Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/804/18
Провадження № 2-о/376/22/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2018 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді- Віговський С. І.

при секретарі - Кропивлянській С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення, суд, -

встановив:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема належності її матері ОСОБА_3 до польської національності, при цьому зазначила, що вона народилась 03 березня 1977 року в м. Вінниця. Матірю заявника є ОСОБА_3, яка у Свідоцтві про народження , серія ІІ-АМ № 302976 виданого Вінницьким міським відділом РАЦС від 15 березня 1977 року, у графі «національність» помилково зазначена як «українка», що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_3 за національність є «полькою».

Мати заявниці, ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_5, народилася 11 листопада 1953 року у м. Вінниця, була донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (за національністю полька).

У радянські часи належність до польської національності батьками заявника приховувались, оскільки вони боялися приниження віднесення до національних меншин, хоча, враховуючи свою приналежність до польської національності, вважали себе поляками. Вся родина, в тому числі і заявник, також виховувалися відповідно до польських традицій, сповідували римо-католицьку віру, підтримували стосунки зі своїми родичами поляками, які проживають на території Польщі, святкували польські свята тощо.

На теперішній час представництвами республіки Польща надані певні можливості для вивчення польської культури, мови та встановлення національних звязків, спрощеного порядку вїзду до республіки Польща, але зазначені можливості стосуються, здебільшого, етнічних поляків, а саме: осіб, які отримали так звану «Карту поляка». Для її отримання заявник повинен надати докази належності до польсько національності. Без внесення змін до актового запису щодо національності в графі її мами, в якій невірно зазначено національність «українка», заявник з формальних підстав не має можливості отримати наразі «Карту поляка» та в повній мірі продовжувати власну активність щодо встановлення національної ідентичності, вивчення культури та традицій національних меншин.

Заявник бажає відновити свою дійсну національність, як це передбачено Законом України "Про національні меншини".

Виходячи з вищевказаного, заявник просить суд встановити юридичний факт належності її матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до польської національності та встановити факт неправильності (недостовірності) відомостей у графі про національність матері заявника як «українки» у Свідоцтві про народження заявника, серія ІІ-АМ № 302976 виданого Вінницьким міським відділом РАЦС від 15 березня 1977 року.

Заявник у судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, заяву підтримала, просила встановити факт, що має юридичне значення.

Заінтересована особа в судове засідання не зявився, не подавав до суду будь-яких заперечень проти задоволення заявлених вимог.

Судом встановлено наступні обставини.

Із матеріалів справи вбачається, що заявник, народилась 03 березня 1977 року в м. Вінниця. Мати заявниці, ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_5, народилася 11 листопада 1953 року у м. Вінниця, була донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (за національністю полька).

У радянські часи належність до польської національності батьками заявника приховувались, оскільки вони боялися приниження віднесення до національних меншин, хоча, враховуючи свою приналежність до польської національності, вважали себе поляками. Вся родина, в тому числі і заявник, також виховувалися відповідно до польських традицій, сповідували римо-католицьку віру, підтримували стосунки зі своїми родичами поляками, які проживають на території Польщі, святкували польські свята тощо.

На теперішній час представництвами республіки Польща надані певні можливості для вивчення польської культури, мови та встановлення національних звязків, спрощеного порядку вїзду до республіки Польща, але зазначені можливості стосуються, здебільшого, етнічних поляків, а саме: осіб, які отримали так звану «Карту поляка». Для її отримання заявник повинен надати докази належності до польсько національності. Без внесення змін до актового запису щодо національності в графі її мами, в якій невірно зазначено національність «українка», заявник з формальних підстав не має можливості отримати наразі «Карту поляка» та в повній мірі продовжувати власну активність щодо встановлення національної ідентичності, вивчення культури та традицій національних меншин.

Заявник бажає відновити свою дійсну національність, як це передбачено Законом України "Про національні меншини".

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, які досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 11 Конституції України, держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

Відповідно до ст.35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до вимог ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст. 269 ЦК України встановлено, що особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом.

Згідно зі ст.271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національності, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форми та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать вільним засадам суспільства.

Відповідно до ст.3 Конвенції кожна особа, яка належить до національної меншини має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про національні меншини в Україні" до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Згідно зі ст.11 Закону України "Про національні меншини" громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Встановлення факту національної ідентичності заявнику необхідне для впорядкування документів, для реалізації особистих прав - підтвердження польського походження його роду.

В позасудовому порядку встановити факт приналежності до певної національності є неможливим.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що встановлення факту належності матері заявника до польської національності не порушує права та інтереси осіб, остання виросла у родині, яка сповідувала польські традиції та звички польського народу, а тому суд вирішує задовольнити заяву про встановлення юридичного факту.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 30, 76, 81, 263, 214, 215, 235, 256, 259 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт приналежності матері заявника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до національності "полька".

Встановити факт неправильності (недостовірності) відомостей у графі про національність матері заявника як «українки» у Свідоцтві про народження заявника, серія ІІ-АМ № 302976 виданого Вінницьким міським відділом РАЦС від 15 березня 1977 року (актовий запис про народження № 995).

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: http://sk.ko.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Сквирський районний суд, шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_7.