Справа № 351/542/18
Номер провадження №2/351/420/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2018 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Калиновського М.М.,
з участю секретаря Маланчук С.Г..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині в порядку позовного провадження цивільну справуза позовом Кредитної спілки «Захід» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом шляхом стягнення на заставлене майно, -
Кредитна спілка «Захід» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом шляхом стягнення на заставлене майно, мотивуючи тим, що у відповідності до Кредитного договору №3 від 28.01.2008 р. та додаткових угод №1 від 05.05.2010 р. №2 від 28.01.2013 р. до кредитного договору №3 від 28.01.2008 р. по видаткових касових ордерах №55 від 14.02.2008 р., від 28.02.2008 р., №71 від 29.02.2008 р., №80 від 14.03.2008 р., №91 від 31.03.2008 р., №119 від 10.04.2008 р., №120 від 11.04.2008 р., №124 від 17.04.2008 р., №140 від 05.05.2008 р., №169 від 03.06.2008 р., №98 від 05.05.2010 р. Кредитна спілка «Захід» надала відповідачці ОСОБА_1 кредит в розмірі 98 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості для ведення особистого селянського господарства.
Відповідно до п. 2.1 даного договору кредит надавався строком на 60 місяців, та відповідно до п.3.1. відповідачка ОСОБА_1 зобовязувалась сплачувати відсотки в розмірі 3,00 % за місяць від розміру кредиту.
У відповідності до п.4.1 Кредитного договору зобовязання позичальника щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом забезпечується заставою: магазин. Відповідно до п.1.1 Іпотечного договору магазину від 29.01.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Снятинського районного тнотаріального округу ОСОБА_3 № 256 відповідач ОСОБА_4 забезпечив вимогу Іотекодержателя, що випливає із Кредитного договору №3 від 28.01.2008 р. та передав у іпотеку магазин по вул. Миру,23 в с. Ганьківці, Снятинського району, Івано-Франківської області.
Відповідно до п.5.2 Іпотечного договору магазину від 29.01.2008 р. Кредитна Спілка «Захід» набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки в разі несплати або часткової несплати у встановлені Кредитним договором строки сум процентів. На адресу відповідачів неодноразово позивач надсилав листи-попередження про необхідність виконання зобовязання по Кредитному договору, однак вони на дані листи не реагували, а тому позивач вимушений був звернутися до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_4 солідарно заборгованість по кредиту в розмірі 98 000 грн., та відсотки за користування кредитом в розмірі 57 310 грн., а всього 155 310 грн. звернувши стягнення судові витрати в сумі 1700 грн. та 800 грн. за надання юридичних послуг.
Представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити, справу слухати за його відсутності.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
У відповідності до Кредитного договору №3 від 28.01.2008 р. та додаткових угод №1 від 05.05.2010 р. №2 від 28.01.2013 р. до кредитного договору №3 від 28.01.2008 р. по видаткових касових ордерах №55 від 14.02.2008 р., від 28.02.2008 р., №71 від 29.02.2008 р., №80 від 14.03.2008 р., №91 від 31.03.2008 р., №119 від 10.04.2008 р., №120 від 11.04.2008 р., №124 від 17.04.2008 р., №140 від 05.05.2008 р., №169 від 03.06.2008 р., №98 від 05.05.2010 р. Кредитна спілка «Захід» надала відповідачці ОСОБА_1 кредит в розмірі 98 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості для ведення особистого селянського господарства.
Відповідно до п. 2.1 даного договору кредит надавався строком на 60 місяців, та відповідно до п.3.1. відповідачка ОСОБА_1 зобовязувалась сплачувати відсотки в розмірі 3,00 % за місяць від розміру кредиту.
У відповідності до п.4.1 Кредитного договору зобовязання позичальника щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом забезпечується заставою: магазин. Відповідно до п.1.1 Іпотечного договору магазину від 29.01.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Снятинського районного тнотаріального округу ОСОБА_3 № 256 відповідач ОСОБА_4 забезпечив вимогу Іотекодержателя, що випливає із Кредитного договору №3 від 28.01.2008 р. та передав у іпотеку магазин по вул. Миру,23 в с. Ганьківці, Снятинського району, Івано-Франківської області.
Відповідно до п.5.2 Іпотечного договору магазину від 29.01.2008 р. Кредитна Спілка «Захід» набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки в разі несплати або часткової несплати у встановлені Кредитним договором строки сум процентів.
Відповідно до ч. 1ст. 24 ЗУ «Про іпотеку» від 05.06.2003 року, відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.
Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
Відповідно до ч.1 ст.33, ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.
За змістом частини першої статті 575 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.
Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Відповідно до ст. 39 вказаного Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь - якій особі - покупцеві.
Статтею 589 ЦК України, ст.ст. 7, 33, 39, 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Тому суд, виходячи з приписів ст.ст. 525, 526, 533, 612, 624, 1054 ЦК України, оскільки боржник не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, вважає за можливе звернути стягнення на предмет іпотеки, згідно ст. 33, 38 Закону України «Про іпотеку».
Також слід зазначити, що положенням частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону «Про іпотеку», судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України дійшли правового висновку, що у розумінні норми статті 39 Закону «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.
Частиною шостою статті 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню, у зв'язку з чим, з метою забезпечення виконання рішення суду, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача передати іпотечне майно у володіння власнику з наданням позивачу усіх прав продавця, в тому числі надати право на отримання дублікатів правовстановлюючих документів на предмет іпотеки, технічної документації на предмет іпотеки, відомостей про осіб, які зареєстровані за адресою розташування предмету іпотеки, з правом оперативного управління предметом іпотеки, права доступу, обладнання охоронними пристроями, з правом на укладення договорів з відповідними організаціями щодо надання послуг з охорони.
Також у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати 2 329,65 грн. та 800 грн. за надання юридичної допомоги.
Керуючись ст.ст. 7, 33, 38, 39 Законом України «Про іпотеку», ст. ст. 19, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, 525, 526, 533, 575, 612, 624, 1054 ЦК України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_4 солідарно заборгованість по кредитному договору №3 в розмірі 98 000 грн. та відсотки за користування кредитом в розмірі 57 310 грн., а всього 155 310 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) та ОСОБА_4 ( ідентифікаційний код НОМЕР_2) в рівних частках на користь Кредитної спілки «Захід» судовий збір в сумі 2 329,65 грн. та 800 грн. за надання юридичних послуг.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.