У Х В А Л А

14 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 654/761/15-ц

Провадження № 14-231 цс 18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача - Гудими Д. А.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

ознайомилася з матеріалами справи за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 (далі також - позивачі) до ОСОБА_5 (далі також - відповідач) про виділення в натурі 2/3 частин домоволодіння й усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення

за касаційною скаргою відповідача на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 2 лютого 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 19 жовтня 2016 року та

в с т а н о в и л а:

10 березня 2015 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом. Мотивували його тим, що їм належить на праві спільної часткової власності по 1/3 частини від 37/100 домоволодіння АДРЕСА_1 (далі - домоволодіння), інша частина (1/3) належить відповідачу. Вказували, що не можуть дійти згоди з відповідачем щодо реального поділу домоволодіння. У зв'язку з висновком експертизи про неможливість реального поділу домоволодіння та зважаючи на те, що відповідач чинить перешкоди у користуванні майном позивачам, останні уточнили позов та просили: виділити їм в натурі 2/3 частини від 37/100 домоволодіння; усунути перешкоди у користуванні майном шляхом їх вселення; зобов'язати відповідача не перешкоджати вселенню у домоволодіння позивачів.

2 лютого 2016 року Голопристанський районний суд Херсонської області ухвалив рішення, яким частково задовольнив позов: зобов'язав відповідача усунути перешкоди в користуванні позивачами частиною домоволодіння шляхом їх вселення.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачі як співвласники майна, що є у спільній частковій власності, мають право володіти та користуватися ним спільно з відповідачем і вимагати усунення таких перешкод шляхом вселення, оскільки їм чиняться перешкоди у реалізації зазначених прав.

19 жовтня 2016 року Апеляційний суд Херсонської області постановив ухвалу, якою залишив без змін рішення суду першої інстанції.

Ухвала мотивована тим, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні належною позивачам частиною домоволодіння шляхом їх вселення, оскільки відповідач перешкоджає позивачам користуватися належною їм частиною будинку.

7 листопада 2016 року відповідач подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 2 лютого 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 19 жовтня 2016 року. Вказує на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційну скаргу мотивує тим, що суди не взяли до уваги факт неоспорення нею права власності позивачів; предметом спору є саме виділ в натурі частки із нерухомого майна. Крім того, вказує, що позивачі не довели факту вчинення перешкод у користуваннідомоволодінням з боку відповідача.

17 листопада 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрив провадження у справі.

15 травня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ призначив справу до судового розгляду.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс (далі - ЦПК) України викладений у новій редакції.

16 травня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Вказану ухвалу суд мотивував тим, що обставини цієї справи дають підстави для передачі її на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки справа містить виключну правову проблему.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що дійсним предметом спору у цій справі є вселення до житлової кімнати площею 16 кв. м, яку відповідач використовує як житло, інших спадкоємців - двох дорослих осіб протилежної статі, які не є членами її сім'ї.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що не узгоджується із частиною третьою статті 358 Цивільного кодексу України вселення за судовим рішенням у житлове приміщення одного співвласника до іншого за відсутності технічної можливості поділу, виділу або встановлення порядку користування житлом, незначний розмір житлової площі якого не забезпечує фактичної можливості проживати та користуватися для проживання площею, що відповідає розміру частки у власності.

На думку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, у разі встановлення таких обставин спір не може бути вирішений шляхом вселення особи на житлову площу, якщо така фактично не забезпечує можливість проживання. Тому вказаний спосіб захисту права власності не буде належним, а єдиним можливим і допустимим способом захисту в такому випадку є право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (частина третя статті 358 Цивільного кодексу України).

Відтак, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що позовні вимоги про вселення учасника спільної власності до іншого за відсутності можливості надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, не є належним способом захисту права власності та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини п'ятої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему, і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Виключна правова проблема має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного вимірів. Кількісний ілюструє той факт, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності.

З погляду якісного критерію про виключність правової проблеми свідчать такі обставини: 1) касаційна скарга мотивована тим, що суди допустили істотні порушення норм процесуального права, які унеможливили розгляд справи з дотриманням вимог справедливого судового розгляду; 2) норми матеріального права були застосовані судами нижчих інстанцій так, що постає питання дотримання принципу пропорційності, тобто забезпечення належного балансу між інтересами сторін у справі.

Мотивація Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду щодо наявності виключної правової проблеми у цій справі фактично зводиться до висновку про незастосування судами попередніх інстанцій частини третьої статті 358 Цивільного кодексу України. Тобто, на вирішення ВеликоїПалати Верховного Суду ставиться питання про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права. Наявність чи відсутність такого неправильного застосування є підставою для касаційного оскарження судових рішень, що має бути оцінена Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду як судом, встановленим законом, для розгляду касаційної скарги відповідача.

Відтак, Велика Палата Верховного Суду вважає, що наведене в ухвалі від 16 травня 2018 року обґрунтування наявності виключної правової проблеми, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, не створює підстави для прийняття до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 654/761/15-ц.

Згідно з частиною шостою статті 404 ЦПК України якщо Велика Палата дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об'єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об'єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

Керуючись частиною п'ятою статті 403, частиною шостою статті 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

у х в а л и л а :

1. Справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виділення в натурі 2/3 частин домоволодіння та усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 2 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 19 жовтня 2016 року повернути на розгляд до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

2. Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Д. А. Гудима
Судді:Н. О. АнтонюкН. П. Лященко
С. В. БакулінаО. Б. Прокопенко
В. В. БританчукЛ. І. Рогач
В. І. ДанішевськаІ. В. Саприкіна
О. С. ЗолотніковО. М. Ситнік
О. Р. КібенкоВ. Ю. Уркевич
В. С. КнязєвО. Г. Яновська
Л. М. Лобойко