_____________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5947/18
Провадження № 2/520/4741/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранової Ю.О.

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

17 травня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який 17.09.2005 року було зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, про що складено актовий запис за № 1340. Стягнути щомісячно з ОСОБА_2 на користь малолітніх дітей: -ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 2000.00 гривень до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3, -ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі аліменти у розмірі 2000.00 гривень до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку,, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що з 17.09.2005 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в період якого народились діти: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, причиною цього є різні погляди на життя, а також виникаючі між ними сварки та розбіжності по найважливішим життєвим питанням, втрачено почуття любові та поваги.

Також позивач стверджувала, що діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Вказує, що їй матеріально важко утримувати дітей, вона потребує матеріальної допомоги, з урахуванням того, що необхідно оплачувати витрати на харчування, розвиток, одяг, лікування.

Крім того позивач стверджує, що відповідач працездатний, фізично здоровий і може за своїм матеріальним станом надавати дітям допомогу.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М.

Ухвалою судді від 18.05.2018 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

В подальшому, ухвалою суду від 18 червня 2018 року було залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення щомісячно з ОСОБА_2 на користь малолітніх дітей: -ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 2000.00 гривень до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3, -ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі аліменти у розмірі 2000.00 гривень до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду. Продовжено розгляд справи за позовними вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання з'явилась, позовні вимоги в частині розфірвання шлюбу підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також з'явилась, звернувся до суду з заявою, в якій позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 17 вересня 2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1340, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1.

В період вказаного шлюбу у сторін народились діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси було складено актовий запис за № 626 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було складено актовий запис за № 187.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню тому, що родина фактично розпалася і її відновлення неможливе за обставин, зазначених позивачем у позовній заяві. Під час розгляду справи, судом також було встановлено, що у позивача відсутні які-небудь почуття до відповідача, їх шлюбний союз розпався та існує формально.

Згідно роз'яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка - ОСОБА_2, та жінки - ОСОБА_1, й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення. Примирення між сторонами неможливе. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя немає.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Таким чином, в ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні позивача.

Також судом враховується той факт, що один із членів сім`ї (чоловік чи жінка) або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України) й це право підлягає судовому захисту.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Враховуючи викладене та задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

На підставі вище викладеного, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 105 СК України).

Керуючись ст. 141, 180, 181, 182, 184,191,192 Сімейного Кодексу України. ст.ст. 76-81, 141, 264, 265, 430, ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який 17.09.2005 року було зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, про що складено актовий запис за № 1340.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси

Суддя Куриленко О. М.