Постанова

Іменем України

6 червня 2018 року

м. Київ

справа № 711/6199/16-ц

провадження № 61-19127 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Фаловської І. М., Штелик С. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»,

представник відповідача - Мельниченко ОлександрДмитрович,

відповідач - представництво фармацевтичного заводу «Польфарма» С. А.,

третя особа - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2016 року в складі судді Кондрацької Н. М. та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2017 року в складі суддів: Карпенко О. В., Бородійчука В. Г., Фетісової Т. Л.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування»), представництво фармацевтичного заводу «Польфарма» С. А. (далі - представництво ФЗ «Польфарма» С. А.), третя особа - ОСОБА_5, про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовна заява мотивована тим, що 24 березня 2016 року у результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), що сталася в м. Черкасах за участю автомобіля Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_5, було пошкоджено автомобіль Renault Clio 5.4, державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3, застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», до якої позивач звертався, проте не погодився з визначеним страховиком розміром страхового відшкодування.

Посилаючись на те, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт становить 66 609 грн, після уточнення позовних вимог ОСОБА_6 просив стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» 49 000 грн страхового відшкодування, з ФЗ «Польфарма» С. А. 18 609 грн у відшкодування майнової шкоди та 4000 грн у відшкодування витрат, понесених ним на оренду протягом місяця іншого автомобіля.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_3 49 000 грн страхового відшкодування та 378,05 грн у відшкодування судового збору. Стягнуто з представництва ФЗ «Польфарма» С. А. на користь ОСОБА_3 17 609,00 грн у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП та 378,05 грн у відшкодування судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач має право на відшкодування страховою компанією реальних витрат, понесених ним на відновлення та ремонт пошкодженого у ДТП автомобіля у межах страхового покриття (за вирахуванням франшизи) та власником автомобіля, з вини водія якого сталося ДТП.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновок суду про задоволення позову є правильним, оскільки страхова компанія не виконала свого зобов'язання по виплаті позивачу страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах лімітів відповідальності страховика.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПрАТ «АХА Страхування», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд неправильно застосував положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо порядку розрахунку та виплати страхового відшкодування, не врахував вимоги до методики оцінки колісних транспортних засобів, які експлуатуються більше 7 років та коефіцієнта фізичного зносу і вимоги до оформлення результатів такої оцінки. Страхова компанія зазначає, що не отримувала заяву про виплату страхового відшкодування, тому не порушувала прав позивача або третіх осіб, крім того, не погоджується з розміром страхового відшкодування, посилаючись на висновок за результатами експертного авто-товарознавчого дослідження, що отримувався страховою компанією.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

19 квітня 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Суд встановив, що 24 березня 2016 року у м. Черкасах сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля Renault Clio 5.4, державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3 та автомобіля Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_5

Винним у спричиненні ДТП визнано водія автомобіля Dacia Logan, постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2016 року в справі № 711/3098/16-ц ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Представництво «Фармацевтичний завод «Польфарма» С. А. застрахувало цивільно-правову відповідальність водія автомобіля Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 у ПрАТ &q? А;Страхова компанія &q?тр;АХА Страхування&qut;; за полісом обов'язкового страхування.

Позов у справі пред'явлений до страхової компанії та представництва ФЗ «Польфарма» С. А.

Статтею 95 Цивільного кодексу України передбачено, що представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» представництво іноземного суб'єкта господарської діяльності - установа або особа, яка представляє інтереси іноземного суб'єкта господарської діяльності в Україні і має на це належним чином оформлені відповідні повноваження.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 130 ЦПК України 2004 року суд вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Відповідно до статей 29, 30 ЦПК України 2004 року здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Суд розглянув спір по суті, заявлений до представництва ФЗ «Польфарма» С. А., яке не має статусу юридичної особи та не може нести права та обов'язки відповідача в суді.

За таких обставин, суд мав вирішити питання залучення до участі у справі належного відповідача.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при пошкодженні транспортного засобу страховою компанією відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту їх фізичного зносу.

У разі наявності різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля (з урахуванням зносу деталей), у особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність виникає обов'язок відшкодувати різницю між страховою виплатою і фактичним розміром шкоди (стаття 1194 ЦК України).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

ОСОБА_3 на підтвердження вартості відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП автомобіля надав акти виконаних робіт від 3 червня 2016 року № 1683/1 та від 8 червня 2016 року № 1683, складені та підписані між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7, на загальну суму 66 609 грн без ПДВ.

ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» визнало страхове покриття після вирахування франшизи у сумі 19 192,50 грн на підставі висновку за результатами експертного автотоварознавчого дослідження від 22 серпня 2016 року № 01.101.16.0001572.

Відповідно до пунктів 1.2 та 1.3 Методики товарознавчої експертизи та колісних транспортних засобів (далі - Методика), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 145/5/2092, методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Вимоги Методики є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин.

Пункт 1.6 Методики визнає відновлювальний ремонт (або ремонт) як комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості (пункти 8.1 та 8.3 Методики).

Пунктом 7.38 Методики передбачено, що значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Суд не досліджував наданий ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» висновок за результатами експертного автотоварознавчого дослідження від 22 серпня 2016 року № 01.101.16.0001572, не встановив вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Clio 5.4, державний номерний знак НОМЕР_2, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ та розмір збитку без врахування фізичного зносу транспортного засобу.

За таких обставин фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, у справі не встановлені.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки суд касаційної інстанції не може встановлювати обставини та надавати їм оцінку, вирішувати питання залучання до участі у справі належного відповідача, тому постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька

Судді:А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

І. М. Фаловська

С. П. Штелик