Справа № 133/228/18
Провадження № 22-ц/772/1093/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 рокуСправа № 133/228/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача ОСОБА_2,

суддів Берегового О.Ю., Марчук В.С.,

за участі секретаря судового засідання Торбасюк О.І., скаржника, відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, представника позивачки ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору підряду, повернення майна із чужого незаконного володіння,

за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12 березня 2018 року, ухвалене у приміщенні суду в м. Козятині Вінницької області під головуванням судді Сєчка В.Л., повний текст якого складено 12 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2018 ОСОБА_4 звернулася у Козятинський міськрайонний суд Вінницької області з позовом до фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_3 про розірвання договору підряду, повернення майна із чужого незаконного володіння. Позов мотивований тим, що 17 серпня 2017 року між нею та відповідачем укладений договір підряду №Пхал70. Предметом даного договору було виконання ремонтно-будівельних робіт у будинку № 30 по вул. Пушкіна в м. Козятині Вінницької області, а саме: бетонування частини підлоги, установка плитки на стіні, частині підлоги, східцях, установка на стіні гіпсокартону під плитку, установка штроби, душової кабіни, підведення води та врізка у каналізацію. Строк виконання робіт визначений договором у 30 днів. Згідно пункту 6.1 договору вартість робіт складає 6498,00 гривень, які відповідач повністю отримав у вигляді авансу. Однак протягом визначеного договором строку відповідач свої зобовязання не виконав, ремонтні роботи не завершив. 12 жовтня 2017 року позивачка направила відповідачу письмову заяву-претензію щодо неналежного виконання умов договору, але відповідь не отримала. У порядку розгляду звернення ОСОБА_4 до Козятинської міської ради Вінницької області була створена комісія, яка провела обстеження будинку та склала відповідний акт про не завершення ремонтних робіт. Позивачка також зверталася до Козятинського міжрайонного прокурора, в Управління держспоживнагляду у Вінницькій області, але відповіді не отримала. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобовязання за договором, використавши усі засоби позасудового врегулювання спору, ОСОБА_4 на підставі статей 612, 653, 849, 852, 1212 ЦК України просила суд розірвати договір підряду від 17 серпня 2017 року №Пхал70, зобовязати ФОП ОСОБА_3 повернути із незаконного володіння 6500,00 гривень, сплатити 650,00 гривень штрафу за невиконання умов договору (а.с.3-5).

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12 березня 2018 року позов ОСОБА_4 задоволений, розірваний договір підряду від 17 серпня 2017 року №Пхал70, стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 6500,00 гривень майнової шкоди, 650,00 гривень штрафу та 1409,60 гривень судового збору (а.с.36-37, 39).

Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням, відповідач ФОП ОСОБА_3 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Скаржник вважає дане рішення необґрунтованим, незаконним, постановленим за неналежного дослідження доказів, з порушенням норм матеріального та процесуального права (а.с.45-47).

У відзиві на апеляційну скаргу, поданому представником позивачки адвокатом ОСОБА_5, заперечуються доводи апеляційної скарги, звертається увага, що предметом дослідження у справі є факт невиконання підрядником умов договору підряду, підстави розірвання цього договору та повернення коштів. На доведення цих обставин позивачкою надані беззаперечні докази порушення умов договору, а судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи та подані документи (а.с.60).

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та заперечення на апеляційну скаргу сторін у справі, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, воно є обєктивним та справедливим.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється учасниками справи, що 17 серпня 2017 року між позивачкою та ФОП ОСОБА_3 укладений договір підряду №Пхал70. Предметом договору є виконання відповідачем протягом тридцяти днів з дня підписання договору ряду ремонтно-будівельних робіт в будинку № 30 по вул. Пушкіна в м. Козятині Вінницької області, а саме: бетонування частини підлоги, облицювання плиткою стіни, частини підлоги та східців, установка на стіні гіпсокартону під плитку, установка штроби та душової кабіни, підведення води, врізка у каналізацію ( підпункт 1.1. договору ).

Відповідно до підпунктів 6.1., 6.8.1. договору позивачка передала відповідачу грошові кошти в сумі 6498,00 гривень з оплати вартості робіт, що не оспорюється обома сторонами у справі, які в договорі визначені як аванс.

Підпунктом 8.1. договору підряду передбачено, що здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом чи розпискою в день закінчення робіт. Проміжні етапи робіт вважаються прийнятими у разі відсутності претензій до початку наступних обємів робіт. Претензії до етапів робіт не вважаються належними і допустимими якщо замовник погодився на продовження інших технологічних етапів або не контролював проміжні результати.

