АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1007/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі суддів:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

секретар: Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;

відповідач ОСОБА_5;

особа, яка подала апеляційну скаргу публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 квітня 2018 року, ухваленого в складі судді Діденко Т.І., повний текст якого складено 25 квітня 2018 року, у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № CSМОA-105629320 від 14 березня 2015 року ОСОБА_5 виразив своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також ОСОБА_1 разом складають Договір фінансового лізингу.

Відповідач згідно умов договору отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк» у платне користування автомобіль марки LADA , модель Niva 21214, рік випуску 2015, тип ТЗ позашляховик, № кузова/шасі ХТА212140F2216075, реєстраційний номер НОМЕР_1 та зобовязався сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 - Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний автомобіль на підставі свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ «ПриватБанк».

Однак, у порушення норм закону та умов договору зобовязання належним чином відповідач не виконав у звязку з чим утворилася заборгованість.

Уточнивши свої позовні вимоги просив стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість станом на 01 березня 2018 року у розмірі 80692,31 грн. за договором фінансового лізингу № CSМОA-105629320 від 14 березня 2015 року, а саме: 51328,61 грн. заборгованість по залишку вартості предмету лізингу; 6219,34 грн. заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 7207,85 грн. - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 15936,51 грн. заборгованість з пені.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 квітня 2018 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено. Рішення суду мотивоване тим, що позивач повинен був 27 березня 2017 року (в день вилучення) зарахувати в рахунок погашення боргу вартість автомобіля станом на день його вилучення, тобто 210 000 гривень, оскільки в період з 27 березня 2017 року по 27 грудня 2017 року автомобіль не перебував в користуванні відповідача, що виключало б підстави для нарахування відсотків, неустойки та винагороди банку.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з апеляційною скаргою в якій посилаючись на те, що воно прийняте без повного, всебічного та обєктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апелянт в обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення прийшов до помилкового висновку, що позивач повинен був в день вилучення автомобіля - 27 березня 2017 року зарахувати в рахунок погашення боргу вартість автомобіля станом на день його вилучення, тобто 210000,00 грн., а тому і не було б підстав для нарахування відсотків, неустойки та винагород банку. Вказує, що належним доказом вартості предмету лізингу слід вважати звіт № 202/10 «Про оцінку транспортного засобу» складений 24 жовтня 2017 року. Також, зазначає, що ні чинним законодавством, ні умовами договору не передбачено, що ОСОБА_3 зобовязаний зарахувати вартість автомобіля в рахунок погашення боргу саме станом на день його вилучення.

Відповідно до підпункту 8 п. 1 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційний суд Черкаської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Черкаського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції виходив з того, що позивач повинен був в день вилучення автомобіля - 27 березня 2017 року зарахувати в рахунок погашення боргу вартість автомобіля станом на день його вилучення, тобто 210000,00 грн. Однак фактично позивач 27 грудня 2017 року зарахував в рахунок погашення боргу вартість автомобіля станом на 24 жовтня 2017 року в сумі 182975,18 грн., що на 27024.82 грн. менше фактичної вартості транспортного засобу станом на день вилучення його у відповідача. У разі зарахування вартості автомобіля в сумі 210000,00 грн. 27 березня 2017 року не було б підстав для нарахування відсотків, неустойки та винагород банку.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що заявою про приєднання до Умов та правил надання фінансового лізингу від 14 березня 2015 року № CSМОA-105629320 ОСОБА_5 виявив свою згоду на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг на умовах, визначених Умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені на офіційному веб-сайті Банку www.privatbank.ua. Заява про приєднання до Умов та правил надання фінансового лізинг, додатки до неї , Умови та правила надання банківських послуг, а також ОСОБА_1 разом складають договір фінансового лізингу (далі Договір).

За умовами Договору відповідач отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк» у платне користування автомобіль марки LADA , модель Niva 21214, рік випуску 2015, тип ТЗ позашляховик, № кузова / шасі ХТА212140F2216075, реєстраційний номер НОМЕР_1 та зобовязався сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 - Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору (а.с.9).

Згідно додатків № 1 та № 2 до договору фінансового лізингу № CSМОA-105629320 від 14 березня 2015 року, автомобіль марки LADA , модель Niva 21214, рік випуску 2015, тип ТЗ позашляховик, № кузова/шасі ХТА212140F2216075, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 235000 грн. переданий лізингодавцем ПАТ КБ «ПриватБанк» лізингоодержувачу відповідачеві, з датами погашення з 19 червня 2015 року до 18 червня 2020 року (а.с. 9-10).

Згідно листа ПАТ КБ «ПриватБанк» від 16 серпня 2017 року заборгованість ОСОБА_5 перед банком за договором фінансового лізингу станом на 16 серпня 2017 року становить 68 375,91 грн. (а.с.6).

Згідно виписки по кредиту за договором № CSМОA-105629320 від 14 березня 2015 року станом на 27 грудня 2017 року залишок тіла кредиту після погашення становить 21305,02 грн. (а.с.90).

Згідно квитанції № Н4ОАХ0000С від 26 грудня 2017 року позивач зарахував 182 975,18 грн. на транзитний рахунок фінансового лізингу, призначення платежу: повернення автомобіля із фінансового лізингу ВАЗ 212140 № кузова ХТА212140F2216075 (а.с.42).

Згідно висновку експерта № 01/03 від 29 березня 2017 року про оцінку транспортного засобу ринкова вартість автомобіля ВАЗ 212140 на дату оцінки 29 березня 2017 року складає 210 000 грн. (а.с.54-60).

Згідно звіту експерта оцінщика ТОВ «Бізнес партнери» № 202/10 про оцінку транспортного засобу від 24 жовтня 2017 року ринкова вартість автомобіля ВАЗ 212140 на дату оцінки - 24 жовтня 2017 року складає 182 975,18 грн. (а.с.43-48).

Відносини, що виникають із договору фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж та положеннями Закону України «Про фінансовий лізинг».

Згідно з частинами першою та другою статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

За своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу або договору поставки.

За договором найму (оренди) здійснюється передача майна наймачеві у користування.

Частинами першою та третьою статті 760 ЦК України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Найм (оренда) транспортних засобів врегульовано параграфом 5 глави 58 ЦК України.

За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.

Якщо стороною у цьому договорі виступає фізична особа, то згідно з частиною другою статті 799 ЦК України договір підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з частиною першою статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Правові наслідки недійсності договору передбачені статтею 216 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 Договір № CSМОA-105629320 від 14 березня 2015 року нотаріально посвідчений не був, а тому відповідно до положень ст. 220 ЦК України він є нікчемним.

Оскільки нікчемний договір не породжує тих прав і обов'язків, настання яких бажали сторони позов про примусове виконання стороною умов такого договору не підлягає задоволенню.

Однак, суд першої інстанції не звернув на це уваги та не врахував, що Договір є нікчемним і не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, хоча при розгляді справи про виконання умов договору шляхом стягнення заборгованості за ним суд має сприяти всебічному встановленню фактичних обставин справи та досліджувати питання дійсності правочину, на виконання якого стягуються кошти. Судом першої інстанції не застосовано вищенаведені норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що призвело до неправильного вирішення справи.

Такий висновок цілком узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною в постановах Верховного Суду від 08 лютого 2018 року (провадження № 61-31 св17), від 07 березня 2018 року (провадження № 61-3272/15-ц), від 30 травня 2018 року (провадження № 61-19989 св18).

Згідно з частиною четвертою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям у справі нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 квітня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Судді Н.І. Гончар

ОСОБА_3

ОСОБА_4

Повний текс постанови складений 20 червня 2018 року.