Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер316/634/17 Головуючий у 1-й інстанції Капустинський М.В.
Номер провадження 22-ц/778/1372/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 06 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3, в інтересах якої на підставі довіреності діє ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області про збільшення розміру аліментів визначених судовим рішенням,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2017 року ОСОБА_3, в інтересах якої на підставі довіреності діє ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області про збільшення розміру аліментів визначених судовим рішенням.

В позові позивач зазначала, що 12 січня 2002 року уклала шлюб з ОСОБА_5, про що Відділом держаної реєстрації актів громадянського стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області зроблено актовий про одруження №04

05 серпня 2002 року у позивача та відповідача народився син - ОСОБА_6. Спільне життя з відповідачем виявилось невдалим, у звязку з чим 04 травня 2011 року рішенням Енергодарського міського суду шлюб було розірвано.

02 червня 2011 року рішенням Енергодарського міського суду було вирішено питання про стягнення з батька дитини (відповідача по даній справі) аліментів у розмірі 350,00 грн. на користь позивача по даній справі, починаючи стягнення з 16.05.2011 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач сплачує ці кошти протягом всього цього часу, не надаючи більше жодної допомоги в утриманні сина.

Син потребує постійного, по декілька разів на рік, придбання одягу, оскільки швидко росте, забезпечення книгами, канцелярським приладдям, іграми для розвитку, потребує якісного харчування для належного фізичного розвитку.

Позивач працює інженером ВП «Атоменергомаш» відділу організації праці та заробітної плати, має стабільну заробітну плату в середньому 7000 грн., але її заробітна плата не дозволяє в повному обсязі утримувати достойно дитину, яка зараз знаходиться в підлітковому віці.

У відповідача не має на утриманні іншої дитини, він працездатний, має можливість за станом здоров'я працювати, але офіційно не працює, та має можливість надавати до повноліття щомісячно матеріальну допомогу на утримання нашого сина в більшому розмірі.

Хоча відповідач офіційно і не працює, він має достатній матеріальний стан, оскільки, як відомо позивачу з інформації, отриманої на сайті «Судова влада», він надає кошти у борг під відсотки та має від цього дохід.

Крім того, відповідач займається вирощуванням елітного винограду на присадибній ділянці та має достатній дохід від реалізації цієї продукції.

Таким чином, матеріальний стан відповідача значно покращився поряд з тим, який був на час призначення аліментів.

З часу визначення рішенням суду розміру аліментів, значно змінився розмір прожиткового мінімуму встановлений на дитину.

Зауважуючи на те, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача у сумі 350,00 грн. є недостатніми для утримання сина, а з урахуванням майнового стану позивача та матеріального забезпечення дитини, вимоги чинного законодавства щодо мінімального розміру аліментів, посилаючись на законодавство, вважає, що розмір аліментів необхідно збільшити.

На підставі викладеного, позивач просила суд, збільшити розмір аліментів визначений рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 02.06.2011 року та стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумів розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі даної заяви до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 06 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів визначених рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 02.06.2011 року та стягнуто щомісячно з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі, а саме: в розмірі 930,00 грн., який підлягає щомісячній індексації за рахунок коштів платника аліментів, починаючи стягнення з 11.05.2017 року та до досягнення повноліття дитиною.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави, судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду змінити в частині визначення розміру аліментів з 930,00 грн. на 1500,00 грн. В іншій частині рішення залишити без змін.

ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_4 належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (судової повістки) (а.с.161-163) до апеляційного суду не з'явився, ОСОБА_3 надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 7 Закону України « Про державний бюджет на 2017 рік, прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 січня 2017 року 1689 грн., з 1 травня 1777 грн., з 1 грудня -1860 грн., отже на кожного з батьків становить по 930 грн., а також врахував, що матеріальний стан відповідача змінився та він має фінансову можливість сплачувати щомісячно 930 грн. на утримання дитини, доказів того, що позивач може сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, остання суду не надала.

З таким висновком суду першої інстанції можна погодитися з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно із частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 02.06.2011 року стягненні з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн., починаючи стягнення з 16.05.2011 року до досягнення дитиною повноліття.

Дитина проживає з матір'ю. Відповідач проживає окремо.

Позивач в позові зазначає, що матеріальний стан відповідача значно покращився поряд з тим, який був на час призначення аліментів, оскільки ОСОБА_5 займається вирощуванням елітного винограду на присадибній ділянці та має достатній дохід від реалізації цієї продукції.

Зазначені обставини відповідачем не були спростовані ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік», встановлено, що у 2017 році: прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Отже на кожного з батьків припадає по 930 грн. ( 1860:2) .

Таким чином, суд першої інстанції, з дотриманням вимог статей 263, 264, ЦПК України, забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, прийняв рішення з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, дійшов правильного висновку про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини до 930 грн.

Доводи апеляційної скарги про доведеність позовних вимог, необґрунтованість визначення стягнутих грошових коштів на утримання дитини та неврахування фінансової спроможності сплати коштів відповідачем та матеріального стану позивача зводяться до переоцінки доказів у справі та не впливають на законність рішення суду, яке ухвалено з дотриманням принципів справедливості, добросовісності та розумності, що є загальними засадами цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України).

З огляду на зазначене, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі заявник.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін із підстав, передбачених статтею 375 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.06. 2018 р.

Головуючий

Судді: