№ 201/6940/18
провадження 2/201/2290/2018
УХВАЛА

22 червня 2018 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом Фонду державного майна України до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю КП „Комфорт, треті особи: Товариства з обмеженою відповідальністю ДП „Комфорт, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про визнання недійсним правочину, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення витрат, -

ВСТАНОВИВ:

Фонд державного майна України21 червня 2018 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1, ТОВ КП „Комфорт, треті особи: ТОВ ДП „Комфорт, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про визнання недійсним правочину, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення витрат.

Згідно встановленого законом порядку вказану справу було розподілено автоматизованою системою документообігу суду для розгляду судді Антонюку О.А. та передано канцелярією суду судді 22 червня 2018 року.

Перевіривши матеріали справи, вважаю за необхідне заявити самовідвід за наступних підстав.

Статтею 39 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобовязані заявити самовідвід.

Згідно ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, існування безсторонності повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення обєктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

В той же час, відповідно до Висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Самовідвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Як вбачається зі змісту позовної заяви предметом спору є житлове приміщенням, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 46.

З матеріалів позовної заяви та з інформації отриманої з автоматизованої системи документообігу суду, а також обліково статистичної картки на цивільну справу (позовне провадження) № 2-242/2010, витікає, що впровадженні суду знаходилася справа за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 до Фонду державного майна України і товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Комфорт», третя особа закрите акціонерне товариство «Оріль» про визнання приватизації недійсною та за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Комфорт» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та Фонду державного майна України про визнання права власності та по справі ухвалено рішення суду від 28 квітня 2010 року (головуючий Антонюк О.А.). По справі також постановлялися інші судові рішення.

Враховуючи, що мною дійсно ухвалювалося судове рішення по вище зазначеній справі пов'язаної з цією справою, вважаю за необхідне і за доцільне з метою усунення будь-яких сумнівів у моїй неупередженості в очах суспільства та з інших підстав, заявити самовідвід по справі щоб виключити будь-які сумніви щодо безсторонності судді при розгляді справи.

Частиною першою статті 41 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 39, 41 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

По цивільній справі за позовом Фонду державного майна України до ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю КП „Комфорт, треті особи: Товариства з обмеженою відповідальністю ДП „Комфорт, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про визнання недійсним правочину, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення витрат заявити самовідвід.

Цивільну справу за позовом Фонду державного майна України до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю КП „Комфорт, треті особи: Товариства з обмеженою відповідальністю ДП „Комфорт, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про визнання недійсним правочину, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення витрат передати до канцелярії суду для виконання вимог ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до ст. 353 ЦПК України вказана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.А Антонюк