Справа № 310/3811/17
РІШЕННЯ

Іменем України

08 червня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю позивачки ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Андріївська центральна районна лікарня Бердянської районної ради» Міністерства охорони здоровя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який до початку розгляду справи уточнила, до КУ «Андріївська ЦРЛ Бердянської міської ради» про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачка працює у відповідача з 1996 року. Наказом від 02 липня 2014 року № 127-кп.1 ОСОБА_1 було зараховано по переводу на посаду завідувача кабінетом «Довіра», лікарем-інфекціоністом, де вона працює по теперішній час з окладом з урахуванням останнього підвищення заробітної плати на 01 травня 2017 року 3 392 грн. Відповідно до Типового положення про кабінет «Довіра», затвердженого наказом МОЗ України від 25 лютого 2008 року № 12 кабінет «Довіра» є спеціалізованим структурним підрозділом центру з профілактики та боротьби зі СНІДом та/або закладу охорони здоровя вторинного рівня надання спеціалізованої медичної допомоги людям, які живуть з ВІЛ, і проведення тестування з метою виявлення ВІЛ-інфекції. Оплата праці працівників «Довіра» проводиться відповідно до наказу МОЗ від 05 жовтня 2005 року № 308/519. Згідно наказу головного лікаря Андріївської ЦРЛ від 30 червня 2014 року «Про організаційні заходи щодо усунення недоліків в роботі кабінету «Довіра» КУ «АЦРЛ БРР», кабінет «Довіра» був включений до структури АЦРЛ та укомплектований фахівцями згідно державних нормативних документів у складі завідувача кабінету, лікаря-інфекціоніста на ставку, медичної сестри на ставку, молодшої медичної сестри на 0,5 ставки та психолога з фаху медичної психології на 0,5 ставки. Вказаний наказ передбачає проведення тарифікації згідно наказу МОЗ № 308/519 і призначення працівникам кабінету заробітної плати відповідно до чинного законодавства, чого не проведено до теперішнього часу. Згідно з п.п. 1, 2 додатку № 4 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоровя та установ соціального захисту населення, затверджених наказом МОЗ № 308/59, посадовий оклад позивачки повинен підвищуватися на 60 відсотків. Незважаючи на це, працівники кабінету «Довріа» отримують надбавку в розмірі 15 відсотків посадового окладу. На неодноразові звернення ОСОБА_1 до головного лікаря відповідача щодо підвищення посадового окладу позивачка відповідей не отримувала. Посадовий оклад ОСОБА_1 складає 3 392 грн., тому з 02 липня 2014 року до серпня 2017 року з урахуванням недоплати до посадового окладу в розмірі 45 % заборгованість не донарахованого підвищення складає 56 476,80 грн. Просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не підвищення їй посадового окладу на 45 відсотків в звязку з обійманням посади лікаря-інфекціоніста та завідувача кабінету «Довіра» з 02 липня 2014 року по серпень 2017 року (включно) та зобовязати відповідача нарахувати і виплатити позивачці заборгованість в розмірі 56 476,80 грн., яка виникла в звязку з не нарахуванням та не підвищенням її посадового окладу на 45 відсотків.

Під час розгляду справи від представника позивачки надійшла заява про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду в частині зобовязання відповідача нарахувати і виплатити позивачці заборгованість в розмірі 56 476,80 грн., яка виникла в звязку з не нарахуванням та не підвищенням її посадового окладу на 45 відсотків, в задоволенні якого ухвалою суду від 08 червня 2018 року було відмовлено.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і пояснила, що кабінет «Довіра» є спеціалізованим структурним підрозділом, який надає всі види допомоги ВІЛ-інфікованим, проводить тестування, лікування хворих, їх диспансеризацію. Згідно з наказом МОЗ № 308/519 вона повинна отримувати надбавку до заробітної плати в розмірі 60 відсотків посадового окладу. ОСОБА_1 неодноразово зверталась до головного лікаря Андріївської ЦРЛ із проханням розглянути це питання та здійснювати нарахування її заробітної плати відповідно до закону, але безрезультатно. На базі кабінету «Довіра» створено сайт антиретровірусної терапії, проводиться розширене лікування хворих. Робота працівників кабінету «Довіра» повязана з великим психологічним навантаженням, ризиками зараження. Просила позовні вимоги задовольнити.

