Справа № 697/773/18
Провадження № 2/697/422/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Русакова Г.С.

з участю секретаря судового засідання Берегової А.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 697/773/18 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади с. Яблунів в особі Яблунівської сільської ради Канівського району Черкаської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувсь до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої 17 січня 2002 року.

В обґрунтування позовної заяви вказує, що 01.01.1992 року помер його бітько ОСОБА_3. Через 10 років- 17 січня 2002 року померла батькова рідна сестра ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є тіткою позивача. Факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_2 встановлено рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16.01.2018 року. За життя його тітки, 22.11.1996 року Канівською районною державною адміністрацією був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0081873 про належн право на земельну частку (пай) розміром 3,66 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП « Яблунівське» с. Яблунів Канівського району Черкаської області. Батько позивача ОСОБА_3 помер значно раніше своєї сестри ОСОБА_2. На час смерті останньої і відкрилася спадщина на належну їй земельну частку( пай), але позивач не міг успадкувати це майно. Крім того при зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно йому було відмовлено в звязку з тим, що племінник не входив до кола спадкоємців. Проте, відповідно до прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року,

розширено коло спадкоємців за законом і правила книги шостої цього кодексу вказують, що до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом застосовуються правила спадкування за правом представлення. Він вважає, що має право на продовження строку для прийняття спадщини, оскільки пропустив строк не з своєї вини, оскільки вважав що він прийняв спадщину, так як весь час після смерті тітки користувався даною земельною ділянкою.

А тому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини.

В судове засідання позивач та його представник не зявились, надіслали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Від представника відповідача ОСОБА_4 громади с. Яблунів в особі Яблунівської сільської ради до суду надійшла заява з проханням слухати справу за їх відсутності позовні вимоги визнали та не заперечують щодо їх задоволення.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову з огляду на таке.

Між сторонами виникли правовідносини щодо прийняття спадщини, яка відкрилася на території Яблунівської сільської ради Канівського району Черкаської області та регулюються нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року , Цивільного кодексу України 2003 року.

Судом встановлено, що у звязку із смертю 17 січня 2002 року ОСОБА_2 відкрилась спадщина на земельну частку (пай), яка розташована на території Яблунівської сільської ради Канівського району Черкаської області.

Позивач ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_2, яка померла 17.01.2002 року, даний факт підтверджується копією рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16.01.2018 року, яким встановлено родинні відносини між померлою та позивачем ( а.с. 6).

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до Канівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено, оскільки відповідно до розділу VII Цивільного кодексу Української РСР , 18.07.1963 року племінники не входили до кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1,2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з інформації державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори від 06.06.2018 року № 963/01-16, спадщину після смерті ОСОБА_2, яка померла 17.01.2002 року, ніхто не приймав.

Відповідно до п.5 прикінцевих та перехідних положень, ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1266ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за правом представлення, оскільки його батько ОСОБА_3, який був братом ОСОБА_2, помер 01.01.1992 року, тобто раніше своєї сестри.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ч.1 ст.1268 ЦК України).

Згідно ч. 3ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У відповідності до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини справи, оцінивши надані докази як кожний окремо, так і в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, враховуючи також відсутність заперечень щодо предмету позову з боку відповідача, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними та задовольнити позовні вимоги, визначивши ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 18, 200,206, 247, 258, 264, 265, 268, 352-356 ЦПК України, ст..ст. 524, 548, 550 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 1217, 1222, 1270, 1272, п. 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади с. Яблунів в особі Яблунівської сільської ради Канівського району Черкаської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, проживаючому ІНФОРМАЦІЯ_3 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за правом представлення, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2, померлої 17.01.2002 року, терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Канівський міськрайонний суд Черкаської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис ОСОБА_5

з оригіналом згідно: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/773/18

Головуючий Г . С . ОСОБА_5