Номер справи 623/620/18
Номер провадження 2/623/489/2018
12 червня 2018 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області
в складі: головуючого - судді Винниченка П.П.,
з участю: секретаря Ардашевої Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюм Харківської області справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
6 березня 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця в сумі 7186,37 грн., посилаючись на те, що 09.07.2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № б/н (далі договір), згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 6400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.04.2016 року.
11.05.2017 року позивачем була направлена претензія кредитора до Ізюмської державної нотаріальної контори.
05.06.2017 року ПАТ КБ "ПриватБанк" отримало відповідь Ізюмської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого ОСОБА_2 є ОСОБА_1, яка звернулась до контори з заявою про прийняття спадщини.
Позивач стверджує, що Банком 25.07.2017 року до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно з яких позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій не було вчинено.
Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 09.07.2013 року становить 7186,37 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного:
-7186,37 грн. нараховано пені.
Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.07.2013 року в розмірі 7186,37 грн., та покласти на відповідача витрати пов'язані з розглядом справи у суді у розмірі 1762,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач, ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про день та місце розгляду справи відповідно до ч.6,7 ст.187 ЦПК України, в судове засідання не з'явилася.
Частиною 4 статті 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення).
Із матеріалів справи вбачається, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився повторно в судове засідання без повідомлення причин неявки; відповідач не подав відзив, а позивач не заперечує проти вирішення справи в порядку заочного розгляду.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до укладеного договору б/н від 09.07.2013 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 6400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер,
Станом на дату смерті ОСОБА_2 існувала заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.07.2013 7186,37 грн. з урахуванням несених коштів на погашення заборгованості, яка складалася з 7186, 37 грн. нарахованої пені.
11 травня 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» була направлена претензія кредитора до Ізюмської державної нотаріальної контори.
Як вбачається із відповіді Ізюмської державної нотаріальної контори № 1075/4214 від 22 травня 2017 року, 22 лютого 2017 року було видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку квартири розташованої АДРЕСА_1 на ім.»я доньки спадкодавця ОСОБА_1, яка мешкає в АДРЕСА_2.
25.07.2017 до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно з яких позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій не було вчинено.
Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).
Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців.
Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
З урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.
Позивач в позовній заяві зазначає, що борг у розмірі 7186 грн. 37 коп. був наявний у позичальника станом на день смерті і складається з нарахованої пені.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Як вбачається з договору б/н від 09.07.2013 року ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно довідки з Адресно-довідкового бюро станом на 19.03.2018р. відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 16.12.2009 року.
Місто Ізюм, Харківської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015.
Відповідно до наданого розрахунку Приватбанка, заборгованість за кредитним договором б/н від 09.07.2013 року, складається з 7186 грн. 37 коп. нарахованої пені після 14 квітня 2014 року.
При таких обставинах, зважаючи на те, що пеня та штрафи нараховані за період, який пізніше 14 квітня 2014 року, та імперативну заборону на їх стягнення, то позовні вимоги не підлягають задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст 1216, 1218, 1219, 1231, 1281, 1282, ЦК України, ст. ст.4, 5, 12, 13, 263, 265 ЦПК України суд,-
В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя П.П.Винниченко