Головуючий суду 1 інстанції - Романовський Є.О.
Доповідач -Суддя доповідач: Луганська В.М.
Справа № 425/2552/17
Провадження № 22ц/782/242/18
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області колегія суддів цивільної палати у складі:

головуючого Луганської В.М.,

суддів Коновалової В.А., Назарової М.В.

за участю секретаря: Перишкіна Т.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - Комунальна установа «Рубіжанська центральна міська лікарня»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Луганської області у м. Сєвєродонецьку в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та Комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня» на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 01 лютого 2018 року, ухваленого у складі: Романовського Є.О. в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня» про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеними вимогами, в обґрунтування яких вказав, що з 1985 року працював лікарем в Рубіжанській міській лікарні. З 31.05.1987 року по 13.07.1987 рік приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. В 1995 році позивач звернувся до головного лікаря Рубіжанської міської лікарні з вимогою видати довідку про роботу в зоні відчуження згідно чинного законодавства за 1986-1990 роки. Позивач зазначив, що довідку надав до Пенсійного Фонду м. Луганська, де він працював та проживав. Позивачу була призначена пенсія згідно наданої довідки. На сьогодні Пенсійний Фонд не перераховує позивачу пенсії відповідно до довідки, так як в пенсійній справі не міститься оригінал довідки. Позивач звертався до Комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня» щодо надання оригіналу довідки але отримував лише завірену копію. У зв`язку з чим позивач просив суд зобов`язати Комунальну установу «Рубіжанська центральна міська лікарня» видати позивачу оригінал довідки, яка була видана позивачу 10.03.1995 року.
Під час розгляду справи позивач неодноразово змінював заявлені вимоги. В заяві про зміну предмету позову від 08.12.2017 року, позивач вказав, що згідно постанови Кабінету міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у ІІІ зоні- 5, у ІІ- 4, І-3. Просив суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заробітної плати за період його роботи з 21.07.1987 по 13.07.1987 року з урахуванням постанови Кабінету міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розпорядженням СМССР від 23.05.1986 року №1031 про підвищення 100% тарифних ставок і премії в розмірі 60% згідно листа Мінпраці України від 09.06.1995 року №224/813, Постанови СМ УССР від 08.05.1986 року №1685 та видати довідку про заробітну плату за цей період. Зобов`язати відповідача здійснити перерахунок його заробітної плати з 21.05.1987 по13.07.1987 року з місячного окладу в 180 крб., зобов`язати відповідача надати наказ по лікарні з зазначеним розрахунком - 4192 крб. 39 коп. без подальшої виплати нарахованих сум та їх індексації, зобов`язати відповідача провести перерахунок заробітної плати позивача, визначивши заробітну плату у розмірі 4192, 39 крб., зобов`язати відповідача надати довідку у відповідності до рішення суду. 01.02.2018 року позивач уточнив заявлені вимоги та просив суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заробітної плати позивачу з 21.05 .-13.07.1987 року на підставі постанови Кабінету міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з визначенням кратності ІІІ зона- 5, ІІ зона 4 і І зона 3 з підвищеної ставки на 100%, збільшення премія на 60% з тарифної ставки 180 крб та видати довідку.

Рішенням Рубіжанського районного суду Луганської області від 01.02.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Суд зобов`язав Комунальну установу «Рубіжанська центральна міська лікарня» здійснити перерахунок заробітної плати позивачу за період роботи з 21.05.1987 по 13 липня 1987 року на підставі пункту 7 Порядку обчислення пенсій, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та видати довідку за формою, визначеною в додатку до листа міністерства соціального захисту населення України від 27.02.1996 року за №01-3/244-013-2. В іншій частині заявлених вимог позивачу відмовлено, судом вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням Рубіжанського районного суду Луганської області від 01.02.2018 року ОСОБА_1 та Комунальною установою «Рубіжанська центральна міська лікарня» подано апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 01.02.2018 року, прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги позивача зобов`язати КУ «Рубіжанська центральна міська лікарня» здійснити перерахунок заробітної плати позивачу за період роботи в Рубіжанській міській лікарні з 21.05.1987 року 13.07.1987 року, провести перерахунок заробітної плати з підвищенням на 100 % тарифних ставок, премії в розмірі 60 %, кратності, зобов`язати відповідача надати наказ по лікарні, в якому зазначити всі нормативні документи того часу про обов`язок підприємства у перерахунку та видачі довідок військовозобов`язаним, які були призвані на військові збори для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 - 1990 роки, а також КМУ №1210 від 2011 року як наказ по лікарні №112 від 28.05.08 року.
Апеляційну скаргу позивач мотивував тим, що суд першої інстанції в порушення вимог закону не врахував, що розрахунок відповідач повинен здійснити за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за роботу у вихідні дні у подвійному розмірі, із тарифної ставки 180 крб., з підвищенням тарифної ставки на 100% та премії 60 %.

В апеляційній скарзі КУ «Рубіжанська міська лікарня» посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених вимог.
В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що для видачі довідки позивачу відсутні первинні документи, в даний час є тільки оригінал особового рахунку позивача, суд в рішенні не зазначив, яким чином відповідачу розрахувати години відповідача у зоні відчуження та яку застосувати кратність для визначення розміру заробітної плати.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача КУ «Рубіжанська центральна міська лікарня» відповідач посилається, що під час розгляду справи у суді позивач не надав довідку про фактично відпрацьований час у зоні відчуження, характер виконуваної роботи, тривалості робочого дня. У централізованій бухгалтерії УОЗ є в наявності довідка з військової частини де проходив збори позивач, а також два дублікати довідок з галузевого архіву Міністерства оборони України про кількість відпрацьованих дні у зоні відчуження, у зв`язку з чим здійснити перерахунок заробітної плати позивачу та видати довідку про заробітну платку не можливо.

В судове засідання 04 червня 2018 року позивач ОСОБА_1 та представник КУ «Рубіжанська центральна міська лікарня» не з`явилися, про місце та час судового засідання повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві не неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст .12 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.
Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.
Задовольняючи частково заявлені вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача не має підстав для відмови у здійсненні перерахунку заробітної плати позивачу за період роботи в Рубіжанській міській лікарні з 21.05.1987 по 13.07.1987 рік на підставі пункту 7 порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та видати довідку за формою, визначеною в додатку до листа Міністерства соціального захисту населення України від 27 лютого 1996 року при цьому суд першої інстанції не зазначив чи є підстави для перерахунку заробітної плати позивача з урахуванням кратності та з якої тарифної ставки необхідно здійснити перерахунок заробітної плати. Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог позивачу в частині здійснення перерахунку заробітної плати по підвищеній тарифній ставці на 100% з урахуванням премії 60%, суд першої інстанції виходив з положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Колегія суддів судової палати вважає, що такі висновки суду не в повній мірі відповідають вимогам закону виходячи з наступного.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ч. 1 ст. 54 вказаного Закону пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

На виконання делегованих повноважень Кабінет Міністрів України 23.11.2011 року прийняв постанову № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до ч. 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони

одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Після аварії на ЧАЕС 26.04.86 Уряд колишнього СРСР та Української РСР ухвалили рішення із грифом "таємно" щодо оплати праці осіб-ліквідаторів. Після зняття грифа "таємно" та для "службового користування" стало відомо, що при нарахуванні заробітної плати не були враховані вимоги нормативних матеріалів: розпорядження РМ СРСР від 17.05.86 N 964; постанова РМ СРСР від 07.05.86 N 524-156; розпорядження РМ СРСР від 23.05.86 N 1031; постанова РМ СРСР від 05.06.86 N 655-195; постанова РМ УРСР від 10.06.86 N 207-7 та ін.

У вищеназваних нормативно-правових актах йдеться про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і закладів, які брали участь на роботах пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС дія яких поширюється як на військовослужбовців та військовозобов`язаних запасу, яких було призвано на військові збори та які у 1986 - 1990 роках виконували роботи в зоні відчуження пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Так, відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.86 N 665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.86 N 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.86 N 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3- кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеної до I категорії, інвалідом II групи, захворювання якого пов`язане з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

01.04.2016 року позивачу управлінням Пенсійного фонду України в м. Рубіжне Луганської області поновлено виплату пенсії по інвалідності 2 групи захворювання, що настало внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням архівної пенсійної справи 1995 р.

Відповідач відмовляє позивачу у видачі довідки про заробітну плату за період роботи з 21.05.1987 року-13.07.1987 року, мотивуючи відсутністю первинних документів.

Згідно архівної довідки виданої Галузевим Державним архівом України від 30.08.2013 року №26553 ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі в/ч НОМЕР_1 у період з 21 травня 1987 року по 23 червня 1987 року, у складі в/ч НОМЕР_2 по 13 липня 1987 року (а.с.21 т.с.1).

Позивачем надано довідку військової частини, де зазначено кількість днів, які підлягають оплаті у кратному розмірі (а.с.22 т.с.1).

Згідно довідки військової частини 9а.с.22 т.с.1) позивачу підлягає оплаті в ІІІ розмірі у липні 5 днів, у червні -24 дні, у травні -1 день. В І розмірі у травні - 5 днів, у червні 3 дні.

Відповідно до довідки від 08.09.2017 року №0128-677 згідно тарифікації оклад акушера гінеколога в пологовому відділенні складав 180, 00 руб. (а.с.32 т.с.1).

Позивач був призваний на військові збори з посади лікаря гінеколога пологового будинку, що підтверджується письмовими доказами (а.с.33-36 т.с.1).

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував, що у відповідача є наявний оригінал особового рахунку позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 відповідач зазначив, що у централізованій бухгалтерії в наявності є довідка з військової частини де проходив збори позивач, два дублікати довідок Галузевого архіву Міністерства оборони України про кількість відпрацьованих днів у зоні відчуження та є оригінал особового рахунок позивача.

