Дата документу 11.06.2018
ЄУ № 420/120/18
Провадження №2/420/251/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Проньки В.В.

за участю секретаря судового засідання Колесник Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що житловий будинок в АДРЕСА_1, на праві приватної власності належить ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач по справі є племінником померлої ОСОБА_3 Відповідач по справі ОСОБА_2 є батьком позивача та рідним братом померлої ОСОБА_3 Заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не надавав. Позивач звернувся до першої Лисичанської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно. Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за №2-1692 та 2-1694, були загублені разом з іншими речами і червні 2014 року коли позивач разом з тіткою покидали місто Хрустальний (Красний Луч). Єдиним способом реалізувати право позивача на спадкове майно померлої тітки є звернення до суду з позовною заявою, оскільки отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку не можливо.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 20 березня 2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено справу на підготовче судове засідання.

11 квітня 2018 року ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, визнавши за позивачем право власності на спадкове майно.

Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі, проти задоволення судом його вимог на спадщину не заперечує.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до паспорту громадянина України НОМЕР_3 виданого 06 листопада 2012 року Алчевським МВ УДМС України в Луганській області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є племінником ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_4 виданого 11.02.1973 року міським бюро ЗАГС м. Красний Луч Ворошиловградської області; свідоцтвом про народження НОМЕР_6; свідоцтвом про народження НОМЕР_5 виданого ЗАГСом м. Красний Луч Ворошиловградської області.

Згідно матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_7, виданим 07 жовтня 2016 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

З частини 2 статті 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Померла ОСОБА_3 була тіткою позивача ОСОБА_1

Позивач є спадкоємцем п'ятої черги за законом після смерті тітки ОСОБА_3

Згідно постанови державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори Аббасова Е.І. від 11.01.2018 про відмову вчинення нотаріальних дій, ОСОБА_1 відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину з законом на належне ОСОБА_3 майно, оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи, підтверджуючі належність майна спадкодавцю.

Відповідач по справі, ОСОБА_2 є спадкоємцем другої черги за законом спадкового майна, після смерті сестри ОСОБА_3

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №111203575 від 20.01.2018 вбачається, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину НОМЕР_8 від 11.10.2011, реєстровий №2-1694 видане Краснолуцькою державною нотаріальною конторою, свідоцтва про право на спадщину НОМЕР_9 від 11.10.2011, реєстровий №2-1692 видане Краснолуцькою державною нотаріальною конторою.

В даний час позивач бажає реалізувати своє право на спадщину за законом, але не може цього зробити, так як втрачені свідоцтва про права на спадщину за законом на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

З відповіді Головного територіального управління юстиції у Луганської області Міністерства юстиції України від 25.08.2018 вбачається, що Краснолуцька (Хрустальнинська) державна нотаріальна контора переміщена до м. Рубіжне Луганської області. Однак фактично документи архіву та нотаріального діловодства державної нотаріальної контори знаходяться у м.Красний Луч (Хрустальний), їх перевезення до м. Рубіжне на сьогодні є неможливим.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з позову, позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає вимоги позивача щодо визнання права власності на домоволодіння, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» від 12.05.2016 №1351-VIIІ м. Красний Луч Луганської області перейменовано на місто Хрустальне.

Керуючись ст.ст. 12,13,80,81, 258-259, 265, 354-355 ЦПК України, ст.ст.328, 392, 1216, 1218 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом, на житловий будинок, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України НОМЕР_11, виданого 06 листопада 2012 року Алчевським МВ УДМС України в Луганській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса проживання: АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт НОМЕР_10 виданого 23.12.1997 Алчевським МВ УМВС України в Луганській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Новопсковський районний суд Луганської області до Апеляційного суду Луганської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя: В.В. Пронька