Справа № 181/535/18
Провадження № 2-о/181/26/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2018 р. с.м.т. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді Юрєва О.Ю.

присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря судового засідання Варюхи Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Межова цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Межівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про оголошення фізичної особи померлою,

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2018 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_3 заінтересована особа: Межівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про оголошення фізичної особи померлою.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 зазначила, що вона та ОСОБА_4, 01 червня 1957 року уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу проживали однією сім'єю в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, в наступному складі: вона, чоловік та син, ОСОБА_5 03.06.2011 року рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, було визнано безвісно відсутнім. Рішення суду вступило в законну силу і ніким не оскаржувалося. З 2009 року і до часу звернення до суду відомості щодо ОСОБА_4 його місцезнаходження невідомо, він відсутній у місці проживання та реєстрації більше, як 9 років. Її син ОСОБА_5 помер 24.07.2017 року. Встановлення факту смерті ОСОБА_4 необхідно їй для державної реєстрації факту смерті та оформлення спадкового майна.

Заявник просить суд оголосити ОСОБА_4 померлим.

Заявник в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

Заінтересована особа: Межівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово просить розглянути справу за відсутності їх представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії І-ЯР №558604 виданого Калінінським б/ЗАГС міста Сталінська, актовий запис №1372, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, 01 червня 1957 року уклали шлюб.

Згідно довідки від 18 вересня 2017 року № НОМЕР_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої УСЗН Межівської РДА Дніпропетровської області, ОСОБА_3 фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судовому засіданні встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1, проживала сімя заявниці у наступному: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та їх син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Факт смерті сина заявниці ОСОБА_5 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ №787960, виданого 06 квітня 2018 року Межівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Інших родичів у ОСОБА_4, окрім дружини заявниці по справі ОСОБА_3 та їх сина ОСОБА_5, який помер 24 липня 2017 року, не має.

Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 03 червня 2011 року у справі №2-о-49/11, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, було визнано безвісно відсутнім. У судовому засіданні встановлено, що рішення суду набрало законної сили та ніким не оскаржувалося.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно копії паспорта ОСОБА_4, серія ВА №553517, виданого Пролетарським РВ УМВС України в Донецькій області 14 березня 1997 року, останній народився 20 квітня 1935 року в селі Пасична, Шаталовського району Воронізької області.

Окрім того, факт довготривалої відсутності за місцем мешкання ОСОБА_4 з 2009 року по теперішній час також підтверджується письмовими поясненнями заявника ОСОБА_3, посвідченими нотаріально 12 червня 2018 року ОСОБА_6 сільським головою Словянської сільської ради, за реєстровим № 112, а також письмовими поясненнями ОСОБА_7 посвідченими нотаріально 12 червня 2018 року ОСОБА_6 сільським головою Словянської сільської ради, за реєстровим № 111.

Як вбачається з матеріалів справи, з 2009 року і до часу звернення до суду відомості щодо ОСОБА_4, його місцезнаходження невідомо, він відсутній у місці проживання та реєстрації більше, як 9 років.

Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у звязку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Отже, обовязковою підставою для звернення до суду щодо вирішення питання про оголошення фізичної особи померлою є відсутність відомостей про її місце перебування.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

У відповідності до пункту 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 заяви про встановлення факту смерті особи в певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

При цьому заявник повинен мати особисту цивільно-правову зацікавленість у зміні правового статусу особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини - матеріально-правовий звязок або за відсутності такого звязку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації субєктивних прав або виконання обовязків.

Оголошення ОСОБА_4 померлим є необхідним заявнику для державної реєстрації факту смерті та оформлення спадкового майна.

За таких обставин суд вважає, що оскільки про ОСОБА_4 немає ніяких відомостей з останнього відомого місця постійного проживання з 2009 року, тобто більше трьох років, місце його знаходження невідомо, тому є підстави припустити смерть ОСОБА_4 та визнати його померлим.

У відповідності до ч.3 ст. 46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Крім того, суд вважає необхідним розяснити заявнику, що відповідно до ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом пяти років нерухоме майно, що перейшло до них у звязку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Судом розяснено заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, зявилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Судові витрати відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України не відшкодовуються.

На підставі наведеного та керуючись ст. 46 ЦК України, ст.ст. 10, 13, 263, 265, 293-294, 305-309 ЦПК України,суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2, місце фактичного перебування вул. Кармелюка, 9 , с. Словянка Межівського району Дніпропетровської області), заінтересована особа: Межівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (52900 Дніпропетровська область Межівський район смт. Межова вул. ім. Грушевського, буд.9), про оголошення фізичної особи померлою задовольнити повністю.

Оголосити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, останнє місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_7, Україна, померлим з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя О.Ю. Юрєв

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2