Справа № 628/419/18
Провадження №2/628/448/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року Купянський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Скородєлової В.В.

за участю секретаря судового засідання Буткової В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду в м. Купянську Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Купянського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, про визнання недійсним свідоцтво про право на обовязкову частку у спадщині, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Купянського міськрайонного суду Харківської області з даним позовом, в якому просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_2 від 18 грудня 2017 року, видане приватним нотаріусом Купянського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, на 1/10 частку земельної ділянки площею 5,8526 га, розташованої на території Гусинської сільради Купянського району Харківської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:0171, яка належала ОСОБА_4 за життя на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №989697, виданого Міськрайонним управлінням Держкомзему у м. Купянську і Купянському районі Харківської області 27.12.2012 року на підставі розпорядження Купянської районної державної адміністрації Харківської області від 16.12.2010 року за № 550 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01766.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 15.06.2017 року померла її мати ОСОБА_4, після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,8526 га, розташованої на території Гусинської сільради Купянського району Харківської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:0171, яка належала спадкодавиці за життя на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №989697, виданого Міськрайонним управлінням Держкомзему у м. Купянську і Купянському районі Харківської області 27.12.2012 року на підставі розпорядження Купянської районної державної адміністрації Харківської області від 16.12.2010 року за № 550 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01766.

ОСОБА_4 залишила заповіт на імя позивача.

ОСОБА_1, прийняла спадщину належним чином, в строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом 18.12.2017 року лише на 9/10 часток земельної ділянки.

Як указано в свідоцтві про право на спадщину за заповітом, нотаріусом свідоцтво про право на спадщину за законом видано ОСОБА_2 на 1/10 частку земельної ділянки за ст. 1241 ЦК України.

Так, ОСОБА_2, є донькою померлої та сестрою позивача. Вона не досягла пенсійного віку та день видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, так як за ст. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» - «жінки, які народились з 01.10.1959 р. по 31.03.1960 р. мають право на пенсію в 58 років 6 місяців». ОСОБА_2 досягла тільки 57 років на день смерті матері.

За довідкою Купянського обєднаного управління пенсійного фонду України № 14829/42-10 від 18.12.2017 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в пенсійному фонді України і отримує пенсію за віком, але зі зниженням віку на підставі ст. 13 п. «б» ЗУ «Про пенсійне забезпечення», тобто всупереч закону не є непрацездатною до вимог ст.. 1241 ЦК України та ст. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування », тому що не досягла 58 років 6 місяців на день смерті матері.

Позивач вважає, що враховуючи вищевикладене, свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на 1/10 часток земельної ділянки на імя ОСОБА_2 являється недійсним, а оскільки ОСОБА_2 відмовилась у добровільному порядку скасувати правочин, тому в даному випадку існує тільки судовий порядок визнання недійсним цей правочин.

ОСОБА_1 зверталась до нотаріуса для скасування правочину позасудовим шляхом, але це стало неможливим через відмову відповідача.

12.02.2018 року суддеюКупянського міськрайонного суду Харківської області направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Отримавши відповідь 23.02.2018 року, ухвалою судді від 26.02.2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не зявилися, від позивача до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, які просить суд задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, які просить суд задовольнити.

Третя особа: Приватний нотаріус Купянського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3також у судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи міститься письмова заява про розгляд справи без її участі. При вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ч.1 і ч.2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що померла 15.06.2017 року в м. Купянську Харківської області ОСОБА_4 є матірю ОСОБА_6, яка після одруження змінила прізвище на -«Євфименко» та ОСОБА_7, яка також після одруження змінила прізвище на «Шостак», що підтверджується: свідоцтвом про розірвання шлюбу серії I-ВЛ №174735, виданим 10.08.2016 р. Купянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 16); свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 серії I-ВЛ №587620, виданим 17.06.2017 року Купянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 17); свідоцтвом про одруження серії I-ВЛ №002874, виданим 30.08.1997 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Купянського міськвиконкому Харківської області (а.с. 18); свідоцтвом про народження ОСОБА_6 серії II-ВЛ №429571, виданим Гуинською с/Радою Купянського району Харківської області (а.с. 19); свідоцтвом про народження ОСОБА_8В, виданого 20.11.1960 р. Гусинською сільрадою Купянського району Харківської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії II-ВЛ №269303, виданим 02.08.1980 р. Ківшарівською селищною Радою Харківської області (а.с. 38).

ОСОБА_4 на випадок своєї смерті залишила заповіт, посвідчений 18.11.2016 р. приватним нотаріусом Купянського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі, що буде їй належати на день її смерті та на що вона за законом матиме право, у тому числі належну їй на праві особистої приватної власності земельну ділянку 5,8526 га, що розташована на території Гусинської сільської ради Купянського району Харківської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:0171, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №989697, виданого Міськрайонним управлінням Держкомзему у м. Купянську і Купянському районі Харківської області 27.12.2012 року на підставі розпорядження Купянської районної державної адміністрації Харківської області від 16.12.2010 року за № 550 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01766, заповідає своїй доньці ОСОБА_1 (а.с. 10, 36, 37).

ОСОБА_1 прийняла спадщину належним чином та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 18.12.2017 року лише на 9/10 часток земельної ділянки, оскільки також видано свідоцтво про право на спадщину за законом згідно ст. 1241 ЦК України на 1/10 земельної ділянки, ОСОБА_2 (а.с. 11, 12, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ст. ст. 1216,1217,1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до ч. 1ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, визначений ст. 1241 ЦК є вичерпним і не підлягає розширювальному тлумаченню.

Як убачається з довідки №14829/42-10, наданої 18.12.2017 р. Купянським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області (а.с. 13) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Купянському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області і отримує пенсію за віком довічно згідно ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням норм п. 5 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», про що також свідчить пенсійне посвідчення № (а.с. 40), що підтверджує обґрунтованість доводів позивача.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. В пункті 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмову від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, об'єктивно оцінивши достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 13, 11, 12 13, 78, 79, 89, 264, 265, 352, 354, п. 9, п. 15, п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, ст. ст. 16, 1223, 1241, 1301 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Купянського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, про визнання недійсним свідоцтво про право на обовязкову частку у спадщині задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, адреса зареєстрованого місця проживання: Харківська область, АДРЕСА_1, від 18 грудня 2017 року, видане приватним нотаріусом Купянського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, на 1/10 частку земельної ділянки площею 5,8526 га, розташованої на території Гусинської сільської ради Купянського району Харківської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:0171, яка належала ОСОБА_4 за життя на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №989697, виданого Міськрайонним управлінням Держкомзему у м. Купянську і Купянському районі Харківської області 27.12.2012 року на підставі розпорядження Купянської районної державної адміністрації Харківської області від 16.12.2010 року за № 550 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01766.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Купянський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги, з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення (п. 15, п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

На виконання вимог ч. 10 ст. 272 ЦПК України суд повідомляє учасникам справи веб-адресу сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою вони можуть отримати інформацію щодо справи, яка розглядається: http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/.

Суддя: В.В. Скородєлова