АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/5494/16-ц 22-ц/774/955/К/18А
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 215/5494/16-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Кислиця І.В.

сторони

позивач: ОСОБА_1

відповідач: виконавчий комітет Тернівської районної у місті Кривому Розі ради

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 квітня 2017 року, яке постановлено суддею Науменко Я.О. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради про визнання права власності.

В обґрунтування позову зазначено, що згідно з рішенням виконкому Тернівської районної ради депутатів трудящих м. Кривого Рогу на ім'я її колишнього чоловіка ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку площею 18 кв.м для індивідуального будівництва гаражу відповідно до експлікації в блоці АДРЕСА_1. Після отримання зазначеного рішення позивачка самостійно, без участі свого колишнього чоловіка, власним коштом побудувала гараж площею забудови 3х6 кв.м із оглядовою ямою площею 2х1 кв.м та погребом площею 2х1,5 кв.м. Оскільки колишній чоловік позивачки залишив сім'ю, переїхавши в іншу місцевість, її було включено до членів автогаражного кооперативу. Оскільки вона сплачувала членські внески та повністю внесла свій пай просить визнати за нею право власності на гараж АДРЕСА_1

Уточнивши позовні вимоги в січні 2017 року, позивач просила суд визнати за нею право власності на гараж АДРЕСА_1

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 квітня 2017 року позивачу відмолено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про задоволення її позовних вимог, оскільки судом при ухваленні рішення не враховано, що автогаражний кооператив «Север-4» не мав права виключати її з кооперативу через несплату членських внесків, оскільки це є незначною провиною, щоб за це виключати члена з кооперативу. Позивач зауважує на тому, що вона власним коштом побудувала гараж площею забудови 3х6 кв.м із оглядовою ямою площею 2х1 кв.м та погребом площею 2х1,5 кв.м. в автогаражному кооперативі «Север-4», тому виключаючи її з членів кооперативу, кооператив мав повернути їй вартість гаражу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник автогаражного кооперативу «Север-4» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року відкрито апеляційне провадження по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 квітня 2017 року, та визначено, що, відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року, пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України, справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4, які, кожна окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника автогаражного кооперативу «Север-4» - Бикову О.П.,яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги і відзиву на апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення виконкому Тернівської районної ради народних депутатів №101/2 від 05.04.1988 р. було зареєстровано гаражно-будівельний кооператив «Север-4». Цим же рішенням у користування кооперативу виділено земельну ділянку площею 6,8 га в районі вулиці Арсени та затверджено списки членів гаражно-будівельного кооперативу (а.с.65). Позивачка - ОСОБА_1 була членом даного кооперативу, її особа внесена до списку під №18 у блоці №17, про що свідчить додаток до рішення (а.с.66).

З копії витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 26.10.2016 р. вбачається, що 11.01.1991 р. проведено реєстрацію юридичної особи - автогаражного кооперативу «Север-4» з організаційно-правовою формою: обслуговуючий кооператив (а.с.48-49).

Рішенням виконкому Тернівської районної ради депутатів трудящих м. Кривого Рогу на ім'я колишнього чоловіка позивачки - ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку площею 18 кв.м для індивідуального будівництва гаражу відповідно до експлікації в блоці АДРЕСА_1 (а.с.8).

Позивачці була надана розрахункова книжка власника гаражу АДРЕСА_1

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача про про визнання права власності на спірний гараж, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про кооперацію» кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом.

Статтею 15 Закону України «Про власність», яка регулювала порядок набуття права власності на майно в будинках житлово-будівельних кооперативів, було визначено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Крім того, згідно зі ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - розпорядження квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. В разі викупу квартири, дачі, гаража споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 28 червня 1991 року «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних з діяльністю гаражно будівельних кооперативів» із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України № 15 від 25.05.1998 року визначено, що: а) член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом (ст. 15 Закону України "Про власність").

Як вбачається із довідки АГК «Север-4» від 01.01.2016 року, станом на 01.01.2016 року ОСОБА_1 має заборгованість по членським внескам за користування гаражем №18 в блоці №17 у сумі 877 грн. (а.с.60).

Претензією про порушення правил внутрішнього розпорядку в АГК «Север-4» позивачку під підпис повідомлено, що за період із 1991 року по 2015 року за нею рахується заборгованість по членським внескам у сумі 877 грн. (а.с.61).

Протоколом №12 від 29.05.2016 років зборів членів правління АГК «Север-4» вирішено виключити із членів кооперативу ОСОБА_1 та позбавити її права користування гаражем АДРЕСА_1, про що повідомити її належним чином (а.с.62).

Виходячи з наведеного вище, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції стосовно того, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачка на даний час є членом авто гаражного кооперативу та повністю сплатила свій пай, у зв'язку із чим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача та визнання за позивачем права власності на гараж АДРЕСА_1.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду та задоволення позовних вимог доводи апеляційної скарги про те, що автогаражний кооператив «Север-4» не мав права виключати її з кооперативу через несплату членських внесків, оскільки це є незначною провиною, щоб за це виключати члена з кооперативу, з тих підстав, що відповідно до п.5.37 Статуту АГК «Север-4» рішення про виключення членів Кооперативу або неприйняття у члени кооперативу може бути оскаржено в судовому порядку у строки, встановлені законодавством. Позивачем ОСОБА_1 рішення про виключення її із членів автогаражного кооперативу «Север-4», у встановленому порядку не оскаржено, тому, як на момент розгляду справи судом першої інстанції, так і на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції позивач не являється членом автогаражного кооперативу «Север-4».

Слід зауважити, що член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом (ст. 15 Закону України "Про власність"). Як вбачається із матеріалів справи позивачем по справі ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження сплати нею пайових внеснків за гараж №18 в блоці №17.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скраги про те, що позивач власним коштом побудувала гараж площею забудови 3х6 кв.м із оглядовою ямою площею 2х1 кв.м та погребом площею 2х1,5 кв.м. в автогаражному кооперативі «Север-4», тому виключаючи її з членів кооперативу, кооператив мав повернути їй вартість гаражу, оскільки позовних вимог про повернення їй вартості гаражу позивачем не заявлялось.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 квітня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: