Справа № 645/88/18
Провадження № 2-о/645/27/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді- Шарка О.П.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

присяжних ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_4 про визнання фізичної особи безвісно відсутньої, заінтересована особа Департамент реєстрації Харківської міської ради,

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою, в якій просить суд визнати ОСОБА_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутнім.

В обґрунтування заяви заявник зазначила, що 20 січня 2017 року її син ОСОБА_6 звернувся до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області з метою встановити місцезнаходження його батька ОСОБА_5, з яким заявник проживала однією сімєю з 1993 року у квартирі АДРЕСА_1. ОСОБА_5 пішов з дому в 2000 році та до цього часу не повертався, жодних відомостей про себе не надавав, про місце свого перебування не повідомляв. В жовтні 2003 року ОСОБА_5 здійснив приватизацію квартири АДРЕСА_2, а 24 січня 2007 року уклав договір купівлі-продажу вказаної квартири, вони з сином дізнались про вчинення ним юридичної дії лише згодом та оспорювали їх в суді, в численні судові засідання ОСОБА_5 не зявлявся, що зафіксовано в судових рішеннях. Ніяких відомостей про ОСОБА_5 ані заявник, ані її син не мають. Немишлянським ВП ГУНП в Харківській області було проведено ряд розшукових дій: проведено перевірки за всіма обліками та невпізнаними трупами та серед невпізнаних осіб, що перебувають у лікарських установах, однак, даних про місцезнаходження чи про смерть ОСОБА_5 не встановлено. Оскільки більше 10 років їй нічого не відомо про місце перебування ОСОБА_5, заявник звертається з даною заявою. Встановлення факту, що ОСОБА_5 безвісно відсутній, необхідно заявнику для проведення державної реєстрації права власності на квартиру 137, по вул. Танкопія, 41Б, у м.Харкові.

У судовому засіданні заявник підтримала заяву у повному обсязі, просила її задовольнити, надала суду пояснення, аналогічні викладеним вище.

Представник заінтересованої особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся заздалегідь і належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Допитані у судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 кожен окремо пояснили, що колишнього чоловіка заявника ОСОБА_5 вони не бачили більше 10 років, про його місцеперебування їм не відомо.

Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши надані сторонами доказами у їх сукупності, вважає позовні такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 3 ЦПК України надає кожній особі право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, підставою для захисту прав в судовому порядку є їх порушення, оспорювання чи невизнання іншими особами.

Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У ході судового розгляду встановлено, що заявник ОСОБА_4 з 1993 року перебувала у фактично шлюбних відносинах з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, від яких у них народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження І-ВЛ №316191 від 10 травня 1995 року, свідоцтво про встановлення батьківства від 10 травня 1995 року)

20.01.2017 року син заявника ОСОБА_6 звернувся до Немишлянського відділу ГУНП в Харківській області з заявою про встановлення мешкання його батька ОСОБА_5, який у 2000 році пішов з дому до іншої родини та не бажає спілкуватися.

За результатами перевірки звернення, Немишлянським відділом ГУНП в Харківській області, надано висновок за результатами перевірки від 18 лютого 2017 року, відповідно якого за фактом заяви ОСОБА_6 проведено ряд розшукових дій: проведено перевірки за всіма обліками та невпізнаними трупами та серед невпізнаних осіб, що перебувають у лікарських установах, однак, даних про місцезнаходження чи про смерть ОСОБА_5 не встановлено. Під час перевірки по факту звернення ОСОБА_6 встановлено, що будь-яких фактичних даних, які б свідчили про смерть ОСОБА_5 не виявлено.

Для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (п. 3 ч. 2ст. 293 ЦПК України).

Заявник, в свою чергу, даного порядку не дотримався.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Норма ст. 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжиті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку.

Окрім того, заявник у своїй заяві зазначає, що визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім необхідно заявнику для проведення державної реєстрації права власності на квартиру 137, по вул. Танкопія, 41Б, у м.Харкові, для чого передбачений інший спосіб захисту інтересів, аніж визнання особи безвісно відсутньою.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263 265, 305-309 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_4 про визнання фізичної особи безвісно відсутньої, заінтересована особа Департамент реєстрації Харківської міської ради, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя:

Присяжні: ОСОБА_2

ОСОБА_3