Справа № 181/590/18
Провадження № 2/181/198/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2018 р. с.м.т. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Юрєва О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Варюхи Ю.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17 червня 2016 року помер її батько ОСОБА_2 після чого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 7,678га, яка розташована на території Демуринської селищної ради. Заповітним розпорядженням останній заповів зазначене майно ОСОБА_3, яка на спадщину не претендує, заперечень проти оформлення спадщини іншими спадкоємцями не матиме та за продовженням строку звертатись не буде. Окрім позивача, як доньки померлого, інших спадкоємців не має. 05 грудня 2016 року ОСОБА_1 вчасно склала заяву до Межівської нотаріальної контори з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом, проте що їй невідоме законодавства Республіки Білорусь, на території якої помер спадкодавець, вона поштовим звязком подала заяву до нотаріальної контори Пінського району Брестської області після спливу строку на прийняття спадщини. Згідно відповіді нотаріальної контори Пінського району Брестської області позивачу повідомлено про пропуск нею строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду.

Позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,678га, яка розташована на території Демуринської селищної ради, Межівського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер:01:00160345, згідно Державного акту серії IV-ДП №092658 в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_4, померлого 17 червня 2016 року.

В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю.

Суд, оцінивши зібрані у справі докази, зясувавши обставини справи та надавши їм відповідну оцінку, приходить до наступних висновків.

При цьому досліджені наступні матеріали справи, яким надана відповідна оцінка.

Згідно свідоцтва про народження серії II-ИФ №370529, виданого Тітоввською сільською радою Почепського району Брянської області 17 лютого 1970 року ОСОБА_5 народилась 29 січня 1970 року, актовий запис №4, батьком якої записано

ОСОБА_4, а матірю ОСОБА_6

Свідоцтвом про укладення шлюбу серії III-КИ №474873, виданого виконкомом Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області 26 січня 1991 року ОСОБА_7 внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_8 змінила прізвище на «Марченко».

Згідно державного акту про право приватної власності на землю серії IV-ДП №092658 ОСОБА_4 на підставі рішення 22 сесії XXIII скликання Демуринської селищної ради народних депутатів №120 від 03 квітня 2001 року передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,678га, яка розташована на території Демуринської селищної ради, Межівського району, Дніпропетровської області. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №491.

Заповітом посвідченого секретарем Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області ОСОБА_9 01 жовтня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №254 підтверджується, що ОСОБА_4 зробив заповітне розпорядження, яким заповів ОСОБА_3 належну йому на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,678га, яка розташована на території Демуринської селищної ради, Межівського району, Дніпропетровської області.

Заявою ОСОБА_3, адресованої районній державній нотаріальній конторі та приватного нотаріуса, посвідченої секретарем Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області 20 вересня 2017 року, зареєстрованої в реєстрі за №131 підтверджується відмова від оформлення спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4, претендувати на неї не буде, в суд за продовженням строку звертатись також. Не заперечує проти оформлення спадщини іншими спадкоємцями померлого.

Згідно свідоцтва про смерть серії I-АЛ №0427788, зареєстрованого Ласицьким сільським виконкомом Пінського району Брестської області 18 червня 2016 року, актовий запис №18, ОСОБА_4 помер 17 червня 2016 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії I-АЛ №0480598, зареєстрованого Ласицьким сільським виконкомом Пінського району Брестської області 04 квітня 2017 року, актовий запис №7, ОСОБА_10 померла 03 квітня 2017 року.

Заявою ОСОБА_1, підпис якої посвідчено приватним нотаріусом Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_11, що адресована нотаріальній конторі Пінського району 05 грудня 2016 року та зареєстрована в реєстрі за №1530, підтверджується звернення на прийняття спадщини як за законом так і за заповітом після смерті ОСОБА_4 та вимога на видачу їй свідоцтва про право на спадщину.

Згідно повідомлення нотаріальної контори Пінського району Брестської області №1.1-23/1195 від 30 грудня 2016 року ОСОБА_12 пропустила строк для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4

У судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, встановлено, що до нотаріальної контори - приватного нотаріуса Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_11- із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 звернулась упродовж 6-місячного строку з моменту відкриття спадщини, однак згідно відповіді нотаріальної контори Пінського району Брестської області вона пропустила строк через те, що вказана заява була здана на відділення поштового звязку з пропуском строку.

Довідками Ласіцької сільського виконавчого комітету Пінського району Брестської області №363 та №363 від 26 жовтня 2017 року підтверджується, що на момент смерті ОСОБА_4 протягом шести місяців проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружина ОСОБА_10 після смерті якої за вказаною адресою ніхто не проживає та незареєстрований.

Згідно довідки відділу у Межівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №М-40/0-0.31-43/139-18 від 03 квітня 2018 року вартість земельної ділянки згідно державного акту про право приватної власності на землю серії IV-ДП №092658, виданого на імя ОСОБА_4 по колишньому АТ «Нива», кадастровий номер:01:00160345, яка розташована на території Демуринської селищної ради, Межівського району, Дніпропетровської області станом на 2016 рік складає 220570,32 гривень.

Згідно ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо повязані між собою позовні вимоги предявлені одночасно щодо декількох обєктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням обєкта, вартість якого є найвищою.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 1221 Цивільного кодексу України передбачено, що (місце відкриття спадщини) місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відмови від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України.

Положенням ст.1261 ЦК України передбачено, що позивач, як донька спадкодавця, являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом.

Згідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.71 (Спадкування нерухомого майна і майна, що підлягає державній реєстрації) Закону України «Про міжнародне приватне право» - «Спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України». Земельна ділянка (спадкове майно) знаходиться на території України і підлягає державній реєстрації, тобто спадкування повинно регулюватися законодавством України.

Згідно з п.1.12 абзац 7 Закону України «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» - «якщо спадкодавець, якому належало майно на території України, мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається на підставі Закону України «Про міжнародне приватне право».

В силу ч.2 ст.48 Конвенції про правову допомогу та правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справах від 07 жовтня 2002 року «Право спадкування нерухомого майна визначається за законодавством Сторони, на території якої знаходиться це майно».

Суд вважає, що ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у строк визначений законом, не відмовилась від спадщини, відповідь нотаріальної контори Пінського району Брестської області щодо пропуску строку через поштові зволікання не спростовують факту вчасного подання заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачами, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються - на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про міжнародне приватне право», Конвенцією про правову допомогу та правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справах від 07 жовтня 2002 року, ст.ст. 328, 1221, 1225, 1261 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 30, 81, 82, 96, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації вул. Первомайська, 41, смт. Демурине, Межівський район, Дніпропетровська область, РНОКПП НОМЕР_1) до Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області (місце знаходження вул. Грушевського, 9, смт. Межова, Межівський район, Дніпропетровська область, ) про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,678 гектарів, що розташована на території Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:001:0345, згідно державного акту ІVДП №092658, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлого 17 червня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана через Межівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Ю.Юрєв