_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/472/17
Провадження № 2/520/2846/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

судді Пучкової І.М.,

за участю секретаря судового засідання Бродецької Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання правовідносин припиненими, визнання іпотеки припиненою, зобовязання нотаріуса вилучити запис з державного реєстру речових прав на нерухоме майно -

В С Т А Н О В И В :

01.06.2017 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою про визнання правовідносин припиненими, визнання іпотеки припиненою, зобовязання нотаріуса вилучити запис з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, посилаючись на те, що кредитний договір №1503/1207/45-006 від 12.12.2007 року припинив свою дію на підставі ст. 605 ЦК України внаслідок прощення боргу, тому і договір іпотеки №1503/1207/45-006-Z-1 від 12.12.2007 року є припиненим на підставі ст. 605 ЦК України з 19 листопада 2015 року.

Представник відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" у судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, проти позову заперечив.

Третя особа ПН ОМНО ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечила, посилаючись на те, що після 2007 року вона ніяких реєстраційних дій не проводила.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 12.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1503/1207/45-006, відповідно до якого банк надав позичальникові грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 162 000,00 дол. США на строк з 12 грудня 2007 року по 12 грудня 2024 року для придбання квартири, загальною площею 84,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

З метою забезпечення належного виконання зобовязання за кредитним договором від 12.12.2007 року №1503/1207/45-006, між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір №1503/1207/45-006-Z-1 від 12.12.2007 року, у силу якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У подальшому, ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 року №15, відступило ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» право вимоги заборгованості за кредитним договором від 12.12.2007 року №1503/1207/45-006.

Одночасно з договором факторингу між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір про відступлення прав за іпотечними договорами від 28 листопада 2012 року, відповідно до якого сторони домовились, що разом з відступленням прав вимоги заборгованості за кредитним договором відступаються права вимоги за іпотечним договором №1503/1207/45-006-Z-1 від 12.12.2007 року.

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" надіслало ОСОБА_1 повідомлення про анулювання боргу за вих. № 512245/И_4162 від 19 листопада 2015 року, яким повідомило ОСОБА_1, що на підставі кредитного договору № 1503/1207/45-006 за нею обліковується кредитна заборгованість у сумі 1307820,36 гривень. 04.09.2015 року товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" прийнято рішення про анулювання боргу ОСОБА_1 за кредитним договором № 1503/1207/45-006.

Відповідно до ст. 605 ЦК України, зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

У абз. 1, 2 п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст.599-601,604-609 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Підстави припинення іпотеки визначено ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Оскільки кредитний договір №1503/1207/45-006, як вважає суд, припинив свою дію 19 листопада 2015 року на підставі ст. 605 ЦК України, то і договір іпотеки №1503/1207/45-006-Z-1 року є припиненим 19 листопада 2015 року на підставі ст. 605 ЦК України.

Окрім того, згідно з частинами першою - третьою, п'ятою статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом частини другої статті 626 ЦК України, договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони.

Виходячи з наведених норм матеріального права, слід зробити висновок, що повідомлення за вих. № 512245/И_4162 від 19 листопада 2015 року про анулювання боргу, яким ТОВ Факторингова компанія "Вектор Плюс" повідомило ОСОБА_1, що ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" прийнято рішення про анулювання боргу ОСОБА_1 за кредитним договором № 1503/1207/45-006, є одностороннім договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що односторонній правочин прощення боргу позивачеві, повідомлення про який від 19.11.2015 року надіслано ОСОБА_1, оспорювався як такий, що порушує права ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та визнаний в судовому порядку недійсним. А отже, на час розгляду справи він є дійсним.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право, в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку", іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Враховуючи викладене, та зважаючи на відсутність зі сторони відповідача будь-яких заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 3,12,13,81,141,259,263-265,354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 204, 605, 626 Цивільного кодексу України, ст. 1, ч.4,5 ст. 3, ст. 17 Закону України «Про іпотеку», -

В И Р I Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання договору іпотеки припиненим задовольнити повністю.

Визнати правовідносини за кредитним договором №1503/1207/45-006 від 12 грудня 2007 року, укладений між Відкритим Акціонерним ОСОБА_3 «Сведбанк» та ОСОБА_1 припиненими.

Визнати іпотеку, згідно з іпотечним договором від 12 грудня 2007 року №1503/1207/45-006-Z, укладений між Відкритим Акціонерним ОСОБА_3 «Сведбанк» та ОСОБА_1 припиненою.

Зобовязати Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про заборону відчуження квартири №34, що належить ОСОБА_1, в будинку №125, що розташована за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, яка була накладена на підставі договору іпотеки №1503/1207/45-006-Z-l від 12.12.2007 р., укладеного між Відкритим Акціонерним ОСОБА_3 «Сведбанк» та ОСОБА_1, посвідченого 12.12.2007 р. а реєстровим № 7493 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Пучкова І. М.