Провадження № 2-в/185/82/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Палюх Т. Д., за участю секретаря Андрухової Ю.Д., розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі Калінінського районного суду м. Донецька № 0522/10123/2012 (2/0522/2723/2012) за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором ,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі Калінінського районного суду м. Донецька № 0522/10123/2012 (2/0522/2723/2012) за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором .

В обґрунтування своєї заяви вказав, що 22 січня 2013 року Калінінським районним судом міста Донецька ухвалено рішення у справі № 0522/10123/2012 (2/0522/2723/2012) про задоволення позову, яким вирішено: «Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 на користь АТ «Ощадбанк»у особі ТВБВ № 10004/043 філії -Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», заборгованість за кредитним договором у сумі 87 608 гр. 17 коп., витрати на оформлення виконавчого напису у сумі 1900 гр., та витрати по сплаті судового збору в сумі 895,08 гр., а всього в сумі 90403 грн. 25 коп.»

Представник заявника в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, жодних заяв не надав.

Суд, дослідивши зібрані матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст. 490 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, визначено територіальну підсудність справ підсудних Калінінському районному суду м. Донецька - Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Згідно до ч. 1 ст. 494 ЦПК України - на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Відповідно до ч. 2 ст. 494 ЦПК України у ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувались судом і які процесуальні дії вчинялись з втраченого провадження.

Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740. Згідно з абз.4 п.3 Порядку електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень за реєстровим номером 28727907 наявна електронна копія рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 22 січня 2013 року у справі №0522/10123/2012 (2/0522/2723/2012) за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором .

З матеріалів справи вбачається, що 22 січня 2013 року Калінінським районним судом міста Донецька ухвалено рішення у справі № 0522/10123/2012 (2/0522/2723/2012) про задоволення позову, яким вирішено: «Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 на користь АТ «Ощадбанк»у особі ТВБВ № 10004/043 філії -Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», заборгованість за кредитним договором у сумі 87 608 гр. 17 коп., витрати на оформлення виконавчого напису у сумі 1900 гр., та витрати по сплаті судового збору в сумі 895,08 гр., а всього в сумі 90403 грн. 25 коп.». (а.с. 9-11, 23-27) Вказане рішення звернено до виконання. (а.с. 12)

В зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що заявником надано достатньо матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження в частині судового рішення від 22 січня 2013 року..

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81, 258-260, 493, 494 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі Калінінського районного суду м. Донецька № 0522/10123/2012 (2/0522/2723/2012) за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі Калінінського районного суду м. Донецька № 0522/10123/2012 (2/0522/2723/2012) за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором в частині рішення від 22 січня 2013 року.

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 22 січня 2013 року у справі № 0522/10123/2012 (2/0522/2723/2012) в такій редакції:

"Справа №0522/10123/2012

2/0522/2723/2012

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и.

(заочне рішення)

22.01.2013 року Калінінський районний суд м. Донецька Донецької області у складі:

Головуючий - суддя Сватіков А.В.,

при секретарі - Саєнко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Донецьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»в особі ТВБВ №10004/043 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»в особі ТВБВ №10004/043 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»звернувся до Калінінського районного суду м. Донецька із позовною заявою до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи це тим, що 26 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством '"Державний ощадний банк України" у особі філії - Пролетарське відділення №5404 м. Донецька, яку згідно з Постановою Правління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»№425 від 22 вересня 2010 року реорганізовано шляхом, перетворення у територіально відокремлене без балансове відділення №10004/043 та фізичною особою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №К-А-220316136, відповідно до якого позичальник отримав кредит у сумі 97600 гр., строком на 60 місяців з терміном кінцевого погашення не пізніше 25 березня 2013 року, за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 15,50 % річних. Способом забезпечення виконання зобов'язання позичальника слугувала застава згідно договору застави транспортного засобу №К-А-220316136/1 від 26.03.2008 року. Банком на виконання п. 1.3. Договору, були перераховані кошти на рахунок фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, що підтверджується меморіальним ордером №87176 від 26.03.2008 року з метою оплати вартості автомобіля марки DAEWOO FSO LANOS згідно з рахунком-фактурою №53 від 24.03.2008 року. Позичальник з 31.10.2008 року не виконував в повному обсязі свої зобов'язання перед банком, а саме: не сплачував суми основного боргу та проценти за користування кредитом відповідно графіку погашення кредитного договору. На виконання п. 3.4.1 та 6.1. кредитного договору, п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», банк направляв позичальнику претензії від 13.01.2009 року, вих. №249, від 28.10.2009 року, вих. №4513 щодо сплати заборгованості по кредитному договору. Відповідач для погашення боргу в добровільному порядку не з'являвся, про причини неявки банк не повідомляв. Таким чином, банком всі зобов'язання за кредитним договором були виконані належним чином. Але з боку позичальника наявні численні порушення кредитного договору, зокрема п. 1.5., п. 3.3.4., п. 3.3.5. якими передбачено наступне: за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти); позичальник зобов'язаний здійснювати погашення кредиту та нарахованих процентів щомісячно; позичальник зобов'язаний точно в строки, обумовлені цим договором, погашати кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, передбачені цим договором. Але в порушення цих обов'язків позичальником не сплачуються взагалі чергові платежі та проценти за користування кредитом. Крім того, своїми діями позичальник порушує вимоги ст. 526 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. П.3.3.6. кредитного договору встановлено, що за порушення взятих на себе зобов'язань по кредитному договору та договору застави позичальник повинен на вимогу банку достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та/або штрафних санкцій в порядку, передбаченому п. п. 2.3., 2.4. кредитного Договору відповідно до чинного законодавства України. П.3.2.3. кредитного договору встановлено, що при виникненні простроченої заборгованості за кредитом, процентами чи комісійними винагородами банк вправі здійснити погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави згідно з договором застави транспортних засобів або скористатись своїм правом договірного списання, визначеного цим договором. П.3.3.7. кредитного договору встановлено, що позичальник зобов'язаний відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з кредитного договору. Правилами ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно заяви від 23.05.2011 року, яка була написана позичальником власноруч, банком була дозволена самостійна реалізація заставного майна (автомобіля). Сума, що була отримана позичальником від реалізації заставного майна, а саме: 19326 грн. 00 коп. була перерахована на розрахунковий рахунок філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»(квитанція № 25642632 від 29.06.2011 року). Станом на 25.10.2012 року заборгованість позичальника складає 87 608 грн. 17 коп., у тому числі: 64173 грн. 08 коп. -прострочена заборгованість за основним зобов'язанням за кредитом; 23435 грн. 09 коп. - пеня з 26.10.2011 року по 25.10.2012 року. Також, банком були понесені витрати на вчинення виконавчого напису нотаріусу від 11.12.2009 року № 8483 у сумі 1900 грн. (відповідно до ст. ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат»та п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999р. № 1172). З цих підстав позивач посилаючись на умови кредитного договору та вимоги ЦК України просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 89508 гр. 17 коп. та судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але звернувся до суду із письмовою заявою в якій просив суд розглянути справу у відсутність представника банку і задовольнити позовні вимоги, проти винесення заочного рішення представник банку не заперечував, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність представника позивача, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158 ч.2 та 169 ЦПК України.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини не явки суд не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать документи, які знаходяться в матеріалах справи, на адресу суду від нього не надходило повідомлень про причини неявки. При таких обставинах суд, зі згоди представника позивача, вважає за можливе розглянути цивільну справу у відсутність не з"явившогося в судове засідання відповідача, тобто ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з підстав, передбачених вимогами ст. ст. 525, 526, 530 та 1054 ЦК України.

