Постанова

Іменем України

06 червня 2018 року

м. Київ

справа № 521/10210/16-ц

провадження № 61-29059св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_5,

відповідачі: Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, Одеська міська рада, виконавчий комітет Одеської міської ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_5, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2017 року у складі судді Маркарової С. В. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області

від 18 липня 2017 року у складі колегії суддів: Сегеди C. M., Журавльова О. Г., Кононенко Н. А.,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2016 року ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_5, звернувся до суду з позовом до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що він, як дитина-сирота та дитина, позбавлена батьківського піклування, 03 березня 2009 року внесений до списку осіб, що потребують позачергового забезпечення житлом при Малиновській районній адміністрації Одеської міської ради. Разом із ним до списків включено доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначав, що житлове питання не вирішувалося протягом семи років, відповідачі не вчинили передбачених законом дій для забезпечення його житлом позачергово протягом одного місяця з дня зарахування на квартирний облік.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_5, просив суд: визнати незаконною бездіяльність Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради щодо незабезпечення у строки, передбачені законом впорядкованим житлом; зобов'язати Одеську міську раду, виконавчий комітет Одеської міської ради придбати за рахунок міського бюджету в межах населеного пункту м. Одеса однокімнатну квартиру, яка відповідає санітарним та технічним нормам; зобов'язати Одеську міську раду, виконавчий комітет Одеської міської ради передати придбану квартиру у розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради; зобов'язати Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради вчинити дії по передачі такої квартири на виконання рішення суду у користування позивача та його малолітньої дочки.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 18 липня 2017 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_5, відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, мотивовано тим, що при вирішенні питання про забезпечення позивача впорядкованим житлом відповідачі діяли в межах своїх повноважень та у спосіб, встановлений законом, бездіяльності не допустили, оскільки забезпечення позивача житлом поза списком осіб, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень є використанням права в порушення вимог ЖК України, несправедливим по відношенню до таких самих громадян, які знаходяться у списку з більш раннього часу, що в свою чергу виключає задоволення судом вимог ОСОБА_4 про визнання незаконною бездіяльності відповідачів і зобов'язання їх вчинити певні дії.

У серпні 2017 року ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_5, подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди під час ухвалення рішення не застосували закони, які підлягають застосуванню, а саме: Конституцію України, ЖК Української РСР, Закон України «Про житловий фонд соціального призначення», Закон України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що позивач ОСОБА_4 є сиротою у зв'язку зі смертю матері та позбавленням батька батьківських прав.

ОСОБА_4 разом з донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на квартирному обліку складом сім'ї 2 особи в списку громадян, які мають право на позачергове отримання житла за № 178, в списку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які перебувають на квартирному обліку при Малиновській районній адміністрації Одеської міської ради за № 20.

Відповідно до статті 46 ЖК України поза чергою жилі приміщення надаються дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім'ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною третьою статті 46 ЖК України громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов асоціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування.

Після досягнення 18 років такі діти протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання.

Після завершення перебування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у відповідних закладах для таких дітей, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї або завершення терміну піклування над такими дітьми та в разі відсутності в таких дітей права на житло обласні, Київська та Севастопольська міські, районні державні адміністрації, органи місцевого самоврядування забезпечують дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа протягом місяця у позачерговому порядку впорядкованим соціальним житлом.

Порядок забезпечення соціальним житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа затверджується Кабінетом Міністрів України. Соціальне житло, що надається дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа для проживання, має відповідати санітарним і технічним вимогам.

Встановлено, що 08 липня 2015 року позивач звертався до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради із заявою про надання йому житлового приміщення поза списком, в якому він перебуває, з посиланням не те, що він має право на отримання цього житла в позачерговому порядку, на яку остання своїм листом від 23 липня 2015 року № с-1112 повідомила позивачу, що надання йому житлової площі на його вимогу поза списком порушить права на отримання житлової площі осіб, належних до відповідної категорії та які перебувають на квартирному обліку з більш раннього часу.

Листом від 04 серпня 2015 року № 113/с Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради позивачу надана аналогічна відповідь.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, повно та всебічно дослідивши докази у справі (стаття 212 ЦПК України 2004 року), встановивши, що позивач забезпечений тимчасовим соціальним житлом та перебуває на квартирному обліку в списку громадян, які мають право на позачергове отримання житла за № 178, в списку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які перебувають на квартирному обліку при Малиновській районній адміністрації за № 20, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки забезпечення позивача житлом поза списком осіб, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень є використанням права в порушення вимог ЖК України, несправедливим по відношенню до таких самих громадян, які знаходяться у тому ж самому списку з більш раннього часу.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 18 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П.Курило

М. Є.Червинська