АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 687/141/18
Провадження № 22-ц/792/777/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення 60% річних від суми заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області в складді судді Горобець Н.О. від 19 березня 2018 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В лютому 2018 року року ОСОБА_4 звертаючись в суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення 60% річних від суми заборгованості, посилався на те, що 14.11.2015 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за яким позичальник отримав позику в сумі 1000 доларів США. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань, станом на 15.09.2017 року існує заборгованість в розмірі 2050,69 доларів США, а тому просив стягнути з відповідача 60% річних від вказаної суми боргу за період з 15.09.2017 року по 15.02.2018 року в сумі 515,76 доларів США.

Заочним рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 19 березня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 60% річних від простроченої суми боргу в розмірі 6640,20 грн. В решті позову відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вважає заочне рішення суду незаконним, необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення вимог в повному обсязі. На думку апелянта, суд першої інстанції помилково посилався на ч. 1 ст. 1048 ЦК України, яка суперечить умовам договору. Тому, на думку апелянта, таке рішення підлягає скасуванню відповідно до ст. 376 ЦПК України.

В засідання апеляційного суду сторони не зявилися, будучи повідомленими про розгляд справи.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 14.11.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір позики, за умовами якого позивач надав відповідачу позику в сумі 1000 доларів США.

Відповідно до п. 6 вказаного договору позики у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 60% річних від простроченого боргу та моральну шкоду у розмірі позики.

В звязку з невиконанням умов договору, рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 31.03.2017 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 25807,40 грн. основного боргу та 12903,70 грн. 60% річних від простроченої суми боргу.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 02.08.2017 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 60% річних від простроченої суми боргу в сумі 8037,23 грн.

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 09.11.2017 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 60% річних від простроченої суми боргу в сумі 6433,37 грн. за період з 15.04.2017 по 15.09.2017 року.

Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 31.03.2017 року станом на 19.03.2018 року не виконано.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що зобовязання за договором позики від 14.11.2015 року не виконані, тому з відповідача підлягають стягненню 60 % річних ( за період з 15.09.2017 року по 15.02.2018 року) від простроченого боргу (1000 дол. США), а не від загальної суми боргу.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом ( ст. 611 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції на весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6 договору позики від 14.11.2015 року, укладеного між сторонами, визначено, що у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник сплачує позикодавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції, 60% річних від простроченого боргу та моральну шкоду у розмірі позики.

Отже, сторони відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України визначили інший розмір процентів як особливу міру відповідальності боржника за прострочення виконання грошового зобовязання щодо повернення позики.

Відповідно спірні правовідносини між сторонами врегульовуються саме нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Оскаржуване судове рішення не містить посилання на ч. 1 ст. 1048 ЦК України, тому доводи апеляційної скарги про неправильне застосування вказаної норми права є безпідставними і не приймаються до уваги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судове рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Заочне рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 19 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 18 червня 2018 року.

Судді /підписи/

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

Головуюча у першій інстанції: ОСОБА_6 Провадження № 22-ц/792/777/18

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 59