Справа № 471/146/18-ц
Провадження №2/471/155/18
Номер рядка звіту 51
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2018 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Скарницької І.Б.,

за участі секретаря - Данілової Л.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу № 471/146/18-ц за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Братської райдержадміністрації Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Братської райдержадміністрації Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона є рідною бабусею ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Беручи до уваги те, що дитина з 8 місячного віку проживає разом з позивачем та її чоловіком ОСОБА_6, вони про нього піклуються, забезпечують всім необхідним - одягом, харчуванням, розвиваючими іграми, а його батьки весь цей час проживають окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконують, не беруть педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина, тому позивач змушена звернутися до суду з заявою щодо вирішення питання про позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 Мати дитини, ОСОБА_4 взагалі поїхала з села і місце її проживання деякий час було невідоме, через що позивач зверталася до органів поліції. Потім стало відомо, що вона проживає в м. Миколаїв, але точної адреси позивач не знає. Вона приїжджала на декілька днів і знову зникала. Дитина на даний час знаходиться на утриманні і вихованні позивача. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ніяким чином не піклуються про дитину, не проявляють заінтересованості в її подальшій долі, не цікавляться успіхами сина, станом здоров'я, хоча дитина стоїть на обліку і є дуже хворою, вони цим не опікуються та не звертаються до лікарні. Відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечують необхідного харчування, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною; не надають дитині доступу до культури та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу - що шкодить інтересам дитини.

В судове засідання з'явився представник позивача, позовні вимоги підтримав повністю та пояснив суду, що дитина майже з народження проживає з бабусею, дитина хворіє на епілепсію, лікуванням дитини займається тільки позивач.

В судове засідання з'явився відповідач ОСОБА_2, позовні вимоги визнав та підтвердив, що дитина хворіє на епілепсію і у нього не має змоги виховувати сина, оскільки він доглядає за сестрою яка страждає на психічне захворювання.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява відповідача про розгляд справи за його відсутності, в якій вона позовні вимоги визнала у повному обсязі.

В судове засідання не з'явився представник третьої особи, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити викладені в позові вимоги з наступних підстав.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Згідно довідки Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області від 17.11.2017 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує Григорівський ДНЗ з 08.09.2017 року по теперішній час. Участь у його житті та виховання приймає бабуся ОСОБА_3, яка приводить та забирає із садочка, сплачує за харчування, відвідує батьківські збори. ОСОБА_4, мати, за період перебування дитини в ДНЗ жодного разу не цікавилася життям свого сина (а.с. 6).

Згідно з висновком органу опіки та піклування Братської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав від 28.02.2018 року, орган опіки та піклування Братської райдержадміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, 1987 року народження, по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12-13).

Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 164 СК України, передбачено, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у судовому порядку, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, та є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому питання про застосування такого заходу впливу до батьків нерозривно пов'язане з питанням захисту прав та інтересів дитини.

Пункт 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначає, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх батьківських обов'язків по вихованню та розвитку дитини, її лікуванням, вихованням та навчанням займається бабуся та дідусь, отже, позбавлення батьківських прав відповідає інтересам дитини.

Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі.

Керуючись вимогами ст. 179-184 СК України, суд вважає необхідним стягнути з кожного відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини, з урахуванням того, що дитина хворію на епілепсію та потребує постійного медичного догляду та лікування.

У відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню.

У відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 352,40 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Братської райдержадміністрації Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та проживаючого в АДРЕСА_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку с.Чапаєве Кегичівського району Харківської області та зареєстровану по АДРЕСА_1, батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та проживаючого в АДРЕСА_2, аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки с.Чапаєве Кегичівського району Харківської області та зареєстрованої по АДРЕСА_1, аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів - в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, витрати понесені при сплаті судового збору в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 24 копійки з кожного.

На рішення протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути подана апеляційна скарга в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

СуддяІ.Б. Скарницька