цю діяльність регулюють. Якщо питання є чисто правовими, експерт має право не відповідати на ці питання, а суд, при вирішенні переліку питань, що ставляться на вирішення експертизи може їх відхилити чи змінити формулювання.(ст.103 ЦПК)

За наведеного, що відмова у проведенні судово-економічної експертизи є необґрунтованою та порушує право позивача на справедливий судовий розгляд.

Не можуть бути задоволені вимоги скарги про призначення вказаної вище експертизи апеляційним судом, оскільки вони, при відсутності ухваленого місцевим судом у справі рішення, виходять за межі компетенції апеляційного суду.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права,які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У п.37 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції передбачену в ч.1 ст.293 ЦПК України, то розподіл сум судового збору, повязаного з розглядом цієї скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст.88 ЦПК України.

За наведеного, апеляційний суд питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем при подачі ним апеляційної скарги не вирішує.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 24 квітня 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 15 червня 2018року.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_1

ОСОБА_2