АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 761/9630/15 № апеляційного провадження: 22-ц/796/3667/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Волошин В.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого: судді-доповідача: ПрокопчукН.О.

суддів: Саліхова В.В., Семенюк Т.А.,

при секретарі: Булах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року в цивільній справі за позовом

Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_4 про визнання поруки припиненою,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Позивач просив суд стягнути з відповідачів на користь банку солідарно суму боргу за кредитним договором № 3302-08 ОФ Н від 27.09.2005 року в розмірі 40 196,75 дол. США та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості в сумі 189,12 грн., а також судові витрати. Свої вимоги обгрунтовув тим, що відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачеві ОСОБА_4 кредит в іноземній валюті в сумі 60 000,00 дол. США, а відповідач зобов'язався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 27.09.2026 року. Водночас між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 було укладено договір поруки. Відповідачі свої зоб'язання належним чином не виконували, у зв'язку з чим утворилася вказана заборгованість за кредитним договором,яку добровільно вони не погасили.

Не погоджуючись з цим позовом ОСОБА_5 звернувся до суду з зустрічним позовом до відповідача ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_4 про визнання поруки припиненою.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2017 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 40 196,75 дол. США, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 189,12 грн.,а також витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1 827,00 грн. з кожного.

Зустрічний позов ОСОБА_5 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову. Представник відповідачів посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи, неналежну правову оцінку фактичних обставин справи, пропуск строку позовної давності та не урахування судом тієї обставини, що розрахунок заборгованості позичальника здійснено невірно, що він є необґрунтованим та недоведеним. Зазначає, що судом першої інстанції незаконно ухвалене оскаржуване рішення, оскільки в той час у провадженні Апеляційного суду м. Києва перебувала апеляційна скарга відповідача на ухвалу про відкриття провадження у справі,що розрахунок заборгованості є не належним,що відповідачі не повідомлялися про дострокове повернення кредиту,процентна ставка за користування кредитом збільшена без погодження з ними та позивачем пропущено позовну давність щодо вимог до поручителя. Вважає, що суд першої інстанції неправомірно відмовив відповідачу у задоволенні зустрічного позову про визнання поруки припиненою.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України (у редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIIIапеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із вищевикладеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

В суді апеляційної інстанції представник відповідачів ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» Реутов О.Є. заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги кредитора та стягнувши солідарно з боржника та поручителя на користь банку кредитну заборгованість, суд виходив з того, що відповідачами неналежним чином виконувалися договірні зобов'язання щодо сплати кредиту, вважав встановленими обставини дійсності поруки, а тому правові підстави для визнання договору поруки припиненим із застосуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України відсутні.

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення зобов'язання боржником, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст.553, ч.1 ст.554 ЦК України).

Частиною 4 статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом 27.09.2005 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 3302-08 ОФ Н. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору банк зобов'язався надати, а позичальник належним чином використовувати та повернути банку кредит в іноземній валюті в сумі 60 000,00 дол. США у порядку та на умовах, зазначених у данному договорі (а.с. 5 Т. 1).

Надання кредиту здійснюється у наступний термін: з 27.09.2005 року по 27.09.2026 року.

Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 5.11., 7.4., ч. 2 п. 9.2. цього договору. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на відповідний рахунок банку (п.п. 1.2.1., 1.2.2.).

Відповідно до п.п. 1.3.1. кредитного договору за використання кредитних коштів у межах установленного терміну кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 12,5 % річних.

Банк у повному обсязі виконав свої зобов'язання за вказаним кредитним договором та надав позичальниці кредит в обумовленому договором розмірі. Зазначене підтверджується випискою з особового рахунку ОСОБА_4 й що спростовує доводи апеляційної скарги щодо не отримання нею кредитних коштів.

Разом із цим ОСОБА_4 свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів,сплати процентів за користування ними виконувала не належним чином ,внаслідок чого в неї виникла заборгованість станом на 15.12.2014 року : - по кредиту у розмірі 1 842.17 дол.США та по процентах - 2 960.75 дол.США.

Згідно з умовами договору поруки № 3302 від 27.09.2005 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5, поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору № 3302-08 ОФ Н від 27.09.2005 року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с. 13 Т. 1).

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів, за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених в вищеназваному кредитному договорі. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань по договору поруки (п. 1.3., 1.4., 1.5.).

Договір поруки підписаний ОСОБА_4, ОСОБА_5 та містить детальний опис його предмету.

15.12.2014 року ПАТ «УкрСиббанк» надіслало письмові вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про погашення заборгованості по наданому кредиту та сплату процентів за користування (а.с. 47-50 Т. 1).

У даних вимогах зазначено, що у випадку неусунення порушень на 32 день з дня отримання вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги - з 41 календарного дня з дати відправлення повідомлення, боржник та/або поручитель повинні достроково повернення кредит у повному обсязі з нарахованими процентами, а відтак доводи апеляційної скарги щодо непред&q?ар;явлення банком вимоги про дострокове повернення кредиту є безпідставними.

Відповідачі не заперечують того, що заборгованість по кредиту ними не була погашена, а відтак позивач мав право згідно до п.5.5,5.6 Кредитного договору та п.2.2. Договору поруки змінити термін виконання основного зобов'язання та достроково витребувати суму кредиту у повному обсязі.

З урахуванням положень статті 526 ЦК України та встановлених обставин про направлення відповідачам вимоги про дострокове виконання зобов'язання, строк пред'явлення вимоги до поручителя про повернення коштів необхідно обчислювати з моменту настання строку виконання зобов'язання у зв'язку із застосування права на повернення кредиту достроково.

З даним позовом до відповідачів банк звернувся 01.04.2015 року, надіславши його поштою ( а.с.54), тобто в межах шестимісячного строку з дня настання строку виконання основного зобов'язання, а тому порука згідно частини четвертої статті 559 ЦК України не припинилася.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги про безпідставне підвищення процентної ставки банком з огляду на те, що таке було передбачено п.9.2 Кредитного договору, листом за вих.№ 029394 від 19.02.2008 року позивач повідомив позичальника, що запроваджує нову систему нарахування відсотків за користування кредитом і заперечень від останньої не надходило, вона повертала кредитні кошти з урахуванням здійснених змін, що враховуючи положення ч.2,3 ст.205,ч.2 ст.642 ЦК України свідчить про прийняття пропозиції

Поданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає умовам договору, відповідачами він не спростований, свого розрахунку ними не подано ,а відтак колегія суддів вважає,що розмір заборгованості визначений судом першої інстанції вірно.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову та солідарне стягнення з відповідачів кредитної заборгованості. Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постановлення оскаржуваного судового рішення з підстав знаходження в апеляційному суді апеляційної скарги відповідачів на ухвалу про відкриття провадження є необґрунтованими, оскільки ухвала про відкриття провадження неодноразово оскаржувалася ними, тричі у відкритті апеляційного провадження було відмовлено. Дійсно ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29.11.2017 року чергова апеляційна скарга відповідачів на ухвалу про відкриття провадження в даній справі залишалася без руху, проте до Апеляційного суду м. Києва було надано виділені матеріали, що перевірено колегією суддів шляхом отримання інформації з обліково-статистичної картки. Крім того, на час постановлення ухвали справа вже була розглянута по суті.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного її тексту може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач :

Судді :

Повний текст постанови складений : 18 червня 2018 року