Номер справи 623/1123/18
Номер провадження 2/623/627/2018
РІШЕННЯ

іменем України

12 червня 2018 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Бєссонової Т.Д.

за участю : секретаря Ноль С.В.

судового розпорядника Павлюченко Т. А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу № 623/1123/18 за позовом ОСОБА_2 до Левківської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в:

25.04.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Левківської сільської ради Ізюмського району Харківської області, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер його батько ОСОБА_3.ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла його мати ОСОБА_4.

Згідно заповіту, посвідченого Левківською сільською радою Ізюмського району

Харківської області 12 липня 2011 року за реєстром № 40, його покійна мати

ОСОБА_4 заповідала йому все своє майно, яке буде їй належати на день її

смерті.

Відповідно до п. З ст. 1268 ЦК України він прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4, так як постійно з нею проживав і отримав свідоцтва про право на спадщину, видані Ізюмською державною нотаріальною конторою Харківської області 03 березня 2016 року за реєстром № 2-210, яка складається з земельної ділянки пл.1.9600 га та грошового внеску за реєстром № 2-209.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з

надвірними будівлями, Ізюмська державна нотаріальна контора йому відмовила в

зв'язку з відсутністю оригіналу та дублікату правовстановлюючого документу на

будинок та рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що

не заборонені законом.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно

до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на майно.

На момент закінчення його батьками будівництва у 1970-1974 роках житлового

будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою АДРЕСА_2, діяло наступне законодавство,

яке регулювало виникнення права власності, зокрема Положеннями ЦК УРСР 1963

року, Законом України «Про власність», Інструкцією про порядок реєстрації будинків

та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена

заступником міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року,

яка втратила чинність на підставі Наказу Держитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року

№ 56 (зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд,

державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, про те виникнення права

власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання

чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну

реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), Інструкцією про порядок

вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP та

іншими нормативними актами. За змістом зазначених нормативних актів виникнення

права власності на житлові будинку, споруди не залежало від державної реєстрації

цього права.

За змістом п. 62 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій»

державними нотаріальними конторами Української PCP підтвердженням

приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть

бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які

надавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Тобто, записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів

влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, після смерті його батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_3

відкрилась спадщина і на спадкове майно у вигляді житлового будинку з

господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, належного їм на підставі облікової

картки об'єкта погосподарського обліку № 0631, виданого виконкомом Левківської

сільської ради Ізюмського району Харківської області.

Батьки перебували в шлюбі з 24 серпня 1948 року - повторне свідоцтво про

шлюб НОМЕР_2 видане Бригадирівською сільською радою Ізюмського району

Харківської області 19 січня 1961 року, актовий запис № 28.

Дійсна вартість будинку складає 185429 грн., що підтверджується технічним

паспортом на будинок та довідкою КП «АБ та БТІ Ізюмського району» від 20 лютого

2018 року.

Вважає, що вказане майно входить до складу спадщини і має право на

визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок № АДРЕСА_1 Ізюмського району Харківської області загальною площею - 90,2 кв. м. в тому числі житловою площею - 54,1 до якого примикають господарські будівлі: Б- літній душ, В-гараж, Д- вбиральня, Г,Е,Ж,З,Л - сараї, И - літня кухня, К-погріб, № 1 - паркан, №2 - хвіртка, вартістю 185429 грн. після смерті його матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Позивач - ОСОБА_2, та представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, позивач та представник подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Сільський голова Левківської сільської ради Ізюмського району Харківської області Ткаченко В. М. в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти позову не заперечують.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з вимогами ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В порядку ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3, помер у с. Крамарівка, Ізюмського району Харківської області ІНФОРМАЦІЯ_5 року, ОСОБА_4 померла у селі Крамарівка Ізюмського району Харківської області ІНФОРМАЦІЯ_4 року.(а.с. 8,9)

Померла ОСОБА_4 залишила заповіт від 30 червня 1999 року, посвідчений секретарем Левківської сільської ради Ізюмського району та зареєстрований в реєстрі за № 12 яким заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_7 все своє майно, яке на день її смерті буде в їй належати, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилося (а.с. 52).