Представник позивачки пояснив суду, що вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на законі, позивачка має право отримувати надбавку до заробітної плати у відповідності з п.п. 1, 2 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоровя та установ соціального захисту населення, затверджених наказом МОЗ № 308/59, але їй проводиться виплата надбавки в розмірі 15 відсотків. Позиція позивачки підтверджена листами Міністерства охорони здоровя України та Міністерства соціальної політики, копії яких додано до матеріалів справи, але відповідач ігнорує норми діючого законодавства, в звязку із чим станом на 01 вересня 2017 року у відповідача перед позивачкою утворилась заборгованість в розмірі 56 476,80 грн. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 пояснила суду, що кабінет «Довіра» входить до складу Андріївської ЦРЛ, є її структурним підрозділом. З приводу звернень позивачки відповідачем були зроблені відповідні запити до професійної спілки працівників охорони здоровя, яка повідомила про правомірність дій відповідача. Крім зазначеного, в Андріївській лікарні проводились перевірки, під час якої порушень, в тому числі з приводу нарахування заробітної плати, виявлено не було. ОСОБА_1 наполягає, що вона займається лікуванням пацієнтів, хворих на СНІД, що не відповідає дійсності, оскільки кабінет «Довіра» проводить профілактику опортуністичних та супутніх захворювань (тобто ускладнень після хвороби). Просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_6 просила відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Кабінет «Довіра» проводить не лікування, а здійснює консультативну та профілактичну роботу, пацієнтів кабінету не лікують, а направляють їх в обласний Центр СНІДу. Для нарахування ОСОБА_1 надбавки в розмірі 60 відсотків відповідно до п. 2 додатку 4 наказу № 308/519 характер роботи позивачки повинен бути повязаний з лікуванням та безпосереднім обслуговуванням хворих на СНІД та ВІД-інфікованих, але відповідно до посадової інструкції позивачки, чіткого формулювання таких видів діяльності в ній не зазначено. Колективним договором лікарні затверджено перелік підрозділів та посад, які мають право на надбавку, що складає 60 відсотків від посадового окладу за час, протягом якого відбувався контакт із хворим. Підтвердженням права на надбавку в розмірі 60 відсотків є віднесення його робочого місця до категорії із шкідливими умовами праці за результатами атестації робочих місць за умовами праці, проведеним у відповідності з Порядком, затвердженим постановою КМУ від 01 серпня 1992 року № 442, та з урахуванням Гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, затвердженого наказом МОЗ від 08 квітня 2014 року № 248. Саме за результатами атестації можливе призначення надбавки до заробітної плати.

Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, і примусове виконання обовязку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Приписами ст. 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно наказу Андріївської центральної районної лікарні від 30 червня 2014 року № 137б «Про організацію заходів щодо усунення недоліків в роботі кабінету «Довіра» КУ «АЦРЛ БРР» на виконання ст. 5 Указу Президента України від 30 листопада 2005 року № 1674 «Про вдосконалення державного управління у сфері протидії ВІЛ-інфекції/СНІДу та туберкульозу в Україні», наказу МОЗ України «Про функціонування кабінетів «Довіра» від 25 лютого 2008 року № 102, рішення сесії Бердянської районної ради від 27 червня 2014 року «Про внесення змін до рішення БРР від 21 березня 2014 року № 24 «Про затвердження Структури та Штату КУ «АЦРЛ БРР» та з метою усунення недоліків в роботі згідно акту перевірки комісії КУ «Центр СНІД» ЗОР від 22 жовтня 2013 року до структури АЦРЛ було включено кабінет «Довіра».

У відповідності з наказом КУ «АЦРЛ БРР» від 02 липня 2014 року № 127-к ОСОБА_1 було зараховано по переводу на посаду завідувача кабінетом «Довіра», лікаря-інфекціоністом.

Згідно ст. 21 КЗпП України трудовий договір це угода між працівником та власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати певну роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязуються виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Положеннями ст.ст. 94, 97 цього ж Кодексу передбачено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу, при цьому оплата праці працівникові здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Ст. 98 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів, а відповідно до ст. 100 цього Кодексу на важких роботах, на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, на роботах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоровя встановлюється підвищена оплата праці. Перелік цих робіт визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно наказу Міністерства охорони здоровя України від 25 лютого 2008 року «Про функціонування кабінетів «Довіра» № 102 (в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин) на виконання п.5 Указу Президента України від 30 листопада 2005 року № 1674 «Про вдосконалення державного управління у сфері протидії ВІЛ-інфекції/СНІДу та туберкульозу в Україні» було затверджено Типове положення про кабінет «Довіра».

Розділом І Типового положення про кабінет «Довіра» (далі Положення) передбачено, що кабінет «Довіра» є спеціалізованим структурним підрозділом лікувально-профілактичного закладу з профілактики та боротьби з ВІЛ-інфекцією/СНІДом, який створюється Міністерством охорони здоровя Автономної Республіки Крим, структурними підрозділами з питань охорони здоровя обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у складі підпорядкованих їм закладів охорони здоровя з розрахунку один Кабінет на 100 тисяч населення. У районних центрах та містах обласного підпорядкування Кабінет створюється незалежно від кількості населення. Штатний розпис кабінету визначається та затверджується відповідним регіональним управлінням охорони здоровя.

Наказом відповідача від 05 грудня 2014 року № 216 «Про впровадження Типового положення про кабінет «Довіра» було впроваджено Типове положення «Про кабінет «Довіра», затверджене наказом МОЗ України від 25 лютого 2008 року № 102.

У відповідності з наказом КУ «АЦРЛ БРР» від 29 березня 2016 року № 70 «Про відкриття сайту антиретровірусної терапії в КУ «АЦРЛ БРР» на базі КУ «Андріївська центральна районна лікарня БРР» було відкрито сайт антиретровірусної терапії.

Згідно п. 1.8 Положення оплата праці працівників кабінету «Довіра» здійснюється відповідно наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоровя України від 05 жовтня 2005 року № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоровя та установ соціального захисту населення», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 17 жовтня 2005 року за № 1209/11489 (далі Наказ № 308/519).

Відповідно до додатку 4 Наказу № 308/519 оплата праці здійснюється: 1) у розмірі 60 відсотків посадового окладу посад медичного персоналу, керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців та робітників центрів з профілактики та боротьби зі СНІДом, які займаються діагностикою, лікуванням і безпосереднім обслуговуванням хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих; 2) у розмірі 60 відсотків посадового окладу посад медичного персоналу, керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців та робітників закладів та спеціалізованих відділень (кабінетів, палат) закладів охорони здоровя, що призначені для лікування хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих, які займаються лікуванням і безпосереднім обслуговуванням хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих; 3) 60 відсотків погодинної ставки (окладу) посад медичного персоналу, керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців та робітників закладів охорони здоровя та їх структурних підрозділів, за винятком тих, що перелічені в пунктах 1, 2, за кожну годину роботи безпосереднього контакту з хворими на СНІД та ВІЛ-інфікованими при проведені консультацій, оглядів, наданні медичної допомоги, судово-медичної експертизи та проведення іншої роботи; 4) 60 відсотків погодинної ставки (окладу) посад медичного персоналу, керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців та робітників лабораторій та груп закладів охорони здоровя, на які покладено органами охорони здоровя обстеження населення на ВІЛ-інфекцію та дослідження крові, біологічних рідин, отриманих від хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих за кожну годину роботи безпосереднього контакту з хворими на СНІД та ВІЛ-інфікованими при проведені консультацій, оглядів наданні медичної допомоги, судово-медичної експертизи та проведення іншої роботи.

Згідно до пункту 1 примітки до додатку № 4 Наказу № 308/519 «Перелік закладів та їх підрозділів, також посад, робота в яких дає право на підвищення посадового окладу на 60 відсотків» зазначено, що працівникам, які передбачені в даному Переліку, підвищення здійснюється із посадового окладу (тарифної ставки) з урахуванням кваліфікаційної категорії, завідування, старшинства без урахування інших підвищень, доплат та надбавок. Крім того, п. 2 вказаної примітки встановлено, що у кожному закладі на підставі цього додатка керівником за погодженням з профспілковим комітетом затверджується Перелік посад працівників, яким з урахуванням конкретних умов праці в цьому закладі, структурному підрозділі, на даній посаді посадовий оклад (тарифна ставка) підвищується на 60 відсотків. Посадові оклади працівників, зазначених у пунктах 3 та 4, підвищуються пропорційно безпосередньо відпрацьованому з хворими на СНІД та ВІЛ-інфікованими часу. Фактичні години цієї роботи реєструються у журналі за підписом керівника структурного підрозділу.

Листами Міністерства охорони здоровя України від 23 березня 2015 року № 10.03.68/8715 та Міністерства соціальної політики від 24 лютого 2017 року № 264/0/102-17/281 позивачці було розяснено, що згідно з п.п. 1, 2 умов оплати праці працівників закладів охорони здоровя та установ соціального захисту населення, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоровя України від 05 жовтня 2005 року № 308/519, медичному персоналу, керівникам, професіоналам, фахівцям, технічним службовцям та робітникам центрів з профілактики та боротьби зі СНІДом та закладів і спеціалізованих відділень (кабінетів, палат) закладів охорони здоровя, що призначені для лікування хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих, які виконують роботу з діагностики, лікування і безпосереднє обслуговування хворих на СНІД і ВІЛ-інфікованих, посадові оклади підвищуються на 60 відсотків. Зазначене підвищення здійснюється із посадового окладу (тарифної ставки) з урахуванням кваліфікаційної категорії, завідування, старшинства без урахування інших підвищень, доплат та надбавок. У кожному закладі на підставі цього додатка керівником за погодженням з профспілковим комітетом затверджується Перелік посад працівників, яким з урахуванням конкретних умов праці в цьому закладі, структурному підрозділі, на даній посаді посадовий оклад (тарифна ставка) підвищується на 60 відсотків.

Аналогічні розяснення містяться в інформаційному листі Державної служби з питань протидії ВІЛ-інфекції/СНІДу та інших соціально небезпечних захворювань від 04 червня 2014 року № 22.2/1/1708/Єн «Розяснення щодо соціального захисту медичних працівників, які під час виконання професійних обовязків мають підвищений ризик інфікування ВІЛ».

Судом встановлено, що згідно наказу головного лікаря АЦРЛ від 30 червня 2014 року № 137-б було затверджено Положення про кабінет «Довіра» КУ «АЦРЛ БРР».

Пунктом 1.1 даного Положення передбачено, що кабінет «Довіра» є спеціалізованим структурним підрозділом АЦРЛ з профілактики та боротьби з ВІЛ-інфекцією/СНІДом, а згідно розділу ІІ визначено його функції. В тому числі до функцій кабінету відноситься проведення роботи щодо профілактики поширення ВІЛ-інфекції/СНІДу на адміністративній території; проведення консультування на ВІЛ-інфекцію; забір крові для дослідження на ВІЛ-інфекцію; проведення післятестового консультування; ознайомлення з положеннями законодавства щодо прав і обовязків ВІЛ-інфікованих та хворих на СНІД, медичних працівників та інших працівників охорони здоровя; направлення пацієнтів у разі потреби до відповідних лікувально-профілактичних закладів тощо.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про колективні договори і угоди» зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції. У колективному договорі встановлюються взаємні зобовязання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: зміни в організації виробництва і праці; забезпечення продуктивної зайнятості; нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); встановлення гарантій, компенсацій, пільг; участі трудового колективу у формуванні, розподілі і використанні прибутку підприємства (якщо це передбачено статутом); режиму роботи, тривалості робочого часу і відпочинку; умов і охорони праці; забезпечення житлово-побутового, культурного, медичного обслуговування, організації оздоровлення і відпочинку працівників; гарантій діяльності профспілкової чи інших представницьких організацій працівників. Колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги, зокрема щодо дитячого оздоровлення та придбання новорічних подарунків для дітей працівників тощо.

В судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до укладеного згідно Закону України «Про колективні договори і угоди» колективного договору Комунального закладу «Андріївська центральна районна лікарня Бердянської районної ради», який зареєстровано в управлінні соціального захисту населення Бердянської райдержадміністрації за № 2 від 26 лютого 2018 року було затверджено перелік підрозділів, а також посад, робота на яких дає право на підвищення схемних посадових окладів на 60 відсотків (Додаток № 10). Згідно із вказаним переліком медичний персонал, керівники, професіонали, фахівці, технічні службовці та робітники, які виконують проведення усіх видів лабораторних досліджень крові населення та матеріалів, які надходять від хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих мають право на підвищення посадових окладів на 60 відсотків погодинної ставки (окладу) за кожну годину роботи (проведення дослідження); медичний персонал, керівники, професіонали, фахівці, технічні службовці та робітники, які безпосередньо контактують з хворими на СНІД та ВІЛ-інфікованими при проведенні консультацій, оглядів, наданні медичної допомоги та проведенні іншої роботи, мають право на підвищення посадових окладів на 60 відсотків погодинної ставки (окладу) за кожну годину роботи, безпосередньо відпрацьовану з хворими на СНІД та ВІЛ-інфікованими.

Згідно з наказом відповідача від 27 грудня 2017 року № 257 «Про підвищення посадових окладів у звязку зі шкідливими і важкими умовами праці завідувачу кабінетом «Довіра», лікарю-інфекціоністу, медичній сестрі та молодшій медичній сестрі (санітарці-прибиральниці) кабінету «Довіра» на підставі п. 2.4.5 наказу № 308/519, додатку 3.6 до даного наказу та п. 5.53 колективного договору було встановлено підвищення до заробітної плати на 15 відсотків.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що кабінет «Довіра» Комунального закладу «Андріївська центральна районна лікарня Бердянської районної ради» не відноситься до центрів з профілактики та боротьби зі СНІДом чи закладів та спеціалізованих відділень (кабінетів, палат) закладів охорони здоровя, що призначені для лікування хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих, а є спеціалізованим структурним підрозділом закладу.

Тому суд вважає, що оплата праці працівників кабінету «Довіра» повинна здійснюватись відповідно до п. 3 додатку № 4 Переліку закладів та їх підрозділів, також посад, робота в яких дає право на підвищення посадового окладу на 60 відсотків, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоровя України від 05 жовтня 2005 року № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоровя та установ соціального захисту населення», тобто у розмірі 60 відсотків погодинної ставки (окладу) за кожну годину роботи безпосереднього контакту з хворими на СНІД та ВІЛ-інфікованими при проведені консультацій, оглядів, наданні медичної допомоги, судово-медичної експертизи та проведення іншої роботи.

У відповідності із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності із ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з пояснень представника відповідача ОСОБА_3 та не спростовується позивачкою, ОСОБА_1 не надавала адміністрації лікарні або до бухгалтерії лікувального закладу інформації щодо фактично відпрацьованого часу з хворими на ВІЛ-інфеккцію/СНІД, що позбавляє відповідача здійснювати відповідні нарахування підвищення посадового окладу позивачки на 60 відсотків погодинної ставки (окладу) за кожну годину роботи безпосереднього контакту з хворими на СНІД та ВІЛ-інфікованими.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачкою не доведено порушення її прав, тому її позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 18, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунальної установи «Андріївська центральна районна лікарня Бердянської районної ради» Міністерства охорони здоровя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 14 червня 2018 року.

Суддя ОСОБА_7