14.06.2018
Справа №642/2879/18
Провадження №6/642/130/18
У Х В А Л А

14 червня 2018 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Шрамко Л.Л., розглянувши подання головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

14 червня 2018 року до суду звернувся головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, до виконання ним зобов'язань за виконавчим листом №2-754/10 від 29.09.2010

При розгляді подання суд керується вимогами нової редакції ЦПК України, який набрав законної сили і діє з 15.12.2017 згідно Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу та Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VІІІ. Однак, державний виконавець всупереч вимогам чинного законодавства в поданні посилається на положення ст. 377-1 ЦПК України в редакції, що втратила чинність.

Згідно вимог ч.1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Як встановлено ч.3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Водночас, відповідно до ч.4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Реалізація цих прав здійснюється шляхом звернення до суду в порядку ст. 441 ЦПК України з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, яка також визначає, що субєктом звернення до суду є державний або приватний виконавець, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до п. 2 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2015, зареєстрованої Міністерством юстиції України 02.04.2015 за № 489/20802 (надалі Інструкція), подання формується в автоматизованій системі виконавчого провадження на бланку відповідного органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Подання має обов'язково містити:

- для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи - найменування суду, до якого надсилається подання;

- для встановлення заборони в'їзду в Україну іноземців або осіб без громадянства - найменування відповідного органу охорони державного кордону;

- відомості про виконавче провадження (найменування, дата, номер виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, орган (посадова особа), який (яка) видав(ла) виконавчий документ, резолютивна частина рішення, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження, дата відкриття виконавчого провадження тощо);

- прізвище, ім'я та по батькові (за наявності) боржника - фізичної особи, дату народження (число, місяць та рік);

- громадянство боржника - фізичної особи;

- реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію і номер паспорта боржника - фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відмітку у паспорті;

- інформацію про перетинання боржником державного кордону України.

У разі виконання зведеного виконавчого провадження у поданні зазначаються його номер в автоматизованій системі виконавчого провадження, реквізити виконавчих документів, що входять до зведеного виконавчого провадження, суми стягнення за кожним виконавчим документом, загальна сума стягнення з урахуванням суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця тощо;

- обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов'язань;

- резолютивну частину подання.

До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження. У разі виконання зведеного виконавчого провадження до подання додається облікова картка на зведене виконавче провадження. За необхідності до подань державного виконавця, приватного виконавця можуть додаватися копії інших документів.

Однак, державним виконавцем при зверненні до суду із поданням зазначені вимоги п. 2 Інструкції не дотримано, зокрема, подання не сформоване на бланку відповідного органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; не зазначені - загальна сума стягнення з урахуванням суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, інформація про перетинання боржником державного кордону України; обґрунтування та підтвердження ухилення боржника від виконання своїх зобовязань.

Верховним Судом України в Узагальненні судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України від 30.09.2016 зазначено, що: «в аналізі судової практики, здійсненому у грудні 2012 року, ВСУ висловив думку, що в разі неналежного оформлення подання державних виконавців правильною є практика, коли суди залишають подання без руху, надаючи державному виконавцю строк для усунення недоліків, а в разі невиконання такої ухвали повертають ці подання відповідно до ст.121 ЦПК (в ред. 2004р.). Така позиція і зараз визнається правильною».

Відповідно до ч.9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки нормами ЦПК України не передбачене залишення без руху подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України, в даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо залишення без руху позовної заяви (ст.185 ЦПК України).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність залишення подання без руху та надання державному виконавцеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним ухвали.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 441 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 - залишити без руху, надавши строк для усунення зазначених недоліків пять днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити державному викоанвцю, що в іншому випадку подання вважається неподаним і повертається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - Л.Л. Шрамко