12 жовтня 2017 року позивачка звернулася до відповідача з письмовою заявою-претензією щодо неналежного виконання ним умов договору, але відповіді ФОП ОСОБА_3 не надав, що підтверджується копією заяви та поштовим повідомленням про відправлення рекомендованого листа на адресу відповідача (а.с.16, 17). Актом від 12 грудня 2017 року обстеження житлового будинку № 30 по вул. Пушкіна відповідно до розпорядження Козятинської міської ради від 06 грудня 2017 року № 960-р встановлено, що стіни ванної кімнати облицьовані керамічною плиткою. Частина стіни орієнтовною площею 1 кв.м. не облицьована. Підлога ванної кімнати облицьована керамічною плиткою різного розміру, на частині підлоги орієнтовною площею 1,5 кв.м. облицювання відсутнє. Двері до ванної кімнати відсутні, у ній встановлені унітаз, ванна та рушникосушарка; відсутні умивальник, душова кабіна та радіатор, частково відсутнє облицювання сходів до ванної кімнати.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, керуючись нормами статей 526, 530, 549, 629, 651, 837, 846, 852 ЦК України, виходив з того, що позивачка виконала умови договору та передала відповідачу кошти у сумі 6498,00 гривень вартості робіт. Однак відповідач у порушення умов договору у визначені ним строки свої зобовязання не виконав. Суд дійшов висновку про необхідність розірвання договору підряду і стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 сплачених коштів, а також штрафу, передбаченого підпунктом 10.5. договору підряду, у розмірі 10% вартості договору, що становить 650,00 гривень.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, ФОП ОСОБА_3 заперечує правильність вирішення судом справи як малозначної у спрощеному порядку без виклику сторін, не погоджується з доводами позивачки, заперечує допустимість представленого нею в якості доказу акта перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 17 січня 2018 року, стверджує про несуттєвість факту відсутності акта здачі-приймання виконаних робіт, пропущення ОСОБА_4 строку для заявлення претензій з приводу недоліків у роботі виконавця, безпідставність застосування судом норми частини другої статті 651 ЦК України. Врешті скаржник висловлює своє бачення якості правосуддя у цій справі, критикує ставлення суду до власних функцій.

Стосовно дотримання судом першої інстанції норм цивільного процесуального законодавства протягом провадження у справі, то слід зробити висновок, що норми чинного ЦПК України судом не порушені. Дійсно, дана справа є малозначною та підлягала вирішенню у спрощеному порядку.

Щодо позовних вимог ОСОБА_4, то належить підкреслити, що хоча її вимога сформульована як повернення майна з чужого незаконного володіння, але фактично у позовній заяві йдеться про невиконання підрядником у встановлений строк визначених договірним зобовязанням робіт з ремонту у будинку замовниці № 30 по вул. Пушкіна в м. Козятин Вінницької області та стягнення коштів, сплачених як вартість цих робіт.

Частиною другою статті 852 ЦК України визначено, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Стаття 626 ЦК України визначає загальне поняття цивільно-правового договору. Відповідно договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Сторони цивільно-правової угоди укладають договір у письмовій формі згідно з вимогами статті 208 ЦК України. Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і в разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням

другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Зокрема, договір підряду може укладатися на ремонт квартири, іншого приміщення з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 846 ЦК України у договорі підряду встановлюються строки виконання роботи або її окремих етапів. Враховуючи перераховані у договорі підряду від 17 серпня 2017 року №Пхал70 види робіт, які повинен був виконати відповідач, строк їх виконання був визначений у 30 днів. По закінченню цього строку позивачка звернулася до підрядника з вимогою закінчити розпочаті ремонтні роботи, однак її вимога залишилася без реагування. З доданих до матеріалів справи фотографій стану ремонту убачається, що визнати виконаними умови укладеного договору не можна (а.с.31-32).

Натомість відповідач, посилаючись на розяснення, викладені у листі Вищого господарського суду України від 18 лютого 2013 року № 01-06/374/ 2013 «Про практику вирішення спорів із виконання договорів підряду», наголошує що він не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

Доказів констатації факту відмови ОСОБА_4 від підписання акта відповідач суду не представив, а інакше позивачка могла зазначити у такому документі (акті здачі-приймання виконаних робіт) свої вимоги закінчити ремонтні роботи.

Посилання скаржника на недотримання позивачкою норм статті 853 ЦК України є безпідставним, оскільки ОСОБА_4 не тільки у встановлений строк заявила йому про необхідність закінчити обумовлені договором роботи у повному обсязі або повернути сплачені авансом кошти, але змушена була звертатися в різні державні органи, а в решті й у суд, за захистом своїх порушених прав. Відповідні докази містяться в матеріалах справи (а.с.12, 13, 16, 27, 28).

З огляду на встановлення судом факту невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов?язань, на підставі підпункту 10.5 договору, розірвання якого суд знайшов необхідним та обгрунтованим, як наслідок з відповідача на користь позивачки стягнуто визначені сторонами правочину 10% вартості визначених робіт, що становить 650,00 гривень неустойки.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не можна визнати обєктивними, достатніми та обгрунтованими для визнання ухваленого судом першої інстанції рішення незаконним, таким, що на задоволення скарги підлягає безумовному скасуванню. Скаржником не надано суду доказів, які б спостовували висновки суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги є спірними, вони базуються на викладенні скаржником власних поглядів на ситуацію, що має місце між ним та замовницею ремонтних робіт, та яким суд дав повну, обєктивну та вичерпну правову оцінку, захистивши порушені законні права позивачки.

Пунктом першим частини першої статті 374, статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 червня 2018 року.

Суддя-доповідач: ОСОБА_6 ОСОБА_2

Судді: Підпис О.Ю. Береговий

ОСОБА_7 Марчук

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду Т.О. Денишенко