Справа № 237/849/18
Провадження № 2-о/237/155/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.18 року м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.

при секретарі: Бахтіяровій Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Марїнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій областіпро встановлення факту визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою про встановлення факту визнання батьківства.

У судове засідання заявник не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

У судове засідання зацікавлена особа не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Подала до суду лист про розгляд справи без участі представника, заперечень по справі не мають.

Суд, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ст.. 130 СК України, заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині 3 ст. 128 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" п. 15 роз'яснив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі -КпШС України).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 3) оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства позивачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Згідно із ч. 2 та ч. 3 ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і позивачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Заявник вказує, що з 1957 року проживав однією сімєю та вів спільне господарство з ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва 1-АП № 198994, виданого 09.07.2002 року Чистенською сільською радою Сімферопольського району Автономної республіки Крим, 05.06.1958 року народилась ОСОБА_3. Матірю вказано: ОСОБА_4.

ОСОБА_3 змінила прізвище на «Вакуленко» у звязку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_5, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу І-НО № 363075.

Таким чином, заява про встановлення факту батьківства є законною та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі ст. 53 КпШС України, керуючись ст. 12, 13, 81, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту визнання батьківства задовольнити.

Встановити факт що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є батьком ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 14.03.18 року