КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2753/18
Провадження № 2/552/993/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2018 року Київський районний суд м. Полтава в складі: головуючого судді Миронець О. К., за участі секретаря судового засідання Ваніної Ю.А. розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного з ОСОБА_2.

Позивач посилається на те, що 14.09.1996 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, зареєстрований Кіровською сільською радою Полтавського району Полтавської області, актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, спільне життя не склалося на ґрунті несхожості характерів. Позивач також вважає, що примирення та подальше збереження сім'ї неможливе, оскільки припинені шлюбні стосунки.

Позивач в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Судом встановлено, що 14.09.1996 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, було укладено шлюб, зареєстрований Кіровською сільською радою Полтавського району Полтавської області, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.09.1996 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейні та шлюбні стосунки між сторонами припинені.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що сім'я сторін розпалась остаточно і зберегти її неможливо, оскільки позивач миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, а також приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірвати.

Керуючись ст. ст. 104, 112 СК України та ст. 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 14.09.1996 року Кіровською сільською радою Полтавського району Полтавської області, актовий запис №5, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, розірвати.

Прізвище після розірвання шлюбу чоловіка - ОСОБА_2, жінки - ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення подається до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 15.06.2018 року.

Суддя О.К. Миронець