Крім того ОСОБА_4, змінила своє розпорядження на випадок смерті заповітом від 16 січня 2007 року, яким заповіла грошовий внесок у ПАТ «Державний ощадбанк України» на користь ОСОБА_2, та заповітом від 12 липня 2011 року заповіла земельну ділянку на території Левківської сільської ради ОСОБА_2.

Інший спадкоємець ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 - брат позивача ОСОБА_2 подав заяву про відмову від спадщини , що залишилася після смерті ОСОБА_4 на користь позивача. (а.с. 47)

Позивач є сином померлої та прийняв спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, заведена спадкова справа № 143/2016 ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину майна, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 23 березня 2016 року посвідчених Ізюмською державною нотаріальною конторою № 2-209, № 2-210(а.с. 20,21)

Право власності померлого ОСОБА_3 на житловий будинок № АДРЕСА_1 Ізюмського району Харківської області, підтверджувалося копією облікової картки об'єкта по господарського обліку. (а.с. 18-19)

Згідно копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 виданого Бригадирівською сільською радою Ізюмського району Харківської області 19 січня 1961 року ОСОБА_8 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 24.08.1948 року. (а.с. 10)

Відповідно до довідки сільського голови Левківської сільської ради Ізюмського району Харківської області № 560 від 26.03.2018 року ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1959 року по день смерті 30.07.2015 року, разом з нею був зареєстрований по день смерті і зареєстрований за даною адресою по цей час її син ОСОБА_2.(а.с. 16)

24 квітня 2018 року державним нотаріусом надано відмову про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю оригіналу та дублікату правовстановлюючого документа на вищезазначений житловий будинок. (а.с.24).

Згідно довідки КП «АБ та БТІ Ізюмського району» від 20 лютого 2018 року вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 становить 185429, 00 гривень (а.с.15).

Відповідно до вимог ч. 4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до приписів ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до от. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється термін у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. за № 7 роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно з п. 24постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.ст. 1233 і 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом, який залишила його померла мати, тому має право на спадкування.

Відповідно до ч. 1ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченим цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст1218, 1258, 1262, 1268, 1273, 1274, 1275 ЦК України. ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 76, 81,141, 263-265 ЦПК України), суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Левківської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити .

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 який мешкає за адресо: АДРЕСА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 а саме :

- житловий будинок під літ. А-1 загальною площею- 90,2 кв. м.

в тому числі житлова площа- 54,1кв.м., а саме:

- І- веранда-площею-6,5 кв.м.,

- 1- коридор - площею - 2,3кв.м.,

- 2- коридор - площею- 14,4 кв. м,

- 3- комора-площею-3,4 кв.м,

- 4 - житлова - площею- 11,5 кв.м.,

- 5- житлова-площею- 16,1 кв.м.,

- 6-житлова-площею-10,5 кв.м,

- 7-житлова-площею-6,2 кв.м,

- 8- житлова - площею 9,8 кв. м,

- 1-кухня-площею-9,5 кв.м.,

А також господарські будівлі :

- Б- літній душ-площею-2,1 кв.м,

- В- гараж -площею-19,7 кв.м.,

- Д- вбиральня -площею-1,7 кв.м.,

- Г- сарай - площею-12,0 кв.м,

- Е- сарай - площею-3,1 кв.м,

- Ж- сарай - площею-11,2 кв.м,

- З- сарай - площею-21,2 кв.м,

- Л- сарай - площею-8,3 кв.м,

- И- літня кухня - площею-13,5 кв.м,

- К - погріб - площею-14,6 кв.м,

- № 1 - паркан - площею - 35,2 кв. м,

- № 2 - хвіртка, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги

Суддя: Т. Д. Бєссонова