Справа № 426/6279/18
РІШЕННЯ

іменем України

15 червня 2018 року Сватівський районний суд

Луганської області

У складі головуючого судді Половинки В.О.

За участю секретаря судового засідання Фурсової Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача . адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Сватове в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому прохає розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 07 червня 2003 року.

В судове засідання позивач не зявилася, в своїй заяві просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Васильєва».

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин.

Враховуючи, що сторони були повідомлені про час та місце судового засідання належним чином, відповідач не зявився в судове засідання, не повідомив суд про причини своєї неявки, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд, беручи до уваги заяву позивача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії І-ЕД № 112234 від 07.06.2003, між позивачем та відповідачем відділом реєстрації актів громадянського стану Краснодонського міського управління юстиції Луганської області, зареєстровано шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 6).

Як вбачається із позовної заяви, сімейне життя між позивачем і відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та несумісність характерів, через що виникали постійні сварки, що є перешкодою для подальшого існування сімї. Наразі шлюбні стосунки були припинені, наразі сторони мешкають окремо. Від своїх відносин мають спільну дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9). Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримуються, наміру продовжувати спільне життя сторони не мають. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місце проживання неповнолітньої дитини сторони не заявляють.

Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити за нею прізвище «Васильєва».

Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 206, 223 ч.3п.1, 263, 265, 273 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зареєстрований 07 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Краснодонського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 106.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Васильєва».

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Сватівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Луганської області або через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_6