Справа №694/350/18
У Х В А Л А

Іменем України

19.06.2018 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Сакун Д. І.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Звенигородського районного суду Черкаської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

До початку проведення судового засідання відповідач ОСОБА_2 через канцелярію суду предявив зустрічний позов до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася.

ОСОБА_2 в судовому засіданні клопотання про обєднання зустрічного позову з первісним підтримав.

Дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви та первісний позов суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.193 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Проаналізувавши зустрічні вимоги сторін, суд вважає, що в спільному розгляді даних позовів необхідності немає, їх сумісний розгляд утруднить вирішення спору, перешкоди в їх окремому розгляді відсутні, а тому суд не знаходить підстав для прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним.

Вимоги, зазначені у позові про розірвання шлюбу виникають із фактичних взаємин подружжя. Натомість, вимоги, що зазначені у зустрічному позові виникають із правовідносин щодо особистих немайнових відносин між батьками та дитиною.

Вимоги, викладені в зустрічному позові, не є зустрічними щодо предмету спору, що розглядається судом, а тому даний позов не може бути прийнятий до провадження суду в межах даної цивільної справи.

З точки зору закону однією з умов предявлення зустрічного позову є взаємопов'язаність зустрічного позову з первісним та доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів.

Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об'єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Виходячи з предмету зустрічного позову, суд вважає, що спільний розгляд даних позовів недоцільний, оскільки потягне за собою залучення до участі в справі інших органів, в даному випадку Органу опіки та піклування з урахуванням вимог ст.19 СК України та витребування відповідного Висновку для можливості розгляду справи по суті, який є обовязком з точки зору ст.19 СК України в частині вимог про визначення місця проживання дитини в разі наявності спору між батьками.

Крім того, суд зауважує, що позивачка за первісним позовом вимогу про визначення місця проживання дитини просила залишити без розгляду.

Також судом враховано, що зустрічний позов предявлено з порушенням строків передбачених ст. 193 ЦПК України.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне у прийнятті зустрічного позову відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 193, 209, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Розяснити позивачу за зустрічним позовом право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.І. Сакун