У Х В А Л А

15 червня2018 року

м. Київ

справа № 757/39488/16-ц

провадження № 61-18813 ск 18

Верховний Суд у складі судді другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В.В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 серпня 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Науково-дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексів інфляції, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

18 квітня 2018 року ОСОБА_2 подала особисто до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 серпня 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2018 року. Повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду складено 19 березня 2018 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні позову скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В. В.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, відповідно до частини другої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції.

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що ОСОБА_2 оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови в задоволенні позовних вимог та просить задовольнити її вимоги повністю, стягнувши з НДЕІ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 149 148 грн 48 коп., однак нею не зазначено, що саме включає в себе вказана сума, а тому їй необхідно уточнити вимоги касаційної скарги, а саме: вказати, чи є зазначена сума моральною шкодою, чи вона включає в себе інші складові позовних вимог (середній заробіток за час вимушеного прогулу, заборгованість по заробітній платі).

З урахуванням наведеного та при визначенні розміру моральної шкоди, ОСОБА_2 необхідно сплатити судовий збір у встановлених порядку та розмірі, оскільки вимога про відшкодування моральної шкоди грошима підлягає оплаті в повному обсязі.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 серпня 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2018 року необхідно залишити без руху з наданням їй можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 серпня 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2018 року та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 16 липня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк