Справа № 452/560/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"14" червня 2018 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Пташинського І.А,

при секретарі Терлецькій І.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Гунзи С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Самбірської районної державної адміністрації Львівської областіпро надання дозволу на виготовлення проїзних документів та надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України без згоди та супроводу батька,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до суду, який уточнила та просить надати дозвіл на оформлення всіх пов'язаних із перетинанням державного кордону України документів для виїзду за кордон та в'їзду до іноземної країни неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_4, а також дозволити тимчасовий виїзд за межі України до Португалії та інших країн Шенгенської Угоди неповнолітній дитині ОСОБА_5 у супроводі позивача ОСОБА_3 без згоди та супроводу відповідача ОСОБА_4 терміном на 1 рік. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 26.05.2016 року вона розірвала шлюб із відповідачем на підставі рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області. Від вказаного шлюбу у сторін народилося двоє дітей син ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3. На протязі тривалого часу сторони не проживають однією сім'єю та припинили подружні відносини. З цього часу відповідач здоров'ям та вихованням дітей не цікавиться та не надає матеріальної допомоги. У зв'язку із важким матеріальним становищем, вона виїхала на роботу до Португалії. Вона має намір забезпечити повноцінний відпочинок сину в країнах ближнього та дальнього зарубіжжя, за для підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану його здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку, однак батько з ним не спілкується, і не хоче добровільно дати згоду на виїзд дитиниза кордон, а тому не можуть отримати його згоду на виїзд сина за межі України, а тому позивач змушена звернутися з даним позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала повінстю Просила суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 судове засідання не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Самбірської райдержадміністрація Львівської області ОСОБА_2, в судовому засіданні позов підтримала повністю, не заперечувала проти його задоволення.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвали шлюб 26.05.2016 року.

Від даного шлюбу сторони мають двоє дітей сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 01.07.2002 року та серії НОМЕР_2 від 21.05.2010 року, виданих виконавчим комітетом Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2016 року, присуджено стягуваити з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно Акту обстеження фактичного місця проживання дітей від 02 березня 2018 року виданного Рудківським міським центром соціальних служб, Самбірського району Львівської області, відомо, що батько ОСОБА_4 не відвідує дітей та не спілкується з ними, не допомагає їм матеріально, не цікавиться їхнім навчанням та розвитком, не подавав відповідних документів для виготовлення паспорта.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Такий порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетину державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231 (із змінами).

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно підпунктом 2 п.7 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014р. № 152 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2016 р. № 1001) визначено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюються особі, яка не досягла 16-річного віку, особі, яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною, - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники); у разі оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон у закордонній дипломатичній установі - на підставі заяви-анкети одного з батьків/законних представників та письмової згоди другого з батьків/законних представників, яка надається під час подання документів (заява від другого з батьків/законних представників не вимагається, якщо він є іноземцем або особою без громадянства). У разі відсутності другого з батьків під час подання документів така заява подається нотаріально засвідченою. Якщо батьки не перебувають у шлюбі, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюється на підставі заяви-анкети того з них, з ким проживає особа.

Згідно ст.ст. 3, 6 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей незалежно від того чи здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі життя і здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст.ст.7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Судом встановлено, що відповідач діючи всупереч інтересам сина, безпідставно чинить перешкоди позивачу у здійсненні заходів, спрямованих на підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану його здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку, що полягає у його небажанні добровільно надати дозвіл на виїзд сина за кордон.

Таким чином, проаналізувавши та дослідивши усі докази у справі, беручи до уваги той факт, що відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього сина ОСОБА_5 за кордон та судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітнього ОСОБА_5 за межі України для тимчасового перебування, тому суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та вважає необхідним надати їй або її офіційному представнику дозвіл на оформлення всіх пов'язаних із перетинанням державного кодону України документів для виїзду за кордон та в'їзду до іноземної країни неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди батька відповідача ОСОБА_4 та надати дозвіл неповнолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на тимчасовий виїзд за межі України в Португалію та інші країни Шенгенської Угоди у супроводі матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 без згоди та супроводу батька ОСОБА_4 терміном на один рік до 13 червня 2019 року.

Керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Надати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_3, або її офіційному представнику, дозвіл на оформлення всіх пов'язаних із перетинанням державного кодону України документів для виїзду за кордон та в'їзду до іноземної країни неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_4, без згоди батька ОСОБА_4.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України в Португалію та інші країни Шенгенської Угоди неповнолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_4, у супроводі матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_3, без згоди та супроводу батька ОСОБА_4 терміном на один рік до - 13 червня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судових витрат в користь ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15.06.2018 року.

Суддя