АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/6707/16-ц 22-ц/774/210/К/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 214/6707/16-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Кислиця І.В.,

сторони:

позивач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк"

відповідач: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_2, на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03 серпня 2017 року, яке постановлено суддею Євтушенко О.І. у місті Кривому Розі, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ «КБ «Приватбанк») звернулось з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 22.01.2011 року ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 4000 грн. зі сплатою відсотків за користування ним в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості (відповідно 3% на місяць) з кінцевим терміном повернення по строку дії картки.

Банк виконав свої зобов'язання перед позичальником, надавши кредит в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідач, в порушення зобов'язань за кредитним договором станом на 31.10.2016 року має прострочену заборгованість - 41732,07 грн., яка складається з: 4877,45 грн. - заборгованості за кредитом, 31492 грн. - процентам за користування кредитом, 2899,19 грн. - заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1963,43 грн. - штраф (процентна складова).

Банк просив стягнути з відповідача вище вказану заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати по справі.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26 січня 2017 року позовні вимоги ПАТ «КБ «Приватбанк» задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 22.01.2011 року станом на 31.10.2016 року в загальному розмірі 36 349 грн. 45 коп., яка складається із заборгованості: за кредитом - 4877 грн. 45 коп., по процентам за користування кредитом - 31 492 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» - 1198 грн. 86 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині в задоволенні позову - відмовлено.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 24 лютого 2017 року заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26 січня 2017 року скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03 серпня 2017 року позовні вимоги ПАТ «КБ «Приватбанк» задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 22.01.2011 року станом на 31.10.2016 року в загальному розмірі 36 349 грн. 45 коп., яка складається із заборгованості: за кредитом - 4877 грн. 45 коп., по процентам за користування кредитом - 31 492 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» - 1198 грн. 86 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк».

На думку представника відповідача, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що підвищення Банком розміру відсоткової ставки за кредитним договором є правомірним, оскільки, одностороннє підвищення Банком відсоткової ставки по кредитам є незаконним.

Згідно розрахунку відповідача, заборгованість за відсотками по кредитному договору має становити 3879 грн. 56 коп.

Зауважує на тому, що відповідачем не надавалась згода на збільшення процентної ставки та на зміну порядку розрахунку процентів (тобто формули).

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ПАТ «КБ «Приватбанк» - Бродька А.І., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 22.01.2011 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «КБ «Приватбанк» за № 193785297, яка по своїй суті є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України (а.с.6, 8-31).

В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання не виконувала, передбачені умовами домовленості платежі не вносила, внаслідок чого станом на 31.10.2016 року за кредитним договором утворилася заборгованість 41 732,07 грн. яка складається із заборгованості: за кредитом - 4877,45 грн., по процентам за користування кредитом - 31 492,00 грн., за пенею та комісією - 2899,19 грн., штрафів - 500 грн. - фіксована частина, 1 963,43 грн. - процентна складова.

Задовольняючи частково позов ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог позивача.

Колегія суддів погоджується з наявністю правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, проте не може погодитись із визначеним судом першої інстанції розміром заборгованості по процентам за користування кредитом, з огляду на наступне.

Договір є зобов'язанням і, відповідно, підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків (ст. 11 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зі змісту зобов'язань, вбачається, що між сторонами у справі виникли відносини з приводу надання банківських послуг, а саме відкриття платіжної картки "Універсальна".

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054 ЦК є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

В силу положень ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно умов договору та вимог закону.

Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З огляду на наведене вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору.

Перевіряючи розрахунок заборгованості за кредитним договором та доводи апеляційної скарги відповідача щодо неправомірного підвищення позивачем відсоткової ставки за кредитним договором, колегія суддів вважає, що розмір заборгованості по процентам за користування кредитом має бути зменшений до 11 866 грн. 31 коп., з огляду на наступне.

З розрахунку заборгованості (а.с.3-5) який наданий представником позивача станом на 31.10.2016 року, вбачається, що процентна ставка була збільшена з 01 квітня 2015 року з 36 відсотків річних до 43,20 відсотка річних.

Умовами і правилами надання банківських послуг, які є частиною укладеного між сторонами кредитного договору, не передбачено право банку в односторонньому порядку змінювати тарифи.

Із заяви позичальника, доданої до позову вбачається, що процентна ставка на момент укладення договору була встановлена в розмір 36 % річних.

Згідно до ст. 10561 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам:

1) поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разу на місяць, публікуватися в засобах масової інформації або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс;

2) індекс повинен ґрунтуватися на об'єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів;

3) значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг.

У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки.

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували застосування сторонами у договорі змінюваної процентної ставки встановленої у відповідності до вимог частин 4-6 ст. 10561 ЦК України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у даному випадку умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У абзаці 1 пункту 28 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі ст. 1056-1 ЦК України у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку", яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року.

