Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судового засідання Гончарової К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 до Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа - Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до Василівського районного суду з позовом, у якому просить визнати за позивачем право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 73,5 кв.м., у тому числі житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», погріб літ. «Г», вбиральня літ. «Д», огорожа №1. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, прийняла спадщину, але оформити її в нотаріальній конторі не може, оскільки правовстановлюючі документи, що підтверджували б право власності спадкодавця на будинок та землю відсутні.

Ухвалою Василівського районного суду від 02 травня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Василівського районного суду від 21 травня 2018 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з'явилися, представник позивача надала суду заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник відповідача Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги зазначені в позовні заяві вирішити на розсуд суду.

Представник третьої особи Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі.

У зв'язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно чч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно довідки Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області №59 від 02.04.2018 року, ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала та була зареєстрована на момент смерті за адресою: АДРЕСА_1. На день смерті разом з нею за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований та не зареєстрований по теперішній час.

Як встановлено з матеріалів спадкової справи №292/2010, заведеної Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області, 13 вересня 2002 року ОСОБА_4, склала заповіт, яким все належне їй майно із чого б воно не складалося, все те, що буде належати їй на день смерті, і на що за законом вона матиме право, заповідала ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заповіт посвідчений секретарем Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області Іванченко Л.І., зареєстрований у реєстрі за №84.

09 листопада 2010 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Інших спадкоємців крім ОСОБА_1, після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, не має.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї

особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

При вирішенні спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема: ЦК УРСР 1963 року, Законом України від 07 грудня 1990 року №553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затв. заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно довідки Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області №60 від 02.04.2018 року, виданою в тому, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 згідно погосподарської книги №7 за 2006-2010 роки, особовий рахунок № НОМЕР_3, числиться за громадянкою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зважаючи на реєстрацію вказаного житлового будинку в погосподарській книзі за померлою ОСОБА_4 за її життя у виконкомі Приморської сільської ради та визнання права власності на вказаний будинок рішенням виконкому Василівської районної ради народних депутатів, остання мала вищевказаний будинок на праві особистої власності, відповідно до діючої на той час ст.13 Конституції СРСР, ст.101, ст.128, ст.134, ст.ст.224-227 ЦК УРСР (редакції 1963 року).

Згідно довідки Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області №1256 від 20.04.2018 року, у громадянки ОСОБА_4, згідно земельно-кадастрової книги знаходилась в користуванні земельна ділянка загальною площею 0,40 га (0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,15 га для ведення особистого селянського господарства), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та була надана в користування рішенням правління колгоспу «Першотравневий» від 20.02.1996 року №5.

Неможливість для позивача оформлення спадщини в нотаріальній конторі підтверджено постановою нотаріуса від 13 лютого 2018 року №96/02-31 (а.с.12), якою позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у вигляді житлового будинку, який належав спадкодавцю та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, враховуючи, що житловий будинок АДРЕСА_1, належав на праві власності померлій ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, належним чином прийняла спадщину після її смерті, інші спадкоємці відсутні, правовстановлюючі документи на будинок відсутні, що унеможливлює отримання позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, тому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 263-265, 280- 282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа - Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 73,5 кв.м., у тому числі житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», погріб літ. «Г», вбиральня літ. «Д», огорожа №1, в порядку спадкування за заповітом після смерті - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення викладено і підписано 06 червня 2018 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О.Нікандрова