Справа № 716/752/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.18 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кульки О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади ОСОБА_2 округу №2 с. Горошівці Обєднаної територіальної громади в особі Юрковецької сільської ради про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_3, звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 округу №2 с. Горошівці Обєднаної територіальної громади в особі Юрковецької сільської ради про визнання права власності на спадщину за заповітом.

Посилається на те, що 20.05.2012 року помер батько позивача ОСОБА_4 Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Миру, №48 с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області. Згідно заповіту від 22.06.2009, посвідченого секретарем виконкому Горошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, ОСОБА_4 все своє майно заповів ОСОБА_1 Спадкоємцем, який мав право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом, є син покійного ОСОБА_5, який на час відкриття спадщини був непрацездатний, інвалід дитинства ІІ групи, психічно хворий. Однак, згідно рішення виконавчого комітету Горошовецької сільської ради за №7/3 від 24.07.2012 «Про згоду на відмову від спадщини від імені недієздатної особи ОСОБА_5М.» у відповідності ідо ст. 177 СК України, ст. 1273 ЦК України, ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» було надано згоду недієздатному ОСОБА_5 на відмову від спадщини після смерті його батька ОСОБА_4, померлого 29.05.2012 та дозволено опікуну ОСОБА_1, позивачу по справі, підписати та подати до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини від імені недієздатної особи ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в звязку із чим ОСОБА_5 втратив право на спадкування за заповітом на обовязкову частку.

Вказує на те, що позивач спадщину після смерті батька прийняла вчасно, звернувшись із відповідною завою до нотаріуса, за якою було заведено спадкову справу №275/2012.

Маючи намір оформити свої спадкові права, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_4

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. У зв'язку із чим просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Миру, №48 с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за заповітом.

В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, в заяві до суду просять справу розглядати у їх відсутності, позов підтримують повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 округу №2 с. Горошівці Обєднаної територіальної громади в особі Юрковецької сільської радив судове засідання не з'явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності.

Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, врахувавши заяви сторін, суд також вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.05.2012 року в с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області помер ОСОБА_4, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-Ми №106623 від 22.05.2012 (а.с.21).

Відповідно до ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Внаслідок смерті ОСОБА_4 по місцю його останнього проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за вказаною адресою. Вказане вбачається із довідки Юрковецької сільської ради ОСОБА_2 округу №2 с. Горошівці №356 від 10.05.2018 (а.с.26), а також запису у погосподарській книзі №50, який свідчить про тривалий факт володіння зазначеним житловим будинком померлим (а.с.31-38).

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу

Згідно заповіту від 22.06.2009 (а.с.22), посвідченого секретарем виконкому Горошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області та зареєстрованого в реєстрі за № 08, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, померлий ОСОБА_4 зробив розпорядження своїм майном, а саме: все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право заповів ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Встановлено, що спадкоємцем, який мав право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом, був син покійної ОСОБА_5, який на час відкриття спадщини був непрацездатний, інвалід дитинства ІІ групи, психічно хворий. Вказане вбачається з довідки Юрковецької сільської ради ОСОБА_2 округу №2 с. Горошівці №353 від 10.05.2018 (а.с.24).

Відповідно до рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 16.06.2005 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано недієздатним та призначено його опікуном ОСОБА_1 - позивач по справі (а.с.17).

Як вбачається з рішення виконавчого комітету Горошовецької сільської ради за №7/3 від 24.07.2012 «Про згоду на відмову від спадщини від імені недієздатної особи ОСОБА_5М.» у відповідності до ст. 177 СК України, ст. 1273 ЦК України, ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» недієздатному ОСОБА_5 було надано згоду на відмову від спадщини після смерті його батька ОСОБА_4, померлого 29.05.2012 та дозволено опікуну ОСОБА_1, позивачу по справі, підписати та подати до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини від імені недієздатної особи ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, (а.с.19).

Таким чином, з огляду на наведене ОСОБА_5 втратив право на обовязкову частку в порядку спадкування за заповітом та не являється субєктом даних спадкових правовідносин.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1273, ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 вчасно прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4, у передбачений законом 6-місячний строк звернулася до державного нотаріуса ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини, за якою було заведено спадкову справу №275/2012. Вказане підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №31020335 від 11.07.2012 (а.с.39).

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на згаданий житловий будинок позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_4, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11.05.2018 (а.с.40).

Встановлено, що ОСОБА_4 за життя не оформив документи на належне йому нерухоме майно та не зареєстрував його в органах БТІ.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських та міських радах визначався згідно інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РС, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР, 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 р. №56.

В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у по господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що оскільки житловий будинок з господарськими спрудами та будівлями, розташований по вул. Миру, 48, с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області, який спадкодавець ОСОБА_4 побудував на власні кошти, сільська рада зареєструвала його у по господарській книзі, вказане підтверджується довідкою Юрковецької сільської ради ОСОБА_2 округу №2 с. Горошівці №355 від 10.05.2018 (а.с.25), то ОСОБА_4 набув право власності на спірний житловий будинок, проте не оформив право власності на нього належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем, як спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4 за заповітом, виготовлено технічний паспорт на житловий будинок (а.с.47-50). Згідно зведеного акту (а.с.48) та довідки-характеристики Заставнівського РБТІ №123 від 05.05.2018 року (а.с.50) згаданий житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, побудований у 1966-1988 роках, їх вартість становить 189452 (сто вісімдесят девять тисяч чотириста пятдесят дві) гривні.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1269, 1270, 1272, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 206, 235, 247, 259, 263 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок, загальною площею 141,80 кв.м. та житловою площею 78,70 кв.м., що в плані зазначений під літ. «А» з господарськими будівлями і спорудами, а саме: мансарду житлову під літ. «А-мс», прибудову під літ. «А-а», літню кухню під літ. «Б», сарай під літ. «В», сарай під літ. «Г», сараю під літ. «Д», сарай під літ. «Е», сараю під літ. «Ж», сарай під літ. «З», сарай під літ. «И», вбиральню під літ. «Л», ганок під літ. «А-а1», балкон під літ. «А-а2», балкон під літ. «А-а3», криницю під №1, ворота під №2, огорожу під №3, що знаходяться за адресою: вул. Миру, №48 в с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 20.05.2012 року в с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис про смерть №12.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду до Апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 15.06.2018

Суддя О.Пухарєва