РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/18168/17

Провадження № 2/638/544/18

07.06.2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Хайкіна В.М.

за участю секретаря Шульги К. І.

з участю судового розпорядника Зміївської О. Ю.

за участю позивача ОСОБА_2

за участю відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.08.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області і проживала з ним однією сім'єю до вересня 2017 року, після чого проживання однією сім'єю з відповідачем було фактично припинено. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Син є інвалідом з дитинства, знаходиться на обліку у міжнародній клініці відновного лікування, постійно потрібні кошти на лікування. Позивач не має можливості працювати, оскільки постійно піклується про хворого сина. З вересня 2017 року вона з відповідачем припинила сімейні відносини, відповідач не приймає участі у вихованні та піклуванні дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти повного задоволення позовних вимог, наголосивши, що заявлена суму є надмірною для нього та він не зможе її сплачувати, а тому просить суд частково задовольнити позов, зменшивши суму, що підлягає стягненню.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому 21.08.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області шлюбі, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області (а. с. 15)

Від шлюбу у подружжя народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджує копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області 11.01.2011 року (а. с. 7).

Судом встановлено, що спільна дитина сторін - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом з дитинства, про що свідчить копія посвідчення серії НОМЕР_5, виданого Первомайським УПСЗН (а. с. 8)

Також у матеріалах справи наявні відомості про стан здоров'я та діагноз дитини: медичний висновок №52 про дитину інваліда, виданий Комунальним закладом охорони здоров'я «Харківська міська дитяча поліклініка №14» від 26.12.2016 року, консультаційний висновок невролога, виданий Комунальним закладом охорони здоров'я «Харківська міська дитяча лікарня №5» від 14.11.2017 року, виписка з історії хвороби ОСОБА_4, виданої Міжнародною клінікою відновного лікування, довідка №143 про потребу дитини-інваліда у домашньому догляді, видана Комунальним закладом охорони здоров'я «Харківська міська дитяча поліклініка №14» від 07.11.2017 року (а. с. 10-13).

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.п. 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, у відповідності із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст. 198, 199 СК України, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (статті 183 цього кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 1, 2 статті 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При цьому, згідно з частиною 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Так, як вбачається із довідки адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради Управління праці та соціального захисту населення від 21.11.2017 року №2258, ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні праці і соціального захисту населення і отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда у розмірі 2793, 40 грн. (а. с. 9).

Даних про працевлаштування відповідача, про наявність у нього нерухомого майна та інших джерел доходу матеріли справи не містять. Разом з тим, суд враховує і ту обставину, що відповідач є здоровою, працездатною молодою особою, даних про наявність обмежень за станом здоров'я не має, дані про наявність на його утриманні інших непрацездатних осіб також відсутні.

Отже, приймаючи до уваги як рівень прожиткового мінімуму дитини, на утримання якої стягуються аліменти, матеріальне становище дитини, та стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, зважаючи на батьківський обов'язок відповідача по утриманню дитини до її повноліття, враховуючи інтереси останньої, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3000 (трьох тисяч) грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 28.11.2017 року.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»).

Оскільки позовна вимога ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволена, то з ОСОБА_3 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11-13, 81, ч. 6 ст. 141, ст. 258, 264-265, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 191 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_1, що перебуває за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІН НОМЕР_2, що перебуває за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3000 (трьох тисяч) грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 28.11.2017 року.

Рішення суду допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На підставі частини 1 статті 354 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 12.06.2018 року.

Головуючий: