Ухвала

18 червня 2018 року

м. Київ

справа № 619/2611/17

провадження № 61-35970ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 13 березня

2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дергачівського районного управління юстиції Харківської області про визнання договору іпотеки недійсним, скасування нотаріальної дії, визнання нечинними здійснених записів у реєстрі, припинення іпотеки та заборони відчуження нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Подана 07 травня 2018 року ОСОБА_1 до Верховного Суду касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку встановленого статтею 390 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Із касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що оскаржувана постанова апеляційного суду Харківської області прийнята

13 березня 2018 року. Повний текст постанови складено 13 березня

2018 року. Таким чином, останнім днем оскарження є 12 квітня 2018 року.

ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою

07 травня 2018 року, що підтверджується відтиском штемпеля на конверті.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 заявляє клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на те, що копію постанови апеляційного суду Харківської області від 13 березня 2018 року нею отримано 06 квітня 2018 року, а підтвердженням вказаного є рекомендоване повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Аналіз причин, вказаних в клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження свідчить, що вони не можуть бути визнані поважними, оскільки на їх підтвердження не надано належних та допустимих доказів.

Таким чином, заявнику слід навести поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

У підтвердження наведених обставин пропуску строку заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв'язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповноважними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору, однак заявником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на відсутність на час подачі скарги грошових коштів.

За змістом частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Оскільки заявником не надано доказів скрутного матеріального становища, а вказані підстави не є поважними для застосування положень статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір», тому заявлене ОСОБА_1 клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги не може бути задоволено.

Пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Із постанови апеляційного суду Харківської області від 13 березня

2018 року вбачається, що ОСОБА_1 (фізична особа) звернулася до суду першої інстанції у серпні 2017 року з позовними вимогами до ОСОБА_2, Дергачівського районного управління юстиції Харківської області про визнання договору іпотеки недійсним, скасування нотаріальної дії, визнання нечинними здійснених записів у реєстрі, припинення іпотеки та заборони відчуження нерухомого майна. Тобто заявлено чотири вимоги немайнового характеру.

Підпунктом другим пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01 січня 2017 року встановлено прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1 600,00 грн.

Враховуючи викладене, судовий збір за подання позовної заяви в суд першої інстанції становить 2 560,00 грн. Таким чином, заявнику за подання касаційної скарги слід сплатити 5 120,00 грн (2 560,00 грн х 200 %) судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 13 березня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило