РІШЕННЯ
20 червня 2018 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Лєдової А.С.,
представника позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, на утримання дружини,
12.12.2017 до суду надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано за рішенням суду від 17.11.2017 року. Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., який проживає разом із матірю та знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач не надає допомоги на утримання дитини, позивач вимушена звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 2000 гривень щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення даного позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, також позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1000 гривень щомісячно з урахуванням індексації до досягнення дитиною трьох років.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, просив суд зменшити вказану суму аліментів на утримання сина, оскільки він не працює, щодо стягнення аліментів на утримання дружини відмовити, вказавши, що остання проживає з іншим чоловіком, який може її забезпечити.
Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 25.03.2016 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який було зареєстровано Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №76 та видано свідоцтво про шлюб серії І-ЖС № 166806.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2017 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Від шлюбних відносин сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, 05.07.2016 народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 314504 виданого Хортицьким районним у м. Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 08.07.2016.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи виданої Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із матірю.

Отже дитина проживає разом з позивачкою і перебуває на її повному матеріальному утриманні, так як відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у добровільному порядку не надає.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Згідно з частиною третьою цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання щодо розміру стягуваних аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач є працездатним, однак на даний час офіційно не працює та не має стабільного доходу, проте не страждає на хронічні захворювання, не має на утриманні інших непрацездатних осіб чи неповнолітніх дітей, осіб-інвалідів, а тому на думку суду, має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій формі в розмірі 1000 гривень, починаючи стягнення з 11.09.2017, до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, згідно із ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

В судовому засіданні встановлено, що позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує допомогу при народженні дитини у розмірі 860 гривень.

Право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Як встановлено судом, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, а тому з врахуванням вимог закону наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі ч. 1 ст. 80 СК України.

З урахуванням викладеного, суд вважає , що дану вимогу слід задовольнити частково, з урахування матеріального становища відповідача, вимог Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» з розрахунку, що на один місяць на непрацездатних осіб з 01.01.2018 встановлено розмір у 1373 гривень, суд вважає за можливе стягувати аліменти з відповідача на утримання дружини (1373грн.:2) в розмірі 686 грн. 50 коп. щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню.

Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 704 грн 80 коп.

Керуючись ст.ст. 141,142, 206, 264, 265, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 12.12.2017 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_2 аліменти її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 686 гривень 50 копійок щомісячно, починаючи з 12.12.2017 до досягнення дитиною трьох років, тобто до 05.07.2019.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 20.06.2018.

Повне рішення складене 23.06.2018.

Суддя І.П. Соболєва