Cправа № 563/619/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2018 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Степанюк Л.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з 01 липня 2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають малолітнього сина ОСОБА_3, який проживає з відповідачем.

Стверджує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, у них різні характери, відсутнє взаєморозуміння і довіра.

Прийшла до висновку, що примирення неможливе. Протягом трьох років проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують. А тому, просить шлюб з відповідачем розірвати, малолітнього сина залишити проживати з батьком.

В заяві на ім'я суду позивач повністю підтримала позовні вимоги, просить їх задоволити та справу розглянути без її участі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згідний на розірвання шлюбу та просить малолітнього сина залишити проживати з ним.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог немає.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

З 01 липня 2008 року сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, виданого 01 липня 2008 року Річецькою сільською радою Корецького району Рівненської області.

Від спільного життя мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3. На даний час дитина сторін проживає з відповідачем ОСОБА_2

Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, примирення між ними неможливе. При взаємовідносинах, які склались між сторонами, суд вважає, що сім'я існує формально, збереження її неможливе.

За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим.

Що ж стосується позовної вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини, то суд приходить до таких висновків.

Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Між сторонами добровільно досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу - з батьком.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, що малолітню дитину сторін - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, необхідно залишити проживати з батьком, що не позбавляє матір права на особисте спілкування із сином та прийняття участі у його вихованні.

Тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 81, 200, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовільнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 01 липня 2008 року Річецькою сільською радою Корецького району Рівненської області, актовий запис №3, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН:НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 - розірвати.

Малолітню дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити проживати з батьком ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається через Корецький районний суд Рівненської області.

С у д д я :