Номер провадження: 22-ц/785/2301/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гірняк Л.А.,

ОСОБА_2

при секретарі: Цихиселі Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про зобовязання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2017 року,-

встановила:

17 серпня 2015 року Приморська районна адміністрація Одеської міської ради звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5 про зобовязання привести за власні кошти в первинний стан самовільно реконструйовану квартиру №21, яка розташована в житловому будинку за адресою: м. Одеса, вул. Ніжинська, 53 та стягнути з відповідача судові витрати.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 є власником 629/1000 квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, номер у реєстрі нотаріальних дій: 1-6765 від 02.12.2004 року. Відповідно до технічного паспорту станом на 28.10.2004 року загальна площа квартири складала 78 кв. м., житлова площа 51,1 кв. м., балкон 1,1 кв. м.

ОСОБА_3 самовільно виконала роботи по реконстукції вказаної квартири зі збільшенням площі існуючого балкону у 2005 році. Внаслідок реконструкції збільшилася площа балкону шляхом створення веранди площею 9,7 кв. м., зі збільшенням загальної площі до 86,6 кв. м. Реконструкція була здійснена без отримання дозвільних документів у встановленому законом порядку.

Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 22.06.2015 року №222 ОСОБА_3 зобовязано до 29 червня 2015 року привести самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_2 у первинний стан, згідно з проектом забудови. Проте вказане розпорядження нею виконано не було.

Згідно з листом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 04.03.2016 року станом на березень 2016 року ОСОБА_3 вимоги приписів комунального підприємства «ЖКС «Порто-Франківський» від 15 та 18 травня 2015 року не виконала, чим порушила підп. «а» п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної дяльності».

Разом з тим, згідно звіту № 18-Т320/11, технічнчий стан основних конструкцій квартири № 21 є задовільний, проведена реконструкція не вплинула на технічний стан житлового будинку в цілому.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2016 рок позовні вимоги Приморської районної адміністрації Одеської міської ради було задоволено.

Зобовязано ОСОБА_3 власними силами та за власний рахунок привести у первинний стан самовільно реконструйовану квартиру № 21, розташовану вул. Ніжинська, 53, в м. Одесі.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04 жовтня 2016 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 квітня 2017 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 04 жовтня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2017 року у задоволенні позовної зави Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5 про зобовязання вчинити певні дії відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення яким зобовязати ОСОБА_3 за власний рахунок привести самовільно реконструйовану квартиру №21 по вул. Ніжинській в м. Одесі в первинний стан шляхом демонтажу самовільно добудованого балкону до 5,0 кв.м., а також стягнути судові витрати.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи аппеляційної скарги, вважає її такою, що задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що на момент ухвалення судового рішення судом першої інстанції відповідачка 21 вересня 2016 року отримала від Державної архітектурно-будівельної інспекції Декларацію про готовність обєкту до експлуатації та у встановленому законом порядку зареєструвала своє право власності на новостворене майно.

Відповідно до п. 1 частини 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що підставами для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, є визнання апеляційним судом того, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм иматеріального і процесуального права.

Згідно Декларації про готовність до експлуатації обєкта №ОД79 зареєстрованої Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 21.09.2016 року, відповідач здала реконструйовану квартиру до експлуатації. Таким чином, станом на теперешній час, спірна квартира не може вважатись такою, що реконструйована самовільно.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.10.2016 року відповідачем зареєстровано право вланості на реконструйовану квартиру.

З наведеного випливає, що у позивача виникло зареєстроване у встановленому законом порядку право приватної власності на реконструйовану квартиру, тому задоволення позову стане підставлою для позбавлення відповідача права власності в спосіб, що не передбачений законодавством України.

Згідно ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Суд, враховуючи презумпцію правомірності актів органів державної влади та місцевого самоврядування, враховуючи відсутність відомостей щодо звернення до суду із позовом про скасування вказаних дозвольних документів, доходить до висновку про те, що на теперішний час квартира не є самовільно реконструйованою, підстави для застосування положень ст. 376 ЦК України відстуні, а відтак відмовляє в задоволенні позову.

Згідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести необхідну перебудову.

Судом встановлено, що у даному випадку, здійснюючи прибудову, відповідачка не допустила істотного порушення будівельних норм і правил. Зведена нею прибудова не суперечить суспільним інтересам, та не порушує прав інших осіб, а відповідно відсутні підстави для зобов'язання відповідачки провести перебудову.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись: ст. 367; п. 1 ч. 1 ст. 374; ст. 375; 381-384; 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 01 червня 2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_2