У абзаці 3, 4 пункту 28 вказаної постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року судам роз'яснено, що при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог ст. ст. 641-642 ЦК України або в порядку, визначеному ч. 6 ст. 1056-1 ЦК України. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Згідно пункту 2.1.1.5.4 Умов і правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний при незгоді із змінами правил і/або тарифів надати банку письмову заяву про розірвання договору і погасити виниклу перед банком заборгованість.

Таким чином, в даному випадку позичальник позбавлений права не погодитися на зміну умов договору, і у випадку незгоди із запропонованими змінами зобов'язаний ініціювати розірвання договору.

Отже, така умова договору про право банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно до ст. 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Суд відхиляє як доказ розрахунок заборгованості за договором від 22.01.2011 року укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем станом на 31.10.2016 року наданий позивачем. Зокрема, в такому розрахунку застосовані збільшені розміри процентної ставки. Суд вважає таке збільшення розміру процентної ставки протиправним.

Визначаючи розмір заборгованості відповідачки по відсотках, суд вважає за необхідне застосувати відсоткову ставку в розмірі 36 відсотків річних як таку, що була встановлена на момент отримання відповідачкою кредитної картки та відкриття карткового рахунку.

Згідно доданого до позову розрахунку заборгованості( а.с.3-5) розмір основної заборгованості за кредитом станом на 31.10.2016 року становить 4877,45 грн.

Заборгованість по відсотках, до підвищення процентної ставки по їх нарахуванню станом на 01.04.2015 року становить 4329 грн. 84 коп. та зменшенню не підлягає, оскільки нарахована в межах відсоткової ставки - 36 % річних

Заборгованість відповідачки по відсотках за користування кредитом, з урахуванням отриманих нею сум які зазначені у виписці по особовому рахунку, за період з 01.04.2015 року по 31.10.2016 року складає 2659 грн. 02 коп., виходячи з наступного.

Згідно розрахунку поточна заборгованість за кредитним договором становить 3562 грн. 98 коп., таким чином, розмір 36% річних за один день прострочки становить 3 грн. 56 коп. (3562,98*36%:360днів), таким чином загальний розмір відсотків по поточній заборгованості становить 1943 грн. 76 коп. (3,56 грн. * 546 днів прострочки).

Згідно розрахунку прострочена заборгованість за кредитним договором становить 1314 грн. 47 коп., таким чином, розмір 36% річних за один день прострочки становить 1 грн. 31 коп. (1314,47*36%:360днів), таким чином загальний розмір відсотків по поточній заборгованості становить 715 грн. 26 коп. (1,31 грн. * 546 днів прострочки).

Таким чином, загальний розмір заборгованості по відсотках становить 2659 грн. 02 коп.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, рішення у справі скасуванню, відповідно до ст. 376 ЦПК України, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 31 492 грн. та ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентам за користування кредитом б/н від 22.01.2011 року, яка станом на 31.10.2016 року в розмірі 6988 грн. 86 коп.

Крім того, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині загальної суми заборгованості за кредитним договором б/н від 22.01.2011 року станом на 31.10.2016 року, та зменшенню вказаної суму з 36 349 грн. 45 коп. до 11866 грн. 31 коп. та змінити в частині розміру стягнутого судового збору з відповідача на користь позивача із зменшенням цього розміру з 1198 грн. 86 коп. до 399 грн. 62 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, пропорційно від задоволення позовних вимог, з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 439 грн. 58 коп., та з ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1076 грн. 22 коп., з тих підстав, що відповідачу по справі було відстрочено сплату судового збору в розмірі 1515 грн 80 коп. за подання апеляційної скарги на рішення суду до ухвалення судового рішення по справі.

Керуючись ст.ст.374,376,381,382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_2- задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03 серпня 2017 року - скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 31 492 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по процентам за користування кредитомб/н від 22.01.2011 року, яка станом на 31.10.2016 року складає 6988 (шість тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім) грн. 86 коп.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03 серпня 2017 року змінити в частині загальної суми заборгованості за кредитним договором б/н від 22.01.2011 року станом на 31.10.2016 року, зменшивши цю суму з 36 349 грн. 45 коп. до 11866 (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят шість) грн. 31 коп.

Рішення суду змінити в частині розміру стягнутого судового збору з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», зменшивши цей розмір 1198 грн. 86 коп. до 399 (триста дев'яносто дев'ять) грн. 62 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 439 (чотириста тридцять дев'ять) грн. 58 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в розмірі 1076 (одна тисяча сімдесят шість) грн. 22 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний тест постанови складено 15 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: