АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4808/2018 р. Головуючий у 1 інстанції - Гайдук С.В.
Справа № 761/3146/14-ц Доповідач - Мараєва Н.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2018 р. Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду

цивільних справ :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2014 р.

в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2014 р. частково

задоволено позов ТОВ «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Так, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» заборгованість за

кредитним договором № 0 від 3.09.2007 р., за основною сумою боргу в

розмірі 267 565,53 грн., пеню за період з 29.01.2013 р. по 29.01.2014 р. в розмірі

35051,09 грн., судовий збір 3026,16 грн., а всього 302 616,62 грн.; в іншій частині позову - відмовлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 5 червня 2015 р.

виправлено описки у вступній, описовій, мотивувальній та резолютивній частинах

рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2014 року, а саме

прізвище відповідача «ОСОБА_1» виправлено на «ОСОБА_1».

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати це

рішення і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі,

посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з'ясував

обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та

та процесуального права.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIIІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративної-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одинець), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 20.04.2012 р. між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» був укладений договір факторингу № 05/12, згідно умов якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 0 від 03.09.2007 р., що був укладений між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, та ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло прав кредитора до ОСОБА_2 (а.с.21-22).

03.09.2007 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті в розмірі 31 824 дол.США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 03.09.2014 р. згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 10,7% річних.

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі.

Обгрунтовуючи позов, позивач посилався на те, що у зв»язку із невиконанням умов кредитного договору станом на 16.01.2014 р. за відповідачем утворилася заборгованість в сумі - за основним зобов»язанням 267 565,53 грн., пеня - 65 211,67 грн., яка підтверджується наданими суду розрахунками у додатках до позовної заяви.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1050 цього ж кодексу передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до п.1.2.2. позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 03.09.2014 р., якщо тільки не застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору та/або умов відповідної угоди сторін.

Згідно п.3.1.1. кредитного договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дня видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 10,7 % річних.

З урахуванням вимог п. 2.1. кредитного договору, позичальник з метою забезпечення своїх зобов'язань за кредитним договором, уклав з АКІБ «УкрСиббанк» договір застави автомобіля марки «Ssang Yong», модель Rехtоn RХ270ХD, рік випуску 2007, реєстраційний номер НОМЕР_2, що є власністю заставодавця ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1, виданого 30.08.2007 р.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно ч.2 ст.1050 цього ж кодексу передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно п. 8.1. кредитного договору за порушення позичальником термінів повернення кредиту та/або термінів сплати процентів, кредитор має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті. Пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в період з 15.05.2012 р. по 16.01.2014 р. складає - 65 211,67 грн. (а.с.17).

Згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Тому, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, щодо вимоги про стягнення заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань, поширюється спеціальна позовна давність тривалістю один рік, а тому, належить стягнути пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за період з 29.01.2013 р. по 29.01.2014 р., яка становить 35 051,09 грн. та підлягає до стягнення.

Тому, судом було застосовано наслідки спливу строку позовної давності до вимог позивача в частині стягнення заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за період з 15.05.2012 р. по 28.01.2013 р. та в цій частині відмовлено у позові.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.

Щодо решти вимог, то суд дійшов обгрунтованого висновку про їх задоволення, у зв»язку із невиконанням відповідачем своїх зобов»язань за кредитним договором.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2014 р. - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 15.06.2018 р.

Головуючий :

Судді :