АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1923/18 Справа № 199/9334/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ткаченко І.Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О. Пищиди М.М.

за участю секретаря Кравцової Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за скаргою ОСОБА_2, заінтересована особа: Державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3, на дії державного виконавця

за апеляційною скаргою Амур-Нижньодніпровський ВДВС міста Дніпра Головного ТУЮ у Дніпропетровській області

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

29 червня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою про визнання дій державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 04.10.2016 року незаконною, зобовязання державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 відновити виконавче провадження та здійснити заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» щодо стягнення майна боржника для виконання судового рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14.01.2016 року № 199/9334/15-ц. Заявник посилається на те, що відповідно до рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2016 року №199/9334/15-ц позовні вимоги заявника про стягнення грошових коштів були задоволені та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму в розмірі 33 295 грн. разом із судовими витратами по справі на суму 487 грн. На підставі виконавчого листа № 2/199/529/16, виданого 11.04.2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська, постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 17.05.2016 року, було відкрито виконавче провадження №ВП 51143677. В рамках виконавчого провадження постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 17.05.2016 року № ВП 51143677 на майно боржника ОСОБА_4 був накладений арешт та заборонено його відчуження. Оскільки в ході здійснення виконавчих дій державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 не було здійснено належних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» у вигляді здійснення опису, оцінки та реалізації майна боржника, тому заявник був вимушений звернутись до суду зі скаргою на його дії, в результаті чого, ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 17.01.2017 року дії державного виконавця були визнані неправомірними, зобовязано здійснити заходи передбачені Законом України «Про виконавче провадження» щодо звернення стягнення на майно боржника для виконання судового рішення від 14.01.2016 року по справі №199/9334/15 (2/199/529/16). Однак ухвала суду від 17.01.2017 року виконана не була, і після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження 15.06.2017 року заявнику стало відомо про наявність постанови державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 04.10.2016 року про повернення виконавчого документу стягувану через невиявлення у боржника майна, яку заявник не отримував, а в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази стосовно направлення даної постанови сторонам виконавчого провадження, і повідомлення про її вручення. Заявник зазначив, що сума до стягнення з боржника ОСОБА_4 становить 33 295,00 грн. та перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, а відтак державний виконавець мав усі законні підстави для проведення відповідних виконавчих дій, зокрема здійснення опису, оцінки та реалізації майна боржника ОСОБА_4, який відповідно до даних Державного реєстру речових прав є власником 62/100 частини домоволодіння за адресою: вул. Богомаза, б.135 у місті Дніпропетровську, а також отримує дохід у вигляді орендних платежів за здачу його в оренду. Окрім цього, заявник вважає, що в ході виконавчого провадження державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 не виконані вимоги ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», щодо проведення перевірки майнового стану боржника. Оскільки державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження не було здійснено ряд виконавчих дій, зокрема опису, оцінки та реалізації майна боржника та перевірки майнового стану боржника ОСОБА_4, тому повернення виконавчого документу стягувачу, є передчасним, у звязку із чим, заявник просив суд скасувати постанову державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 04.10.2016 року №ВП 51143677 про повернення виконавчого документу стягувачу, зобовязати відновити виконавче провадження та здійснити заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» щодо звернення стягнення на майно боржника для виконання судового рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14.01.2016 року № 199/9334/15-ц (а.с.3-4).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2017 року скаргу ОСОБА_2, заінтересована особа: державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3, на дії державного виконавця - задоволено частково.

Скасовано постанову державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 04.10.2016 року №ВП 51143677 про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Провадження в частині заявлених вимоги здійснення державним виконавцем відповідно до Закону всіх необхідних заходів щодо розшуку майна, на яке може бути звернуто стягнення по скарзі ОСОБА_2, заінтересована особа державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3, на дії державного виконавця, про зобовязання державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 здійснити заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» щодо стягнення майна боржника для виконання судового рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14.01.2016 року № 199/9334/15-ц закрито.

В іншій частині скарги - відмовлено (а.с.21-21).

В апеляційній скарзі Амур-Нижньодніпровський ВДВС міста Дніпра Головного ТУЮ у Дніпропетровській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали та постановлення нової, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 (а.с.а.с.33-35,53-55).

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи, що апелянт в своїй апеляційній скарзі фактично оскаржує ухвалу в частині задоволених вимог скарги ОСОБА_2, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість вищевказаного судового рішення в цих межах. В іншій частині судове рішення першої інстанції не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду в оскаржуваній частині слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом 1 інстанції встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.01.2016 року № 199/9334/15-ц позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів були задоволені та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму в розмірі 33 295 грн. та 487 грн. судових витрат по справі.

На підставі виконавчого листа №2/199/529/16, виданого 11.04.2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська, постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 17.05.2016 року, було відкрито виконавче провадження №ВП 51143677.

В рамках виконавчого провадження постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 17.05.2016 року № ВП 51143677 на майно боржника ОСОБА_4 було накладено арешт та заборонено його відчуження.

Постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 04.10.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу через не виявлення у боржника майна, виконавче провадження було закрито.

Суд 1 інстанції задовольняючи частково скаргу та скасовуючи постанову державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 04.10.2016 року №ВП 51143677 про повернення виконавчого документу стягувачеві, керувався ст. 387 ЦПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017 року та виходив з того, що під час розгляду справу в судді 1 інстанції судом встановлено порушення прав та свобод заявника державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП № 51143677, у якому заявник є стягувачем, а тому наявні підстави для задоволення скарги в цій частині.

Із вказаними висновками суду 1 інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Так, за ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» №606-14, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» №606-14, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» №606-14, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, в редакції, яка діяла на час постановляння ухвали, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, заінтересованою особою не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дії, зокрема щодо наявності повідомлення про вручення, про надіслання сторонам виконавчого провадження постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, здійснення державним виконавцем відповідно до Закону всіх необхідних заходів щодо розшуку майна, на яке може бути звернуто стягнення, складання відповідного акту, що повинен бути складеним у разі відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення у випадках передбачених законом.

Колегія суддів погоджується із висновком суду 1 інстанції щодо задоволення скарги ОСОБА_2 в частині скасування постанови від 04.10.2016 року про повернення виконавчого документа стягувану, оскільки державним виконавцем Амур Нижньодніпровського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області не надано належних та допустимих доказів на спростування доводів скарги ОСОБА_2 та здійснення державним виконавцем відповідно до Закону всіх необхідних заходів щодо розшуку майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Доводи апеляційної скарги, щодо необґрунтованого висновку суду 1 інстанції про наявність підстав для скасування постанови від 04.10.2016 року про повернення виконавчого документа стягувану, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої заперечення проти скарги та доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни судового рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду в оскаржуваній частині відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і її слід залишити без змін в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Амур-Нижньодніпровський ВДВС міста Дніпра Головного ТУЮ у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2017 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: