Справа № 535/296/18
Провадження № 2/535/166/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Загнійко А.В., при секретарі Момот Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (надалі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності №8332-К-Н-О від 31.08.2017 року (а.с. 61), звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу кредитором спадкодавця за кредитним договором №б/н від 14.01.2014 року в сумі 13993,09 грн. 30.05.2018 року представником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги по справі №535/296/18, відповідно до яких просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у розмірі 14865,66 грн. за кредитним договором №б/н від 14.01.2014 року, яка складається з наступного: 11374,50 грн. заборгованість за кредитом; 3491,16 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 порушено договірні зобов'язання кредитного договору №б/н від 14.01.2014 року в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків у повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором. ОСОБА_3 помер 15.04.2016 року. Спадкоємцем за законом після смерті позичальника є відповідач ОСОБА_1, так як остання проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України, 11.12.2016 року банком направлена претензія (вимога кредитора) до Котелевської державної нотаріальної контори, яка була переслана до приватного нотаріуса, який повідомив банк про заведення спадкової справи. Позивач вважає, що відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов'язання померлого позичальника. Спадкування обов'язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки відповідач не відмовився від спадщини у передбачені законодавством строки.

10.04.2018 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, просить у задоволені позову позивача відмовити у повному обсязі (а.с. 77-80), мотивуючи тим, що після смерті чоловіка, у квітні 2016 року, нею особисто було повідомлено Котелевське відділення Полтавського ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про смерть ОСОБА_3 та надано копію свідоцтва про смерть. За словами працівника банку, надана копія свідоцтва про смерть була ОСОБА_3 направлена до головного відділення банку в м. Дніпро. Тобто, відповідно до ст. 1281 ЦК України позивач дізнався про відкриття спадщини відразу після смерті боржника, а тому в межах шестимісячного строку повинен був предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину. Натомість, вимога кредитора була направлена до Котелевської державної нотаріальної контори лише 02.12.2016 року, тобто після семи місяців з дня, коли кредитор дізнався про відкриття спадщини. При цьому, позивачем додано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3, що підтверджує факт поінформованості про смерть боржника до цього дня. Таким чином, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не предявивши вимог до спадкоємців у строки, передбачені ч. 2 і ч. 3 ст. 1281 ЦК України, та звернувшись до суду лише у березні 2018 року, позбавляється права вимоги (ч. 4 ст. 1281 ЦК України). Предявлення вимог до неї, як спадкоємця боржника, виходячи лише з фактично спільного місця реєстрації за однією адресою є передчасними без перевірки кола спадкоємців згідно спадкової справи. Крім того, позивач, діючи з порушенням норм законодавства України в частині розголошення конфіденційних даних, приєднав до матеріалів справи копію її паспорта, при цьому не вказавши, яким шляхом було отримано копію вказаного документа. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є нечітким, з нього неможливо встановити конкретний пункт договору, формули чи методики, на підставі яких здійснювалося нарахування відсотків за користування кредитом та пені.

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності №9437-К-Н-О від 03.11.2017 року (а.с. 117), подала 16.05.2018 року електронною поштою відповідь на відзив в якому зазначила, що ОСОБА_3 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з отриманням банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву б/н від 14.01.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 15170,45 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 15.04.2016 року позичальник помер. Спадкоємці ОСОБА_3 мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 15.04.2016 року по 15.10.2016 року. Спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття є ОСОБА_1. Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника і відповідача. ОСОБА_1 не надала доказів того, що вона не проживала разом з ОСОБА_3, тому заперечення в цій частині нічим не обґрунтовані. На виконання вимог ч. 2, ч. 3 ст. 1281 ЦК України позивачем 11.12.2016 року направлена претензія кредитора до Котелевської державної нотаріальної контори. Про смерть боржника позивачу стало відомо 22.06.2016 року, відтак строки предявлення вимоги не пропущені, а заперечення відповідача в цій частині є необґрунтованими. Щодо заборгованості представник позивача зазначає, що у разі зміни процентної ставки розрахунок процентів на заборгованість, що виникла до зміни нараховується за діючою процентною ставкою на момент використання цих коштів, якщо частина боргу використана вже після зміни процентної ставки, розрахунок процентів на цю частину заборгованості здійснюється за новою процентною ставкою, дана умова не діє при нарахуванні процентів на прострочену заборгованість. При нарахуванні банком процентів, комісій, пені і не внесення коштів клієнтом на погашення цієї заборгованості, банк має право здійснити списання даної заборгованості за рахунок кредитного ліміту. Відповідно до п. 1.1.3.1.6 Умов та правил надання банківських послуг, при нарахуванні Банком процентів, комісій, пені і не внесення коштів Клієнтом на погашення цієї заборгованості, банк має право здійснити списання даної заборгованості за рахунок кредитного ліміту. Надана виписка по кредитному рахунку клієнта, яка має статус первинного документу. Відповідачем не доведено відсутність заборгованості (а.с. 94-97).

06.06.2018 року ОСОБА_1 надала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що у відповіді на відзив від 16.05.2018 року, позивач вказує, що про смерть боржника банк дізнався лише 22.06.2016 року, проте жодних належних доказів, щоб підтвердити даний факт надано не було. Натомість, дане твердження позивача спростовується наступним, з листопада 2007 року по серпень 2011 року ОСОБА_3 працював у філії «Полтавського Головного регіонального управління» ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а з вересня 2011 року по 15 квітня 2016 року (день смерті) у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК-5 на ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_1). Роботодавець не міг не знати про смерть свого працівника ОСОБА_3, у звязку з чим і остання сплата страхових внесків позивачем проведена за 15 днів квітня 2016 року. До того ж відповідач особисто, отримавши свідоцтво про смерть ОСОБА_3, знаючи про його трудові відносини з позивачем та наявність кредиту, повідомила банк про смерть чоловіка. Дані обставини підтверджуються також, і тим, що позивачем додано до позовної заяви саме ту копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3, тієї ж серії та дати видачі, оригінал якого знаходиться у неї. Таким чином, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не предявивши вимог до спадкоємців у строки, передбачені ч. 2 і ч. 3 ст. 1281 ЦК України, звернувшись у березні 2018 року, позбавляється права вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину (а.с. 151-160).

Представник позивача про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 203). Заявлено письмове клопотання про розгляд справи без участі представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи (а.с. 66).

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином (а.с. 205), про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла. 06.06.2018 року відповідач подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, просить у задоволені позову позивача відмовити у повному обсязі (а.с.151-152).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 14.01.2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (ч. 1 ст. 634 ЦК України), відповідно до якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав клієнту строковий кредит у розмірі 15170,45 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку (а.с. 10-44).

Також, своїм особистим підписом відповідач підтвердив та погодився, що дана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, крім того він ознайомився та згоден з договором про надання банківських послуг (а.с. 10). Памятка клієнта не надана позивачем.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг (далі Умови та Правила), позичальник зобовязується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 2.1.1.12.6. Умов та Правил, на боргові зобов'язання за Кредитом і ОСОБА_5 нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (пункт не застосовується для Преміальних карток Platinum, МС World Elite і VISA Infinite).

Пункт 2.1.1.12.4. Умов та Правил, термін внесення Мінімального обов'язкового платежу по Кредиту (далі - «Платіж»), а також овердрафту - до 1-го числа місяця, наступного за розрахунковим, в розмірі, розрахованому згідно Тарифу від суми поточних боргових зобов'язань. Платіж включає відсотки за користування Кредитом, передбачені Тарифом, частину заборгованості по тілу кредиту, штраф, згідно цих Умов. Термін повернення ОСОБА_5 в повному обсязі - протягом 30 днів з моменту виникнення ОСОБА_5; Термін погашення відсотків по овердрафту - щомісячно за попередній місяць до 1-го числа. (Даний пункт не діє для Преміальних карт).

Відповідно до п. 1.1.3.2.4 Умов та Правил, банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому ОСОБА_5, за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком згідно з п. 1.1.3.1.9. Договору. Якщо протягом 7 днів ОСОБА_5 не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) ОСОБА_5 залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення клієнта (а.с. 18 на звороті).

З виписки по кредитному рахунку ОСОБА_3 вбачається, що останній тривалий час вносив суми на погашення кредитних коштів з урахуванням змінених ставок за користування ними (а.с. 107-110). Відповідачем не надано доказів, про те, що ОСОБА_3 звертався до позивача із письмовими заявами про розірвання кредитного договору, непогодженням з його умовами, як і не було встановлено під час розгляду справи.

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_3 умов договору, відповідно до наданого представником позивача розрахунку заборгованості, станом на 15.04.2016 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» по укладеному договору від 14.01.2014 року становить 14865,66 грн., яка складається з наступного: 11374,50 грн. заборгованість за кредитом; 3491,16 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом (а.с. 137, 138).

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України на підтвердження виконання взятих ОСОБА_3 за кредитним договором зобов'язань відповідач не надав.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_3 має прострочену заборгованість у розмірі 14865,66 грн.

15.04.2016 року помер ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть серії ІКЕ №321804, видане 18.04.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області (а.с. 47, 175).

Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_6 нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_7 заведено спадкову справу №86/2016 відносно майна померлого за заявою ОСОБА_1, дружини померлого, від 05.07.2016 року за №250. У спадковій справі знаходиться заява ОСОБА_8, сина померлого, про відмову від спадщини після ОСОБА_3 (а.с. 162-199). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 06.06.2018 року заповіти, посвідчені від імені ОСОБА_3, відсутні (а.с. 163).

У матеріалах спадкової справи №86/2016 знаходиться лист Котелевської державної нотаріальної контори від 14.12.2016 року про направлення Приватному нотаріусу Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_7 претензії кредитора, що надійшла від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», яку приватний нотаріус отримав 25.01.2017 року (а.с. 184). Лист претензія кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» по боржнику ОСОБА_3 направлена до Котелевської державної нотаріальної контори 11.12.2016 року (а.с. 48-51).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права й обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком прав і обов'язків, зазначених у ст. 1219 ЦК України (ст. 1218 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Вирішуючи дану справу, суд враховує розяснення, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», а саме, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов'язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до п. 32 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішені спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобовязання фактично не повязані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Оскільки зі смертю боржника зобовязання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обовязку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємця.

Згідно з ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців.

Відомостей про майно, що належить ОСОБА_3, позивачем не було надано до суду.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Згідно з ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, встановлені ст. 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право.

ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву та в письмових поясненнях від 06.06.2018 року зазначила, що після смерті чоловіка ОСОБА_3, нею особисто в день видачі свідоцтва про смерть було повідомлено Котелевське відділення Полтавського ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про смерть свого чоловіка та надано копію свідоцтва про смерть серії І-КЕ №321804, видане 18.04.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області. Також, відповідач вказує, що спадкодавець ОСОБА_3 до дня смерті працював в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується трудовою книжкою серії АВ №078095 від 10.08.2004 року (а.с. 158-160). Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 на ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_1) страхові внески позивачем проведені за 15 днів квітня 2016 року та в подальшому не сплачувалися (а.с. 155-157).

У свою чергу позивач зазначає, що про смерть боржника йому стало відомо 22.06.2016 року, але яким чином йому стало відомо про смерть боржника, та як він отримав свідоцтво про смерть ОСОБА_3 не вказує.

Відповідно до абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позивач (який був роботодавцем й кредитором в одній особі) дізнався про смерть свого працівника ОСОБА_3 до 20.05.2016 року, оскільки після 15.04.2016 року не сплачував єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. А тому, предявити право вимоги до відповідача за кредитним договором позивач мав можливість з 20.05.2016 року по 20.11.2016 року. Однак, вимога до ОСОБА_1 направлена ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» лише 11.12.2016 року, а з відповідним позовом позивач звернувся до суду 15.03.2018 року (а.с. 67).

Суд приходить до висновку, що кредитор предявив вимоги до спадкоємця, що прийняв спадщину, з порушенням строків, встановлених ст. 1281 ЦК України, що, згідно з частиною четвертою цієї норми, позбавляє його права вимоги до спадкоємця.

При вирішення даної справи, суд враховує правову позицію Верховного Суду України від 08.04.2015 року № 6-33цс15.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати (по сплаті судового збору) позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 264 ЦПК України, ст. ст. 527, 611, 626, 634, 1054, 1056-1 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця за кредитним договором №б/н, укладеним 14.01.2014 року між спадкодавцем ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» у сумі 14865,66 грн., відмовити у повному обсязі.

Судові витрати позивачу не відшкодовується.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя