Справа № 200/8022/17
Провадження № 2/200/2859/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

«27» квітня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Дніпропетровської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання договору припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.

В обгрунтування позовних вимог зазначив наступне.

04 червня 2007 року між позивачем та АКБ СР «Укрсоцбанк» було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 07.1/158-7, відповідно до умов якого позивачу надано кредит окремими частинами, зі сплатою 11% річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеному договором, в межах максимального ліміту заборгованості до 270000,00 доларів США, та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 03 червня 2022 року. В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобовязань з погашення кредиту та інших платежів за вказаним договором, укладено договір з майновим поручителем ОСОБА_2, яка передала кредитору в іпотеку нерухоме майно. Крім того, з поручителем ОСОБА_2 укладено договір поруки. Рішенням суду від 06 квітня 2016 року визнано припиненим договір поруки від 04.06.2007 року, укладений між АКР СР «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1. За умовами договору про надання відновлювальної кредитної лінії, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником обовязків, визначених договором, протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, а відповідно позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. 01 жовтня 2010 року на адресу позивача ОСОБА_3 обласною філією «Укрсоцбанку» було направлено листа, в якому банк повідомив, що в звязку з невиконанням обовязків, визначених п.3.3.8 договору № 07.1/158-7 від 04.06.2007 року більш ніж на 90 днів, строк користування кредитом відповідно до п.4.4 вважається таким, що сплив. Крім того, зазначений лист містив вимогу погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти та штрафні санкції. Позивач вказує, що предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості, відповідач змінив строк виконання основного зобовязання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевий строк виконання її умов, а саме з 02.10.2010 року. До цього часу банк не звернувся до суду з відповідними вимогами до позивача як боржника за договором кредиту, в звязку з чим позивач вважає, що строк позовної давності, встановлений для звернення до суду, сплив.

На підставі викладеного, позивач просив суд визнати договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 07.1/158-7, укладений 04.06.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та позивачем, припиненим.

Ухвалою суду від 19 травня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Дніпропетровської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання договору припиненим та призначено до розгляду в судовому засіданні на 03 жовтня 2017 року.

05 березня 2018 року представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 05 березня 2018 року визначено здійснювати судовий розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Дніпропетровської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання договору припиненим, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з призначенням судового засідання на 04 квітня 2018 року. Встановлено відповідачу десятиденний термін з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач, який обізнаний про наявність в провадженні суду зазначеної справи, що підтверджується заявою представника відповідача про ознайомлення з матеріалами справи, належним чином повідомлений про розгляд справи судом, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2018 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступне.

04 червня 2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 07.1/158-7.

Відповідно до п.1.1.1 вказаного договору позивачу надано кредит окремими частинами, зі сплатою 11% річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеному договором, в межах максимального ліміту заборгованості до 270000,00 доларів США за визначеним у договорі графіком, та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 03 червня 2022 року.

Відповідно до п.4.4 договору, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених договором, протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, а відповідно позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції.

В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобовязань з погашення кредиту та інших платежів за вказаним договором, Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (кредитор), ОСОБА_2 (поручитель) та ОСОБА_1 (позичальник) 04 червня 2007 року укладено договір поруки.

Крім того, 04.06.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (іпотекодержатель), ОСОБА_2 (іпотекодавець) укладено іпотечний договір № 492 з метою забезпечення ОСОБА_1 виконання своїх зобовязань з погашення кредиту та інших платежів за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 07.1/158-7.

01 жовтня 2010 року на адресу позивача ОСОБА_3 обласною філією «Укрсоцбанку» було направлено листа № 04-06/96-6155, в якому банк повідомив, що в звязку з невиконанням обовязків, визначених п.3.3.8 договору № 07.1/158-7 від 04.06.2007 року більш ніж на 90 днів, строк користування кредитом відповідно до п.4.4 вважається таким, що сплив. Крім того, зазначений лист містив вимогу погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти та штрафні санкції. Банком визначено розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 01.10.2010 року за вказаним кредитним договором: заборгованість за кредитом 197964,54 долари США; заборгованість за відсотками- 17112,53 долари США; пеня 9752,78 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 2 грудня 2015 року у справі № 6-1707цс15, Пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом є зміною строку виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності. Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевий строк виконання її умов.

Отже, предявивши 01.10.2010 року вимогу про повне дострокове погашення заборгованості, відповідач змінив строк виконання основного зобовязання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевий строк виконання її умов, а саме з 02.10.2010 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідпо до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно статті 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами позивача про те, що перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється з дня настання строку виконання основного зобовязання, у даному випадку, у звязку із застосуванням кредитором права на повернення кредиту достроково.

Позивач стверджує, що до цього часу банк не звернувся до суду з відповідними вимогами до позивача як боржника за договором кредиту.

Відповідач вказане твердження не спростував та не надав доказів, що ним заявлено позов до суду про стягнення з ОСОБА_1 боргу за вказаним кредитним договором.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Дніпропетровської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання договору припиненим задовольнити.

Визнати договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 07.1/158-7, укладений 04.06.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, припиненим.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Дніпропетровської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 650 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Е.В. Женеску