Дата документу 05.06.2018
Справа № 334/4423/17
Провадження № 2/334/855/18
05 червня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Баруліної Т.Є.,
при секретарі Куліковій Д.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування - районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району про позбавлення батьківських прав,
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування - районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району про позбавлення батьківських прав. В позові зазначила, що вона, ОСОБА_1, перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 25.08.2007 року, від шлюбу мають дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає з позивачкою.
Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2011року шлюб між сторонами було розірвано. З цього часу відповідач з ними не проживає, вихованням та утриманням дитини не займається, не проявляє відносно неї батьківської уваги та турботи, не піклується про стан її здоров'я, що підтверджується інформаційною довідкою з місця навчання дитини від 21.06.2017р довідкою КЗ «ЗЦПМСД №5» від 09.06.2017р. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини, заборгованість по аліментам на 01.04.2017р. становить 3520,10 грн., відповідно до розрахунку Дніпровського ВДВС м.Запоріжжя. Фактично дитина, знаходяться на її утриманні.

Позивачка, вважає, що така поведінка відповідача є підставою для позбавлення його батьківських прав, тому просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позбавити ОСОБА_2 батьківських прав.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень суду щодо позову не надав.

Представник третьої особи служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради по Дніпровському району Бабця А.О. в судовому засідання позов підтримала та повідомила, що єВисновок органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

Суд вважає можливим, за згодою позивача та її представника, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.280 ЦПК України, за відсутності відповідача.

Вислухавши позивача та її представника, представника служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради по Дніпровському району, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який було зареєстровано 25.08.2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис за №519, що підтверджується свідоцтвом прошлюб серія НОМЕР_2 від 25.08.2007. (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 26.06.2008. (а.с. 5).

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2011року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

20.11.2015 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, та змінила прізвище на ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серія НОМЕР_4 від 20.11.2015. (а.с. 7)

Відповідач ОСОБА_2, з 2011 року, з часу припинення спільного проживання з позивачкою, проживає окремо, не цікавиться життям доньки, її здоров'ям, фізичним та духовним розвитком, вихованням та утриманням дитини не займається, не проявляє відносно неї батьківської уваги та турботи, не піклується про стан її здоров'я, що підтверджується інформаційною довідкою з місця навчання дитини від 21.06.2017р. та довідкою КЗ «ЗЦПМСД №5» від 09.06.2017р. (а.с.9-11)

Відповідач не приймає участі в утриманні дитини, заборгованість по аліментам на 01.04.2017р. становить 3520,10 грн., відповідно до розрахунку Дніпровського ВДВС м.Запоріжжя. (а.с.12)

На підставі ст.ст. 164, 165 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району №05/01-27/0333 від 24.04.2018 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, який був наданий на запит суду, зазначено, що орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району прийшов до висновку, беручи до уваги, що гр. ОСОБА_2 неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до малолітньої доньки, права і інтереси якої повинні бути захищені у встановленому законом порядку, з метою захисту прав та інтересів дитини, вважати за доцільне позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.72-73)

До висновку надані пояснення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що він не заперечує та згоден на позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3. Також додані пояснення малолітньої ОСОБА_3, яка не заперечує проти позбавлення ОСОБА_2 відносно неї батьківських прав, та повідомляє, що вона не памятає коли останнє бачила батька, оскільки зовсім з ним не спілкується, а він її життям та навчанням не цікавиться. (а.с.72-73)

Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав», ухилення від виконання батьківських обов'язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Частиною 8 ст.7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ст. 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з якою слід рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

ОСОБА_3, не заперечує проти позбавлення ОСОБА_2 відносно неї батьківських прав.

За таких обставин суд вважає встановленим, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн.

Керуючись ст. ст.10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ст. ст. 7, 141, 150, 157, 164, 165, 171 Сімейного кодексу України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р., Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав», суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН не відомий), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитись - 14 червня 2018 р.

Суддя: Баруліна Т. Є.