Справа № 464/4664/17 Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 22-ц/783/6934/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 рокуроку м. Львів

Справа № 464/4664/17

Провадження № № 22-ц/783/6934/17

Апеляційний суд Львівської області в складі

головуючого Струс Л.Б.

суддів Ванівського О.М., Шандри М.М.,

секретар Бадівської О.О.

з участю ОСОБА_2, представника ОСОБА_3

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Сихівського районного суду м. Львова, ухваленого у м.Львові 26 жовтня 2017 року (суддя Горбань О.Ю.)

у справі

за позовом ОСОБА_2

до ОСББ «Коломийська-16»

про стягнення заборгованості із заробітної плати, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь невиплаченої заробітної плати за період з 01.12.2016 по 01.04.2017 у розмірі 16850 грн. та моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 1 грн.

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 26 жовтня 2017 року позов про стягнення заборгованості із заробітної плати, відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення

Дане рішення суду оскаржив ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що не згідний з рішенням суду. Вказує, що починаючи з 01.12.2016 р. по 01.04.2017 року відповідач не виплачує йому заробітну плату. В результаті чого станом на 01.05.2017 року відповідач заборгував йому 16 850 грн. але виплатити їх відмовився. Зазначає, що судом першої інстанції не були досліджені подані ним докази, не надано їм оцінку, не встановлено що фактично ним відпрацьовано та виплачено заробітну плату за листопад 2016 року.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вищезазначене рішення Сихівського районного суду міста Львова та ухвалити нове рішення, який задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У доводах апеляційної скарги вказується, що 21.11.2016 р. згідно наказу № 5-к ОСОБА_2 було прийнято на роботу на посаду менеджера (управителя) багатоквартирного будинку в ОСББ «Коломийська-16» про що було надіслано повідомлення у Галицьку ОДПІ про прийняття працівника на роботу. За листопад 2016 року позивач отримав заробітну плату в повному обсязі. У період з 01.12.2016 по 01.04.2017 ОСББ «Коломийська-16» не виплачувало заробітну плату ОСОБА_2 з невідомих йому причин, внаслідок чого останній написав заяву про звільнення із займаної посади від 07.03.2017 р. однак отримав відмову у звільненні, вмотивовану тим, що трудовий договір між ОСОБА_2 та ОСББ «Коломийська-16» відсутній. Крім цього вказує, що вказаними діями ОСББ «Коломийська-16» було заподіяно моральної шкоди у розмірі 1 грн. Вважає такі дії ОСББ «Коломийська-16» незаконними, оскільки відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Просить скасувати рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні апеляційного суду проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечили, вказуючи, що ОСББ «Коломийська -16» створено власниками квартир будинку №16 на вул. Коломийській у місті Львові 05 липня 2012 р. У своїй діяльності відповідач керуються чинним законодавством та Статутом обєднання. Органами управління обєднання є загальні збори його членів, правління та ревізійна комісія обєднання. На підставі рішення загальних зборів обєднання та рішення правління від 18.05.2016 позивач ОСОБА_2 звільнений з посади голови правління, головою правління ОСББ «Коломийська-16» обрано ОСОБА_4 Тобто, трудові відносини між ОСОБА_2 та ОСББ «Коломийська-16» припинилися ще 18.05.2016. Вважають, що виданий позивачем наказ 5-К від 21.11.2016, яким він сам себе прийняв на роботу є незаконним. Зазначають, що обєднання є неприбутковою організацією, всі питання, пов'язані з використанням коштів, прийняттям осіб на роботу має вирішуватись у відповідності до Статуту. Просять відмовити в задоволенні позову.

Зважаючи на положення п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд Львівської області здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Колегія суддів встановила, що позивач обраний головою правління ОСББ «Коломийська-16» в жовтні 2013 р. і звільнений з посади 18 травня 2016 р.

З Протоколу № 3 загальних зборів обєднання від 18.05.2016 вбачається, що позивач був присутній на цих зборах, звітував як управитель про господарську діяльність, на цих зборах головою ОСББ обрано ОСОБА_4 Зазначене свідчить про обізнаність останнього про проведення загальних зборів, прийняття рішень про зняття позивача з посади голови ОСББ, і це підтверджується протоколом зборів.

Встановлено, що 22.09.2016 на загальних зборах ОСББ "Коломийська-16" ухвалено про уповноваження ОСОБА_4 укласти договір з новим управителем.

З копії наказу від 21 листопада 2016 р. вбачається, що позивач ОСОБА_2 видав наказ, який підписав як голова правління, про прийняття на роботу себе як менеджера (управителя) будинку.

Вказаний наказ ОСОБА_2 прийняв неправомірно, оскільки його повноваження голови правління були припинені рішенням загальних зборів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління об'єднання є загальні збори його членів, правління, ревізійна комісія об'єднання. За частиною другою цієї ж статті вищим органом управління об'єднання є загальні збори.

Відповідно до частини 5 цієї ж статті рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов'язковим для всіх членів об'єднання. При цьому, за частиною 10 цієї ж статті до виключної компетенції загальних зборів членів об'єднання відноситься, зокрема, обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном багатоквартирного будинку повністю або частково асоціації.

Колегією суддів встановлено, що протоколом від 18.05.2016 р. загальних зборів ОСББ «Коломийиська-16» були реалізовані відповідні повноваження загальних зборів обєднання та знято ОСОБА_2 з посади управителя відповідного багатоквартирного будинку.

Щодо твердження апелянта про те, що між ним та ОСББ «Коломийська-16» виникли на підставі виданого ним ж наказу трудові правовідносини, з яких випливає, що йому в силу норм ст. 115 КЗпП України слід виплачувати заробітну плату неправильне в силу наступного.

Згідно зі ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угодою між працівником і роботодавцем. У межах цієї угоди працівник зобовязується виконувати роботу, визначену такою угодою, з підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядку. У свою чергу, роботодавець зобовязується виплачувати працівнику заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

З цього можна зробити висновок, що для наявності трудових правовідносин потрібна наявність їх сторін. Так, із цієї ж ч. 1 ст. 21 КЗпП України випливає, що сторонами трудового договору виступають роботодавець і найманий працівник. На стороні роботодавця стороною виступає власник або уповноважений ним орган чи фізична особа. Аналізуючи виданий ОСОБА_2 наказ можна зробити висновок, що він виступав за ним як працівник і як уповноважена особа роботодавця. Оскільки, його повноваження як управителя багатоквартирного будинку припинені відповідного до протоколу загальних зборів ОСББ «Коломийська-16», то він не виступав уповноваженою особою роботодавця, відповідно, трудові відносини між ним та ОСББ «Коломийська-16» не виникли.

Крім відсутності сторін трудового договору, твердження апелянта про виникнення трудових правовідносин є необґрунтованими та такими, що не можна брати до уваги виходячи із такої ознаки як зміст трудових правовідносин.

Так, юридичний зміст трудового правовідношення становлять права і обов'язки працівника та роботодавця. Основні права та обов'язки сторін трудового правовідношення випливають із сутності трудового договору, за яким працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а роботодавець зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Із досліджених колегією суддів доказів, а саме акту прийому-передачі документів ОСББ «Коломийська-16» від 14 грудня 2016 року можна зробити висновок, що за недійсним наказом про призначення на посаду ОСОБА_2 не міг виконувати свої трудові обовязки, оскільки передав усі документи дійсному голові правління.

Твердження апелянта про те, що незважаючи на проведені збори 18.05.2016, він до моменту внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (до 28.11.2016) вважається головою ОСББ, а тому вправі приймати осіб на роботу, в тому числі себе на посаду менеджера є неправильними виходячи із наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського обєднання, професійної спілки, її організації або обєднання, політичної партії, організації роботодавців, обєднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Таким чином, внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань носять правопосвідчувальний характер, свідчать про визнання державою відповідних змін, однак їх невнесення або несвоєчасне внесення не має наслідком втрату чинності відповідного рішення, до прикладу, загальних зборів ОСББ «Коломийська-16».

Крім цього, відповідно до частини 4 ст. 10 цього ж Закону якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Враховуючи правильно встановлений судом першої інстанції факт, що з протоколу № 3 загальних зборів обєднання від 18.05.2016 вбачається, що позивач був присутній на цих зборах, звітував як управитель про господарську діяльність, на цих зборах головою ОСББ обрано ОСОБА_4, то можна стверджувати про обізнаність ОСОБА_2 в змінах до відомостей про ОСББ «Коломийська-16», що позбавляє його права посилатися на відсутність таких відомостей у Єдиному державному реєстрі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Таким чином, колегія суддів дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги вірних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відтак ,рішення слід залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 26 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 15 червня 2018 року.

Головуючий

Судді