АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/185/2018 Доповідач Заришняк Г.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Ткаченко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, діючої в інтересах ОСОБА_2, на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 листопада 2008 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 листопада 2008 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньох дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 750 грн. щомісяця до закінчення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення від 11 листопада 2008 року.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28 листопада 2016 року виправлено описку в ухвалі того ж суду від 12 жовтня 2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, діюча в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Дана справа чотири рази поверталась до суду першої інстанції для відновлення втраченого провадження у справі.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року відновлено втрачене судове провадження по цивільній справі №2-4787/2008 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач та його представник підтримали апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник позивачки проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Відповідно до п.8 ч.1 1 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

За змістом п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Проте колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 18 травня 1993року. Від даного шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки від 29.08.2008 р. ОСОБА_2 на час постановлення судового рішення була студенткою Київського Національного торговельно-економічного університету, закінчила навчання за навчальними планами «бакалавр» в лютому 2011 року.

Відповідно до вимог ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, (яка була чинною на час ухвалення заочного рішення), як то: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Звертаючись із заявою про перегляд заочного рішення, відповідач ОСОБА_2 вказував, що при визначенні аліментів на повнолітню дочку, суд не врахував наявність на його утриманні дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4) .

З матеріалів справи слідує, що відповідач є працездатною особою, працює керівником Громадської організації «Українська підводна федерація» та може сплачувати аліменти.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів на дитину, яка продовжує навчання, недостатньо враховані обставини справи, не взято до уваги можливість надання утримання другим з батьків та наявність на утриманні відповідача меншої доньки, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4), у зв'язку з чим розмір аліментів, стягнутих з відповідача на утримання доньки ОСОБА_2, підлягає зменшенню до 500 грн. щомісячно.

З огляду на викладене, заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 листопада 2008 року необхідно змінити, зменшивши розмір стягнутих з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на період навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років, з 750 грн. до 500 грн. щомісячно.

Крім того, з наданих в суді апеляційної інстанції позивачкою документів вбачається, що на підставі заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 листопада 2008 року було видано виконавчий лист. Постановою відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 08 липня 2009 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду. 23 жовтня 2014 року постановою відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було закінчено виконавче провадження. Заборгованість відповідача по аліментах становить 45 000 грн.

За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Посилання представника відповідача на те, що при визначенні розміру аліментів не було враховано судом, що відповідач допомагав фінансово утримувати доньку, між сторонами існувала усна домовленість про те, що кошти від здачі в оренду належної їм квартири АДРЕСА_1 позивачка могла використовувати на своє утримання та на утримання доньки в рахунок сплати аліментів, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки належних й переконливих доказів на підтвердження цих доводів суду не надано.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючої в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 листопада 2008 року - змінити.

Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на період навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років, з 750 грн. до 500 грн. щомісячно.

В решті дане рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний зміст постанови виготовлений 11 червня 2018 р.

Головуючий:

Судді: