Ухвала

Іменем України

15 червня 2018 року

місто Київ

справа № 619/3732/17

провадження № 61-34941ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 січня 2018 року, постанову Апеляційного суду Харківської області від 22 березня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів, просила визнати інформацію, поширену стосовно неї, недостовірною, зобов'язати відповідачів спростувати зазначену інформацію та стягнути на її користь відшкодування моральної шкоди у сумі 3 000, 00 грн.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 15 січня 2018 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 22 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У квітні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 січня 2018 року, постанову Апеляційного суду Харківської області від 22 березня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд зробив висновок про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

У статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя. Таким чином, спори про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження.

Предметом спору в цій справі є визнання недостовірною, спростування інформації, поширеної відносно позивачки та стягнення моральної шкоди. Зазначена справа, з урахуванням обставин, підстав та доводів позову, на переконання Верховного Суду не становить значної складності для вирішення судами та не належить до винятків із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд визнає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.

У касаційній скарзі містяться посилання на випадки, передбачені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема, заявник зазначає, що справа має для неї виняткове значення, оскільки сусіди постійно розпитують про цю справу і їй постійно доводиться виправдовуватися перед ними. На переконання Верховного Суду зазначена обставина не доводить винятковості значення справи для сторони.

Заявник також посилається на неможливість спростувати обставини, встановлені оскаржуваним рішенням, при розгляді інших справ, проте не зазначає, яку саме обставину вона бажає спростувати та яке це має значення для розгляду інших справ.

Верховним Судом також перевірено, чи мають місце інші обставини, передбачені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та з'ясовано, що зазначені обставини відсутні.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справі: «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 січня 2018 року, постанову Апеляційного суду Харківської області від 22 березня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний