Справа №303/6487/17
2/303/216/18
Номер стат. звіту - 4
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

при секретарі Штець І.І.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_2, 89600, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 до виконавчого комітету Мукачівської міської ради, місцезнаходження: 89600 м.Мукачево, пл.Духновича, буд.2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Позов мотивує тим, що після смерті батька ОСОБА_3, його діда по батьковій лінії ОСОБА_4 та його рідних сестер: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були співвласниками будинку №53 по вул.Стара в м.Мукачево з 2004 року він перейшов на постійне проживання в цей дім. Через те, що ніхто з померлих співвласників не залишив заповіт, а також через його скрутний фінансовий стан, він не зміг оформити спадщину. Ніхто з їх родини, або хтось не будь інший, спадщину на будинок не оформляли. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний ремонт, оскільки завжди проживає в будинку. Даний факт підтверджують сусіди по будинку: ОСОБА_7 та ОСОБА_8. З огляду на вказану ситуацію та маючи право на особистий вибір та визначення способу встановлення свого права, його відновлення, він звертається до суду із даним позовом про визнання права власності, аргументуючи його наступним. Оформити право власності на будинок приміщення він не в змозі, оскільки через сплив після смерті його родичів таке оформлення унеможливлюється. Враховуючи вищезазначені обставини, він вважає, що у звязку із добросовісним, безперервним володінням чужим майном, у нього виникло право власності на вказаний обєкт нерухомого майна за набувальною давністю у порядку ст.344 ЦК України. Також зазначає, що він з 2004 року проживає у будинку, що належить на праві власності його батьку та іншим його родичам, які вже померли, та безперервно, відкрито і добросовісно оплачував усі комунальні платежі для забезпечення нормального існування та схоронності вказаного будинку.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_9 в судове засідання також не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, але подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує повністю та просить суд задоволити його з підстав зазначених в позові.

Представник відповідача виконавчого комітету Мукачівської міської ради - ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні з підстав безпідставності, пояснивши суду, що позивач звернувся до неналежного відповідача, а саме відповідачем по справі повинна бути Мукачівська міська рада, а не виконавчий комітет. Також пояснив, що позивач ОСОБА_2 в даному випадку повинен звернутися до нотаріуса та оформити свої права шляхом спадкування майна за померлими родичами. Пояснив також, що позов про право власності за давністю володіння не може бути заявлений особою, яка знала, хто є власником майна, а позивач в свою чергу знав хто є власником майна.

Суд перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується належними у справі доказами, що відповідно до заяви від 08.06.2017 року ОСОБА_8 зазначено, що з 2004 року по 2017 рік і на даний час ОСОБА_2 постійно проживав та проживає, а також веде особисте господарство у домоволодінні, що знаходиться за адресою: м.Мукачево вул.Стара, №53.

Відповідно до заяви від 12.07.2017 року ОСОБА_7 зазначено, що з 2004 року по 2017 рік і на даний час ОСОБА_2 постійно проживав та проживає, а також веде особисте господарство у домоволодінні, що знаходиться за адресою: м.Мукачево вул.Стара, №53.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №103722212 від 14.11.2017 року власниками домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м.Мукачево, вул.Стара, №53 Закарпатської області є ОСОБА_5 в частці 2/80, ОСОБА_6 в частці 10/80, ОСОБА_2 в частці 10/80, ОСОБА_4 в частці 58/80.

У відповідності до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №20243567 від 16.09.2008 року власниками домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м.Мукачево, вул.Стара, №53 Закарпатської області є ОСОБА_5 в частці 2/80, ОСОБА_6 в частці 10/80, ОСОБА_2 в частці 10/80, ОСОБА_4 в частці 58/80.

Відповідно до свідоцтва про народження серії III-ФМ №377727 виданого 27.09.1988 року ОСОБА_2 народився 11.08.1988 року і батьками його є ОСОБА_3 та ОСОБА_10.

Згідно свідоцтва про смерть I-ФМ №056073 виданого 23.06.1997 року ОСОБА_11 помер 21.06.1997 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть I-ФМ №389064 виданого 27.08.1985 року ОСОБА_5 померла 20.05.1984 року.

Згідно свідоцтва про смерть I-ФМ №064123 виданого 20.05.2008 року ОСОБА_3 помер 19.05.2008 року.

У відповідності до листа №61/01-16 від 31.01.2018 року Мукачівської державної нотаріальної контори зазначається, щодо майна померлого 21.06.1997 року ОСОБА_11 в Мукачівській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа за №204/1998 року, яка знаходиться на зберіганні в Закарпатському державному обласному нотаріальному архіві. До майна померлої 20.05.1984 року ОСОБА_5 в Мукачівській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа за №221/1985 року, яка знаходиться на зберіганні в Закарпатському державному обласному нотаріальному архіві. До майна померлого 19.05.2008 року ОСОБА_3 в Мукачівській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа за №427/2008 року. 20.05.2010 року були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на автотранспортний засіб за реєстровими номерами №3-301, 3-303 на імена доньки ОСОБА_12 та сина ОСОБА_2.

Відповідно до листа №171/01-21 від 16.04.2018 року Закарпатського обласного державного нотаріального архіву після смерті ОСОБА_5 заведено спадкову справу щодо майна померлої, а саме про прийняття спадщини із заявою зверталася ОСОБА_13.

У відповідності до листа №484/14.14-16 від 03.04.2018 року наданого Мукачівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Закарпатській області зазначається, про відсутність актового запису про смерть ОСОБА_6.

У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1, 2 та ч.3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 та ч.4 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно п.9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав зазначено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності,

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна,

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Відповідно до абз.2 п.13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав зазначено, що відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю не підлягають до задоволення, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, власником частини майна є ОСОБА_4, а у відповідності до свідоцтва про смерть серії I-ФМ №056073 виданого 23.06.1997 року помер ОСОБА_11. Також позивачем ОСОБА_2 не було надано суду належних доказів про те, що ОСОБА_6 померла, а також в судовому засіданні було встановлено, що позивач знав хто є власником майна, а саме домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м.Мукачево, вул.Стара, №53.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов позивача ОСОБА_2 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 23, 34, 76-82, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, п.9, 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, ст.ст. 328, 344 ЦК України, суд, -

р і ш и в :

У задоволенні позову про визнання за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації: 89600, АДРЕСА_1 права власності на одноповерховий житловий 2-х кімнатний будинок загальною площею 52,30 кв.м. (літ.А), сарай (літ.Г), вбиральня (літ.В.), споруди №1-2, помпа (літ.н) під №53 в м.Мукачево - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

Повний текст рішення складений 13.06.2018 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір