Постанова

Іменем України

06 червня 2018 року

м. Київ

справа № 558/131/13-ц

провадження № 61-31329св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 15 листопада 2017 року в складі судді Шеремет А. М.,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Демидівського районного суду Рівненської області від 10 червня 2013 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на належний ОСОБА_5 житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Лисенка, 23 у с. Великі Омеляни Луцького району Волинської області, в межах суми позовних вимог, а саме у розмірі 181 469,91 грн. У іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із указаною ухвалою, у вересні 2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду із апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 06 жовтня 2016 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Демидівського районного суду Рівненської області від 10 червня 2013 року відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 жовтня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_6 задоволено. Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 06 жовтня 2016 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 15 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Демидівського районного суду Рівненської області від 10 червня 2013 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У грудні 2017 року ОСОБА_6 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанцій та передати справу до апеляційного суду для розгляду по суті.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом порушено норми процесуального права.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

29 травня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України 2004 року сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову у прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Отже, апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_6 не є стороною у справі, ухвалою про забезпечення позову питання про її права та обов'язки не вирішувалось, оскільки на час постановлення ухвали від 10 червня 2013 року у ОСОБА_6 будь-яких прав щодо спірного житлового будинку не існувало, дійшов правильного висновку про те, що підстав для відкриття апеляційного провадження немає.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 15 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П.Курило

М. Є.Червинська