У Х В А Л А

12.06.2018 Справа №607/8809/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник ОСОБА_3, подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якій просить виділити у власність ОСОБА_2 автомобіль марки Volkswagen T4, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 1/2 вартості автомобіля, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишено без руху і надано позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали суду, для усунення недоліків, а саме:

1)зазначити ціну позову, з урахуванням вимог закону щодо визначення ціни позову;

2)сплатити судовий збір з урахуванням ціни позову, та з урахуванням вимог закону щодо визначення розміру судового збору, а також з урахуванням сплаченої суми судового збору,та надати суду оригінал квитанції про його сплату.

Копію вказаної ухвали ОСОБА_1 отримав 30 травня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

08 червня 2018 року ОСОБА_1 на виконання вищевказаної ухвали про залишення позовної заяви без руху, подав заяву, в якій зазначила, що ціна позову становить 159 176 гривень, що складає 1/2 від балансової вартості квартири АДРЕСА_2 (146 158 грн.) та 1/2 вартості автомобіля Volkswagen T4, 2003 року випуску (згідно даних сайту Auto Ria вартість автомобіля 172 194 грн.), а також долучила квитанцію про сплату судового збору на суму 886,96 грн., а також клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

На підтвердження балансової вартості квартири АДРЕСА_2 позивач надала довідку від 27 липня 2009 року, видану ПП «Приватбуд-А».

Так, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Згідно з п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (8810 гривень).

У відповідності до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. Аналогічна норма міститься у ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи те, що як зазначає позивач ОСОБА_1 у заяві, наданій на виконання ухвали про залишення позову без руху, ціна позову про визнання за ним права власності на 1/2 квартири та компенсацію 1/2 вартості автомобіля визначена ним у розмірі 159 176 гривень, що, на переконання позивача, відповідає дійсній вартості 1/2 частини квартири по вул. Київська, 6а у м. Тернополі (73 079 грн.) та ? вартості автомобіля Volkswagen T4, 2003 року (86 097 грн.) випуску, суддя приходить до переконання, що визначена позивачем ціна позову в частині вартості квартири вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна та вважає за необхідне попередньо визначити розмір судового збору з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Так, орієнтовна вартість трикімнатної квартири по вул. Київська, 6а у м. Тернополі загальною площею 53 м.кв. становить 700 000 гривень (згідно даних сайту продажу нерухомості - dom.ria.com).

Таким чином, судовий збір, який підлягає сплаті фізичною особою за вимогу майнового характеру з ціною позову в розмірі 436 097 гривень (1/2 від вартості квартири (350 000 грн.) та 1/2 від вартості автомобіля 86 097 грн.) становить 4360,97 гривень (0,01 * 436 097 грн. = 4360,97 грн.).

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 704,80 гривень, та після залишення позовної заяви без руху доплачено ще 886,96 гривень, загалом 1 591,76 гривень. Таким чином, недоплачена сума судового збору становить 2 769,21 гривень (4 360,97 грн. 1 591,76 грн. = 2 769,21 грн.).

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід повторно залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме: доплатити судовий збір в розмірі 2 769,21 (дві тисячі сімсот шістдесят девять) гривень 21 (двадцять одну) копійку на розрахунковий рахунок:0002, код отримувача: 37977726; Банк отримувача: ГУДКС України в Тернопільській області; одержувач: УК м. Тернопіль/м. Тернопіль/22030001, код бюджетної класифікації 22030001; МФО 838012, призначення платежу - Судовий збір, та надати суду оригінал квитанції про його сплату.

На підставі наведеного і, керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя повторно залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали суду, для усунення недоліків.

У випадку виконання позивачем вищевказаних вимог ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатись поданою у день первісного подання її до суду. Інакше заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Головуючий суддяОСОБА_4