УХВАЛА

про відмову в задоволенні подання

15 червня 2018 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Новака Д. І.

при секретарі Бурлизі Н. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Диканька подання державного виконавця Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області /далі - Диканський РВ ДВС/ звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України божника.

В обгрунтування вказаного подання зазначає, що на примусовому виконанні в Диканському РВ ДВС перебуває виконавче провадження № 55721318 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради, 2025 грн. 85 коп. в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, стягнутого на підставі вироку суду Ленінського районного суду м.Полтави від 22.06.2015 року.

Посилаючись на те, що станом на 01.06.2018 року боржником ОСОБА_1 заборгованість не сплачена, а в межах своїх повноважень, ним вжито всіх необхідних заходів для виконання боржником свого зобов'язання, державний виконавець Диканського РВ ДВС просить суд встановити обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Від державного виконавця Диканського РВ ДВС надійшло до суду клопотання про підтримання подання та розгляд справи у його відсутність.

Вивчивши матеріали подання, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником, за невиконання нею судового рішення на строк до повного виконання такого.

Відповідно до ч. 19 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець вправі у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов'язань за рішенням.

Пунктом 2 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень чітко визначені вимоги до такого подання. Зокрема, у ньому повинні міститися відомості щодо дати відкриття провадження, інформацію про перетинання боржником державного кордону України, обгрунтування наявності фактів ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

В судовому засіданні встановлено, що до матеріалів подання державним виконавцем Диканського РВ ДВС додано лише копію виконавчого листа, виданого 22.06.2015 року Ленінським районним судом м. Полтави, та копію постанов про відкриття виконавчого провадження. Однак, окрім вказаного, не додано інших доказів про вжиття державним виконавцем достатніх заходів щодо встановлення майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, а також відомості про обізнаність боржника з наявністю відкритого провадження та строками його добровільного виконання, запитів до фінансових установ про наявність у останнього відкритих рахунків, документів про неявку без поважних причин боржника за викликом держвиконавця, який він отримав, однак безпричинно не з'явився, приховування боржником свого майна з листом ухилення від виконання від судового рішення.

Також, суб'єкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість та намір виїхати за межі України.

Окрім цього, боржник повинен був викликатися до відповідного державного виконавця для проведення з ним відповідних дій та відібрання пояснень стосовного його майнового стану, а також встановлення інших необхідних даних для погашення заборгованості. Однак, відомості про проведення таких дій у матеріалах подання відсутні, хоча лише після вказаної сукупності проведених виконавчих дій, можливо зробити висновок про наявність факту ухилення боржника ОСОБА_1 від його обов'язку виконання рішення суду. Докази, на підтвердження проведених вказаних виконавчих дій державним виконавцем, до суду надані не були, що в свою чергу вказує на відсутність достатніх факті для висновку щодо ухилення цим боржником свого обов'язку по погашенню заборгованості.

В той же час, зміст подання, з яким звернувся до суду державний виконавець Диканського РВ ДВС, не містить підтвердження фактів реального ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання свого зобов'язання щодо погашення боргу.

Слід зазначити, що ухилення боржника від виконання зобов'язання є такі діяння, чи бездіяльність особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним обов'язків по виконанню рішення або у вчиненні дій, які ускладнюють його виконання.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього відповідним рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим, саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі оскільки, особа, яка має невиконанні зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Враховуючи вище викладене, а також те, що державним виконавцем Диканського РВ ДВС не доведено факт свідомого ухилення боржником ОСОБА_1 від покладеного на нього обов'язку по виконанню рішення суду, наявність лише самого зобов'язання не може бути підставою для обмеження останнього у праві виїзду за межі України, оскільки захід примусового виконання рішень, який просить застосувати останній, є найсуворішим, так як обмежує особу у свободі вільного пересування, яка гарантується Конституцією України, а тому таке обмеження держвиконавцем повинно бути переконливо обгрунтовано з відповідною сукупністю доказів на підтвердження такого заходу, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України є безпідставним і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити за безпідставністю у задоволенні подання державного виконавця Диканського районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про встановлення обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 та ч. 1 ст. 353 ЦПК України ухвала суду в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: