СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11 червня 2018 року м.Снігурівка
Справа № 485/316/18
Провадження № 2/485/334/18
Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Фортуни Т.Ю.,
секретар судового засідання Семенака А.Г.,
27 лютого 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивував таким. 11 червня 2015 року між ТОВ «ІМПЕРІЯ-АГРО» та ТОВ «ЮВІТ-СНІГУРІВКА» було укладено договір поставки №МВ-125/15, за умовами якого постачальником поставлено, а покупцем отримано товар на загальну суму 29 269,50грн. з умовою оплати вартості товару покупцем кінцевим строком до 25 червня 2015 року.
11 червня 2015 року з метою забезпечення належного виконання вказаних договірних зобов'язань між ТОВ «ІМПЕРІЯ-АГРО» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №МВ-125/15 Д., яким передбачена субсидіарна відповідальність поручителя.
Покупець в обумовлені строки частково сплатив кошти за отриманий товар на загальну суму 3000,00грн., чим порушив свої зобов»язання за договором.
Позивач пред'явив вимогу до основного боржника, яка не задоволена.
У зв»язку з невиконанням умов договору поставки основним боржником стосовно оплати за поставлений товар, ТОВ «ІМПЕРІЯ-АГРО» просить стягнути з ОСОБА_2 72 445,35грн., з яких 26 269,50 грн. - сума основного боргу; 9 853,40грн. - дооцінка вартості неоплаченого товару; 24 303,25грн. - 36% річних; 6 765,30грн. - пеня; 5 253,90грн.- штраф, та судові витрати у сумі 1762,00грн.
У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій позов підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач, третя особа в судове засідання не з'явилися, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до вимог ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно зі ст. 549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття та сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
В силу ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки постачальник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Суд встановив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМПЕРІЯ-АГРО» (далі Постачальник) в особі представника Мулявка В.В., та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮВІТ-СНІГУРІВКА» (далі Покупець), в особі директора ОСОБА_2, 11 червня 2015 року був укладений договір поставки №МВ-125/15 Д, за умовами якого Постачальник взяв на себе зобов'язання передати у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення, а Покупець зобов'язався прийняти товар та сплатити за нього грошову суму на умовах зазначених в договорі (п.1.1) - а.с.15-17.
Відповідно до п.2.2 договору ціна продукції, що поставляється за цим договором, вказується у додатках до договору, в національній валюті України і визначається еквівалент у доларах США.
Згідно з п.2.3 договору загальна сума договору визначається сукупністю Додатків або накладних, у випадку розбіжностей даних у Додатках щодо кількості і ціни товару в порівнянні з даними у відповідній видатковій накладній, перевагу має видаткова накладна.
Відповідно до п.2.5 договору у разі зміни курсу гривні до долара США, Постачальник проводить (дооцінку) вартості поставленого Покупцю товару.
Сторони домовилися, що поставка продукції здійснюється на умовах визначених у Додатках до цього Договору (п.6.1 Договору).
Згідно з додатком №1 від 11 червня 2015 року до договору поставки №МВ-125/15 Д від 11 червня 2015 року, поставці підлягають товари в асортименті: стімпо (1л) у кількості 3 000 л на загальну суму 295,77 доларів США, регоплант (1л) у кількості 3 000 л на загальну суму 163, 38 доларів США, що еквівалентно 9 780,00 грн. (по курсу долару США на момент підписання додатку - 1 долар США - 21,3 грн.) - а.с. 18.
Згідно з додатком №2 від 11 червня 2015 року до договору поставки №МВ-125/15 Д від 11 червня 2015 року, поставці підлягають товари в асортименті : штеф-альфа-цип, к.е (л) у кількості 20 000 л на загальну суму 240,00 доларів США, ридомил Голд 5 кг у кількості 15 000 кг на загальну суму 375,00 грн., танос 2 кг у кількості 6 000,00 грн., що еквівалентно 19 489,50грн. (по курсу долару США на момент підписання додатку - 1 долар США - 21,3 грн.) - а.с.19.
Постачальником поставлено, а Покупцем отримано товар на загальну суму 29 269,50грн., що підтверджується видатковими накладними: №7408 від 12 червня 2015 року на загальну суму 11 502,00грн., рахунок-фактура №6811 від 11 червня 2015 року; №7407 від 12 червня 2015 року на загальну суму 9780,00, рахунок-фактура №6816 від 11 червня 2015 року; №7511 від 15 червня 2015 року на загальну суму 7 987, 50грн., рахунок-фактура №6811 від 11 червням 2015 року (а.с.21-23).
Пунктом 3 додатків №1 та №2 від 11 червня 2015 року до договору поставки №МВ-125/15 Д від 11 червня 2015 року, передбачено, що покупець оплачує Постачальнику в порядку попередньої оплати 100% вартості товару, зазначеної у п.2 цього Додатку та рахунках-фактурах шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника в строк до 25 червня 2015 року.
Покупець належним чином зобов'язання за договором не виконав, оплату вартості поставленого товару, порушуючи дати розрахунку, провів частково на загальну суму 3 000грн., що потягло настання у позивача права вимоги щодо сплати боргу. Станом на 27 лютого 2018 року борг складає 26 269,50грн. (29 269,50грн. - 3 000грн.=26 269,50грн.).
Крім того, згідно з п. 7.1.1 Договору Покупець за несвоєчасну оплату продукції сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми боргу за кожен день прострочення, а також додатково штрафні санкції у розмірі 20% від суми несплаченого боргу.
Згідно з п. 7.8 Договору в разі невиконання Покупцем зобов'язань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобов'язань передбачених розділом 3 цього договору Покупець, відповідно до ст.625 ЦК України сплачує на користь Постачальника, крім суми заборгованості 36% річних, якщо інший розмір річних не встановлено відповідним Додатком до Договору.
Пунктом 2.5 Договору сторони передбачили, що у разі зміни курсу гривні до долара США, Постачальника проводить перерахунок вартості поставленого, але неоплаченого Покупцем товару.
Позивач надав розрахунок, згідно якого сума штрафу становить 5 253,90грн. (26 269, 50 х 20% = 5 253,90), відсотки за використання коштів за період з 25 червня 2015 року по 18 січня 2018 року становлять 24 303, 25грн. (26 269,50 - сума боргу х 36% /939 - кількість прострочених днів), сума дооцінки вартості товару станом на 17 січня 2018 року становить 9 853,40грн. (а.с.25).
В забезпечення належного виконання договірних зобов'язань Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮВІТ-СНІГУРІВКА» між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМПЕРІЯ-АГРО» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (далі Поручитель) було укладено договір поруки №МВ-125/15 Д (а.с.20), згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання грошових зобов"язань ТОВ "Ювіт-Снігурівка" за Договором поставки №МВ-125/15-Д від 11.06.2015р. З відповідними додатками до договорів та видатковими накладними, які є невід"ємною частиною зазначених договорів поставки та будь-якими іншими договорами, додатковими угодами укладеними між Кредитором та Боржником (надалі іменується "Кредитний договір") (п.1.1 договору поруки).
Відповідно до п.2.1 договору поруки, у разі порушення Боржником обов'язків за Кредитним договором Поручитель відповідає перед Кредитором субсидіарно відносно до Боржника, тобто виключно у тому разі, якщо Боржник не задовольнить у повному обсязі вимоги Кредитора відповідно до п.3.1 цього Договору.
Згідно з п.2.2 Поручитель відповідає перед Кредитором виключно в частині суми боргу Боржника, суми відсотків за користування кредитом, штрафних санкцій та сумою дооцінки, яка становить різницю між курсом долара США до гривні на день проведення розрахунку.
У відповідності до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, ч. 2 ст. 554 ЦК України).
В силу ч. 2 ст. 619 ЦК України до пред'явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред'явити вимогу до основного боржника. Якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред'явлену вимогу, кредитор може пред'явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність.
За змістом частини четвертої стаття 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.
Порука - це строкове зобов'язання і незалежно від установлення строку її дії договором чи законом сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора.
Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, що визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).
Судом встановлено, що 5.2 Договору поруки визначено, що він діє до 11.06.2019 року та припиняється з підстав визначених ст.559 ЦК України.
Разом з тим, згідно з п.3.1 Договору, у разі несплати Боржником грошових коштів за отриманий товар в строки зазначені в Додатках до договору поставки №МВ-125/15 Д від 11 червня 2015 року, та невиконання Боржником взятих на себе зобов'язань перед Кредитором за будь-якими іншими договорами, додатковими угодами, які укладались між кредитором та Боржником, Поручитель зобов'язаний самостійно, без жодних письмових вимог з боку Кредитора, виконати зазначений обов'язок Боржника перед Кредитором протягом 3 (трьох) банківських днів, з моменту виникнення простроченої заборгованості Боржника перед Кредитним договором, додатковими угодами та будь-якими іншими договорами, шляхом перерахування грошових коштів, що дорівнює сумі боргу Боржника перед Кредитором та сумі всіх штрафних санкцій передбачених всіма договорами, які укладались між Кредитором та Боржником, на розрахунковий рахунок Кредитора, зазначений у реквізитах Сторін. Згідно з п.2.2 Поручитель відповідає перед Кредитором виключно в частині суми боргу Боржника, суми відсотків за користування кредитом, штрафних санкцій та сумою дооцінки, яка становить різницю між курсом долара США до гривні на день проведення розрахунку.
Врегульовуючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).
Аналіз зазначеної правової норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.
Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.
З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.
Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.
Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53 цс 14 та від 06 вересня 2017 року у справі № 6-623 цс 17.
Отже, на час укладання договору поруки строк виконання основного зобов"язання боржником за договором поставки установлений на був. Умови поставки продукції мали визначатися у Додатках, які укладалися щоразу на окремі партії товару. У додатках до договору поставки №1 та №2 від 11.06.2015 року визначено строк виконання зобов"язання боржником по оплаті товару - до 25 червня 2015 року. У порядку, визначеному п.3.1 Договору поруки та протягом трьох банківських днів з моменту виникнення заборгованості основного Боржника, поручитель свої зобов"язання перед Кредитором не виконав, кредитор позову до поручителя не пред"явив, а тому строк договору поруки до вказаних вимог Кредитора припинився із спливом одного року від дня укладення договору поруки, тобто 11 червня 2016 року.
Ураховуючи наведене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 76-78, 81, 141, 247, 263-265, 280 ЦПК України, суд
- в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПЕРІЯ-АГРО» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮВІТ-СНІГУРІВКА» про стягнення заборгованості - відмовити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Т.Ю.Фортуна