13.06.2018 227/2251/18
У Х В А Л А

13 червня 2018 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, -

в с т а н о в и в:

08 червня 2018 року позивач ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 (справа № 227/2251/18).

Разом із позовною заявою, позивачем подано клопотання, в якому вона просить суд звільнити її від сплати судового збору при зверненні з вищевказаним позовом до суду.

Обґрунтовуючи клопотання заявник посилається на те, що вона є самотньою літньою людиною, пенсіонером та внутрішньо-переміщеною особою. Зараз вона переоформлює свої пенсійні виплати, її щомісячний доход складає у розмірі 0,00 грн., що підтверджується довідкою ПФУ. Інших доходів не має.

Вирішуючи вказане клопотання суд вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 ст.136 ЦПК України передбачено, що підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може звільнити від сплати судового збору.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір», який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, а саме частиною 2 ст.8 передбачено, що суд може звільнити від сплати судового збору на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за клопотанням останньої звільнити від сплати судового збору за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

В ході дослідження наданих позивачем матеріалів встановлено, що позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, тобто предметом спору є захист сімейних прав.

Позивачка є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою № НОМЕР_1 від 29.05.2018 року, яка видана Управлінням соціального захисту населення Добропільської міської ради, з якої вбачається, що ОСОБА_1 була взята на облік як внутрішньо переміщена особа, яка перемістилась з зареєстрованого місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, на фактичне місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підтвердження вказаних обставин, ОСОБА_1 надана довідка Добропільського об»єднаного УПФУ Донецької області № 1475/02 від 08.06.2018 року, з якої вбачається, що остання знаходиться на обліку в даному управлінні, але за період з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року, пенсійних виплат фактично не отримувала.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обовязків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи наведене, те, що позивачка звернулась з позовом предметом, якого є захист сімейних прав, має скрутне матеріальне становище, є внутрішньо переміщеною особою, а також те, що згідно діючого законодавства, при зверненні до суду з вказаним позовом мала б сплатити судовий збір в розмірі 704,80 грн., який є значним для заявниці, вважаю, що її клопотання про звільнення від сплати судового збору, за таких обставин, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.136, 187 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання до Добропільського міськрайонного суду Донецької області позовної заяви про розірвання шлюбу до ОСОБА_2 (справа № 227/2251/18).

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Інформацію щодо справи, яка розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі Судова влада України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud0514/

Суддя О.В.Здоровиця