Справа №463/4867/17
Провадження №2/463/692/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія управління проектами «Акрополь» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія управління проектами «Акрополь» заборгованості в сумі 26 173,05 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01.11.2012р. між сторонами укладено договір найму № 41/01-11-12, відповідно до якого позивач надав відповідачу в строкове платне користування на строк до 31.12.2017р. приміщення першого поверху виробничого корпусу, позначене в технічному паспорті цифрою 2, площею 86,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 . Згідно умов даного договору, орендна плата на місяць за наймане приміщення становить 1732 грн. без ПДВ, а розмір орендної плати за кожний місяць визначається наймодавцем шляхом коригування розміру місячної плати за попередній місяць на індекс інфляції. В разі несвоєчасного перерахування плати, сплачується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня за кожен день прострочення. Крім того, 01.11.2012р. між сторонами укладено інший договір, згідно якого відповідач взяв на себе обов`язок відшкодувати наймодавцю витрати на утримання нерухомого майна та наданих комунальних послуг пропорційно до займаної площі. В порушення умов таких договорів відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим заборгованість з орендної плати та експлуатаційних витрат за період з 11.07.2016р. по 11.09.2017р. в розмірі 21800,66 грн., а також три відсотки річних від суми боргу в розмірі 356,87 грн., пеню в розмірі 2535,17 грн., а також інфляційні втрати в розмірі 1480,35 грн. просив стягнути в примусовому порядку.

В процесі розгляду справи позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог від 12.03.2018р., до якої долучив докази направлення такої заяви відповідачу. У зв`язку з тим, що відповідач станом на 13.03.2018р. не звільнив займаних приміщень та продовжує ними фактично користуватись не вносячи орендної плати, загальний розмір заборгованості становить 52 705,62 грн., з яких 45 461,67 грн. сума основного боргу, 4731,37 грн. пеня, 526 грн. три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, 1986,58 грн. інфляційні втрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Скерував до суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не направив. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 01.11.2012р. між позивачем та відповідачем укладено договір найму № 41/01-11-12 (а.с.6-7), за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове, оплатне користування окремі нежитлові приміщення, що розміщені на території за адресою АДРЕСА_1 , а саме приміщення першого поверху виробничого корпусу, позначене в технічному паспорті цифрою 2, загальною площею 86,6 кв.м. Згідно п. п. 5.1, 5.3 договору, орендна плата на місяць за наймані приміщення становить 1732 грн. без ПДВ. Розмір плати за кожний місяць визначається наймодавцем шляхом коригування розміру місячної плати за попередній місяць на індекс інфляції.

Згідно акту приймання-передачі від 01.11.2012р. (а.с.9), нежитлові приміщення передані відповідачу.

На підставі укладених в подальшому додаткових угод до договору найму (а.с.10, 11, 12, 13), термін дії договору в кінцевому продовжено до 31.12.2017р.

Крім того, 01.11.2012р. між сторонами укладено інший договір № 41/01-11-12 (а.с.14-15), відповідно до якого наймодавець забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а також утримання прибудинкової території, а наймач бере участь у витратах наймодавця на виконання робіт пропорційно до займаної площі, що становить 3,77 % від загальної площі будівлі.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642 643 ЦК України.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом положень частини першої статті 530 ЦК якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не належним чином виконує взяті на себе зобов`язання. 13.06.2017р. ним отримано претензію позивача про необхідність сплати заборгованості та звільнення приміщення в триденний термін (а.с.41). Доказів виконання вимог такої претензію суду не надано.
Відповідно до п. 9.2.1 договору найму, в разі несвоєчасного перерахування плати власнику сплачується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.
Згідно розрахунку позивача, який перевірений та прийнятий судом як такий, що зроблений фахово у відповідності до умов договору (а.с.17, 18-39, 40, 89-99, 118, 119), загальний розмір заборгованості становить 52 705,62 грн., з яких 45 461,67 грн. сума основного боргу, 4731,37 грн. пеня, 526 грн. три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, 1986,58 грн. інфляційні втрати.
Таким чином, суд приходить до висновку, що суму боргу в розмірі 52 705,62 грн. з відповідача слід стягнути в примусовому порядку.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача налужить стягнути судовий збір в розмірі 1600 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.4).
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,81,82,141,223,263-265,268,280-282 ЦПК України, ст. ст. 3, 15, 16, 509, 526, 625, 626, 628, 638, 642, 643, 651, 653, 759, 762 ЦК України, суд,
в и р і ш и в:
Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія управління проектами «Акрополь» (м. Львів, вул. Вітовського, 18, ) заборгованість в розмірі 52 705,62 грн. (п`ятдесят дві тисячі сімсот п`ять грн. шістдесят дві коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія управління проектами «Акрополь» 1600 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Леньо С. І.