На підставі викладеного, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заробітної плати та видати довідку про заробітну плату за період роботи з 21.05.1987 року -13.07.1987 року з застосуванням кратності за дні роботи та з тарифної ставки акушера-гінеколога полового відділення обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Колегія суддів судової палати погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача, що суд першої інстанції не повно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідним зазначити, що відповідач має надати довідку про заробітну плату позивача за період роботи з 21.05.1987 року -13.07.1987 року на підставі первинних бухгалтерських документів, які наявні у відповідача та на підставі довідки Галузевого архіву Міністерства оборони України та довідок виданої командиром військової частини, якими підтверджено час, місце зборів та зазначена кратність оплати за роботу в зоні відчуження.

Не заслуговують уваги доводи апеляційної скарги відповідача про те, що відсутні первинні документи щодо тривалості робочого дня позивача за вказаний період, оскільки денна розрахункова тарифна ставка військовозобов`язаних запасу, які в період призову на військові збори виконували роботи у зоні відчуження, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна визначатись діленням місячної тарифної ставки за даний місяць (посадового окладу) на календарну кількість днів відповідного місяця (роз`яснення Держкомпраці СРСР від 15.09.86 р. N 0595 (лист Держкомпраці УРСР від 23.09.86 р. № 136).

Колегія суддів судової палати не приймає до уваги посилання позивача на те, що відповідач зобов`язаний надати довідку за формою, яка була затверджена листом Мінсоцполітики України від 27.02.1996 року №01-3/244-013-2, оскільки Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не встановлено, що для призначення чи для перерахунку пенсії необхідно надати довідку за вказаною формою.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вимоги позивача стосовно зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заробітної плати за період з 21.05.1987 року по 13.07.2017 року з урахуванням кратності та із тарифної ставки акушера - гінеколога полового будинку у розмірі 180, 00 крб. знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню і в цій частині доводи апеляційної скарги позивача заслуговують уваги.

Разом з тим, колегія суддів судової палати не приймає до уваги доводи апеляційної скарги позивача, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні заявлених вимог позивача про збільшення тарифної ставки на 100% та врахування премії у розмірі 60 %, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 28 травня 2013 року у задоволенні заявлених вимог позивача ОСОБА_1 до КУ «Рубіжанська центральна міська лікарня» про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заробітної плати та видати довідку за період роботи з 21.05.1987 року по 13 липня 1987 року з урахуванням підвищення тарифної ставки на 100 % та премії у розмірі 60 % відмовлено.

Тобто, є рішення суду, яке набрало законної сили з приводу заявлених вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 п. 3 ст.255ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав.

Колегія суддів судової палати вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог позивачу в цій частині, оскільки провадження в цій частині підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 6 ст. 367 ЦП України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи при розгляді справи у суді першої інстанції позивачем не заявлялися вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заробітної плати у спірний період за вихідні дні у подвійному розмірі, не заявлялись вимоги про зобов`язання відповідача видати наказ по лікарні, в якому зазначити всі нормативні документи того часу про обов`язок підприємства у перерахунку та видачі довідок військовозобов`язаним, які були призвані на військові збори для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 - 1990 роки, а також КМУ №1210 від 2011 року як наказ по лікарні №112 від 28.05.08 року. Тому доводи апеляційної скарги позивача в частині того, що суд не дав оцінки його вимогам в ці йчастині не заслуговують уваги, а апеляційна скарга позивача в частинізобов`язання відповідача видати наказ по лікарні, в якому зазначити всі нормативні документи того часу про обов`язок підприємства у перерахунку та видачі довідок військовозобов`язаним, які були призвані на військові збори для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 - 1990 роки, а також КМУ №1210 від 2011 року як наказ по лікарні №112 від 28.05.08 року задоволенню не підлягає.
З урахуванням зазначеного вище, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення заявлених вимог позивача.

Відповідно до підпункту «в» пункту 3 частини першої статті 382, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Оскільки апеляційні скарги задоволено частково, а позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», то з КУ «Рубіжанської центральної міської лікарні» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 800, 00 грн.

Керуючись ст.ст.259, 376, 377, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня» задовольнити частково.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 01 лютого 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким заявлені вимоги ОСОБА_1 до Комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня» задовольнити частково.

Зобов`язати Комунальну установу «Рубіжанська центральна міська лікарня» здійснити перерахунок заробітної плати та надати довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за період роботи з 21.05.1987 року по 13.07.1087 року з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуваннямкратності оплати праці, встановленої у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I 3 та тарифної ставки 180 крб.

Провадження в частині заявлених вимог ОСОБА_1 до Комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня» про зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати за період роботи з 21.051987 року по 13.07.1987 року з урахуванням підвищення тарифної ставки на 100% та премії у розмірі 60% закрити.

Стягнути з Комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня» на користь держави судовий збір у розмірі 800, 00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 08 червня 2018 року.

Головуючий

Судді: