Справа № 569/4667/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.

з секретарем судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі - відповідач), в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2006 року в справі №2-7029/06 в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. 00 коп. щомісячно та просить стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з відповідача на її користь на утримання їхньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3 000 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.

Позовну заяву мотивує тим, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини, що тягне погіршення матеріального стану її та дитини. Розмір аліментів було визначено із врахуванням соціально-економічного стану, який мав місце в 2006 році. При цьому, судом було враховано й тодішній трирічний вік дочки. На сьогодні, дочці виповнилося п'ятнадцять років, вона навчається в школі в старших класах. Відповідно такі обставин вказують на збільшення потреб дитини, а як наслідок і фінансових затрат. В силу свого віку дитина, природно, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. З часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Матеріальне становище позивача також погіршилося у зв'язку з інфляційними процесами у державі, подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку, що є загальновідомим фактом. В той же час, відповідач, не є особою похилого віку, працездатний, спроможний сплачувати аліменти на дитину щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду.

Відповідач частково заперечує проти задоволення позову та вказує, що не відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дочки в міру своїх матеріальних можливостей, а саме 1 000 гривень на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що сплачує аліменти на дитину від другого шлюбу, ОСОБА_4, в розмірі 450 гривень щомісячно. Враховуючи те, що він не має ні доходів, ні майна, сплачувати аліменти на дитину в розмірі 3 000 гривень він не в змозі.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вказав, що погоджується на зміну стягуваних з нього аліментів з 200 грн. 00 коп. до 1000 грн. 00 коп. щомісячно.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2006 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 200 грн., щомісячно, починаючи із 07 серпня 2006 року до досягнення повноліття дитиною.

За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно частини другої ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів позивач вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини, що тягне погіршення її матеріального стану.

На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів дійсно є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, природньо, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. З часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку: на час присудження аліментів дитина належала до категорії дітей віком до 6-ти років, прожитковий мінімум на дитину цього віку на місяць становив 418 грн., на час ухвалення даного судового рішення дитина належить до категорії дітей віком від 6-ти до 18-ти років, прожитковий мінімум на дитину цього віку на місяць становить 1 860 грн.

В той же час, відповідач, не є особою похилого віку, працездатний, спроможний сплачувати аліменти на дитину щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду та погоджується на таку зміну, однак у визначеному ним розмірі, оскільки має на утриманні ще одну малолітню дитину.

За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої спільної дитини у розмірі 1 000 грн. щомісячно, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Доказів про потребу стягнення коштів на утримання дитини в більшому розмірі позивач суду не надала.

За таких обставин суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їхньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2006 року в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. 00 коп. щомісячно та стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їхньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2006 року в справі №2-7029/06 в твердій грошовій сумі в розмірі 200 (двісті) гривень 00 копійок щомісячно та стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їхньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Апеляційний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Повне судове рішення складено 12 червня 2018 року.

Суддя О.О. Першко