Справа № 304/559/18
Провадження № 2/304/264/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 304/559/18 за позовом ОСОБА_1 до Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 27 жовтня 2016 року помер його батько ОСОБА_1, після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будовами та спорудами № 61 по вул. Центральній в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області. ОСОБА_1 ще за життя склав заповіт, яким все майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також все те, на що законом буде мати право заповів своїм дітям йому, як синові, та доньці ОСОБА_2 Оскільки він фактом спільного проживання із спадкодавцем одноосібно прийняв спадщину, однак нотаріусом в оформленні такої йому було відмовлено за відсутності правовстановлюючого документа на спадковий будинок, тому просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги задовольнити та не стягувати з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.

Представник Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області як відповідача в судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечив щодо задоволення позову.

У судове засідання третя особа ОСОБА_2 не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі та не заперечила щодо задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 27 жовтня 2016 року помер батько ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_1, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 217860, виданим виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 28 жовтня 2016 року (а. с. 5, 6-7, 8, 9-10, 11).

Також встановлено, що згідно довідки виконавчого комітету Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 1400 від 02 квітня 2018 року ОСОБА_1, який помер 27 жовтня 2016 року, був головою дворогосподарства № 61 по вул. Центральній в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області (а. с. 15).

Крім цього встановлено, що ОСОБА_1 на випадок смерті все своє майно, яке належатиме йому на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також все те, на що за законом буде мати право заповів своїм дітям синові ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить дублікат заповіту від 08 жовтня 2008 року, посвідчений секретарем виконкому Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області та зареєстрований в реєстрі за № 221 (а. с. 20).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно довідки виконкому Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 1790 від 13 червня 2018 року на момент смерті ОСОБА_1, який помер 27 жовтня 2016 року, в будинку № 61 по вул. Центральній в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області постійно проживав його син ОСОБА_1, зареєстрованих осіб не було (а. с. 35).

Вказане також підтверджується рішенням Перечинського районного суду від 20 березня 2018 року, яким встановлено факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_1, який помер 27 жовтня 2016 року, на час відкриття спадщини за адресою: с. Порошково, вул.Центральна, 61 Перечинського району Закарпатської області (а. с. 12-13).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 51970238 від 18 травня 2018 року спадкова справа стосовно спадкодавця ОСОБА_1, який помер 27 жовтня 2016 року, відсутня (а. с. 30-31).

Таким чином, оскільки позивач як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовився від неї, а інших спадкоємців (в тому числі тих, які мають право на обовязкову частку та прийняли спадщину після смерті його батька) не встановлено (так, ОСОБА_2 на час відкриття спадщини із останнім не проживала, заяву про прийняття спадщини нотаріусу чи уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування не подала), тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину одноосібно.

Разом з цим, відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу за вих. № 80/01-16 від 07 травня 2018 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у оформленні спадщини за спадкодавцем ОСОБА_1, який помер 27 жовтня 2016 року, оскільки документ, що посвідчує право власності на житловий будинок № 61 по вул. Центральній в с. Порошково Перечинського району, відсутній (а. с. 21).

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 протягом встановленого законом строку одноосібно прийняв спадщину (а. с. 12-13, 30-31), однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно квитанції № НОМЕР_1 від 07 травня 2018 року позивачем сплачено 1 037,60 грн. судового збору (а. с. 1).

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як вбачається з поданої позивачем заяви, останній, з врахуванням принципу диспозитивності, просить не стягувати з відповідача понесені ним судові витрати, у звязку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке його волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому судовий збір у розмірі 1 037,60 грн. стягненню з Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 41, 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 328, 331, 1216-1218, 1241, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-83, 206 ч. 4, 258-259, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул.Перемоги, № 110; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) до Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області (89230, Закарпатська область, Перечинський район, с. Порошково, вул. Центральна, №74; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 (89423, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Розівка, вул. Концівська, № 25; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом за спадкодавцем ОСОБА_1, який помер 27 жовтня 2016 року, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 61 по вул. Центральній в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: ОСОБА_3