СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м.Снігурівка

Справа № 485/534/18

Провадження № 2-о/485/43/18

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Фортуни Т.Ю.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду №3 в м.Снігурівка цивільну справу за заявою ОСОБА_2 (57311, Миколаївська область, Снігурівський район, с.Євгенівка, вул.Садова, 34, РНОКПП НОМЕР_1), заінтересована особа: Василівська сільська рада Снігурівського району Миколаївської області (57310, Миколаївська область, Снігурівський район, с.Василівка, вул.Шевченка, 51-а, ) про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини,

встановив:

05 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини із померлою 30 червня 2013 року матір'ю ОСОБА_3, вказавши, що такий факт не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини за заповітом.

У судове засідання учасники процесу не з'явилися, про день, час та місце розгляд справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Заявник подала суду заяву про слухання справи в її відсутність та просила про її задоволення.

Представник заінтересованої особи письмовою заявою просив про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню за таких обставин.

30 червня 2013 року в с.Євгенівка Снігурівського району Миколаївської області померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ФП №181454, виданого 03 липня 2013 року за актовим записом №19 Виконавчим комітетом Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.7).

Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 04 квітня 2018 року за вих.№2063, ОСОБА_2 з 2008 року і до дня її смерті проживала разом з матір'ю ОСОБА_3 по вул.Садовій, 11 в с.Євгенівка Снігурівського району Миколаївської області (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на житловий будинок №11 по вул.Садовій в с.Євгенівка Снігурівського району Миколаївської області. Право власності спадкодавця на вказане майно підтверджується договором міни домоволодіннями від 18 вересня 2000 року, який посвідчено на товарній біржі «Смарагд-Південь» (а.с.5) та реєстраційним посвідченням права власності на вказане домоволодіння, виданим Снігурівським бюро технічної інвентаризації 30 жовтня 2000 року (а.с.6).

Згідно заповіту, складеного та посвідченого секретарем Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області 06 листопада 2007 року, реєстровий номер 579, за життя ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження відносно свого майна на користь доньки ОСОБА_2 Отже, спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 є заявник. Ступінь родинних зв"язків підтверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про укладення шлюбу на підтвердження зміни прізвища (а.с.28).

За інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за № 51767597, датою видачі 02 травня 2018 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася. Тобто, інші спадкоємці за прийняттям спадщини не зверталися.

09 вересня 2017 року державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_5 надано роз'яснення, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом необхідно надати докази прийняття спадщини (а.с.5).

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду Ураїни від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з акта депутата Виконавчого комітету Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області на а.с.11 заявник ОСОБА_2 з 2008 року до дня смерті у 2013 році проживала разом з матір'ю ОСОБА_3 по вул.Садовій, 11 в с.Євгенівка Снігурівського району Миколаївської області, за якою здійснювала догляд у зв'язку з хворобою.

Відповідно до ч.6 ст.29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання. Це означає, що особа є вільною у виборі місця проживання і може мати декілька місць проживання, а зареєстрованим може бути лише одне місце проживання. Відмінність місця реєстрації заявника в с.Євгенівка Снігурівського району Миколаївської області по вул.Садовій, 34 і фактичного місця її проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, не суперечить вимогам закону.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тобто, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для заявника юридичне значення на посвідчення спадкових прав.

Керуючись ст.ст. 4,5,7,12,81, 263-265,294, 319 ЦПК України, суд,

ухвалив:

заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Василівська сільська рада Снігурівського району Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини задовольнити;

встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом зі спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла 30 червня 2013 року, за адресою: с.Євгенівка Снігурівського району Миколаївської області, вул.Садова, 11.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Т.Ю.Фортуна