Судом встановлено, що 26 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством '"Державний ощадний банк України" у особі філії - Пролетарське відділення №5404 м. Донецька, яку згідно з Постановою Правління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»№425 від 22 вересня 2010 року реорганізовано шляхом, перетворення у територіально відокремлене без балансове відділення №10004/043 та фізичною особою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № К-А-220316136, відповідно до якого позичальник отримав кредит у сумі 97600 грн., строком на 60 місяців з терміном кінцевого погашення не пізніше 25 березня 2013 року, за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 15,50 % річних, що підтверджено кредитним договором. Способом забезпечення виконання зобов'язання позичальника слугувала застава згідно договору застави транспортного засобу №К-А-220316136/1 від 26.03.2008 року.

Банком на виконання п. 1.3. Договору, були перераховані кошти на рахунок фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, що підтверджується меморіальним ордером № 87176 від 26.03.2008 року з метою оплати вартості автомобіля марки DAEWOO FSO LANOS згідно з рахунком-фактурою № 53 від 24.03.2008 року.

Відповідач з 31.10.2008 року не виконував в повному обсязі свої зобов'язання перед банком, а саме: не сплачував суми основного боргу та проценти за користування кредитом відповідно графіку погашення кредитного договору. На виконання п. 3.4.1 та 6.1. кредитного договору, п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», банк направляв відповідачу претензії від 13.01.2009 року (вих. № 249), від 28.10.2009 року (вих. № 4513) щодо сплати заборгованості по кредитному договору, що підтверджено копією повідомлення від 1301.2009 року та копією претензії від 28.10.2009 року.

Таким чином, банком всі зобов'язання за кредитним договором були виконані належним чином.

Відповідно до вимог ст. ст. 526 та 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цивільного законодавства України, та в строки зазначені в договорі.

Судом встановлено, що з боку відповідача наявні численні порушення кредитного договору, зокрема п. 1.5., п. 3.3.4., п. 3.3.5. якими передбачено наступне: за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти); позичальник зобов'язаний здійснювати погашення кредиту та нарахованих процентів щомісячно; позичальник зобов'язаний точно в строки, обумовлені цим договором, погашати кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, передбачені цим договором. Але в порушення цих обов'язків позичальником не сплачуються взагалі чергові платежі та проценти за користування кредитом.

Згідно, п.3.3.6. кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань по кредитному договору та договору застави позичальник повинен на вимогу банку достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та/або штрафних санкцій в порядку, передбаченому п. п. 2.3., 2.4. кредитного Договору відповідно до чинного законодавства України. Пунктом 3.2.3. кредитного договору встановлено, що при виникненні простроченої заборгованості за кредитом, процентами чи комісійними винагородами банк вправі здійснити погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави згідно з договором застави транспортних засобів або скористатись своїм правом договірного списання, визначеного цим договором. Крім того, пунктом 3.3.7. кредитного договору встановлено, що позичальник зобов'язаний відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частками, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати відсотків.

Згідно заяви від 23.05.2011 року, яка була написана відповідачем власноруч, банком була дозволена самостійна реалізація заставного майна (автомобіля). Сума, що була отримана позичальником від реалізації заставного майна, а саме - 19326 гр. була перерахована на розрахунковий рахунок філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», що підтверджено квитанцією № 25642632 від 29.06.2011 року.

Станом на 25.10.2012 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 87 608 гр. 17 коп., у тому числі: - 64173 гр. 08 коп. -прострочена заборгованість за основним зобов'язанням за кредитом; 23435 грн. 09 коп. - пеня з 26.10.2011 року по 25.10.2012 року.

Також, банком були понесені витрати на вчинення виконавчого напису нотаріусу від 11.12.2009 року №8483 у сумі 1900 грн. (відповідно до ст. ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат»та п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999р. № 1172).

Розмір виниклої заборгованості підтверджений письмовим розрахунком позивача, він виконаний відповідно до діючого законодавства та обчислений вірно.

Враховуючи викладене, суд дістається висновку що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»в особі ТВБВ № 10004/043 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 895,08 гр. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 57, 60, 88, 130, 131, 209, 212, 213-215, 218, 223, 224 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530,612, 625, 629, 1050 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»в особі ТВБВ № 10004/043 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 на користь АТ «Ощадбанк»у особі ТВБВ № 10004/043 філії -Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», заборгованість за кредитним договором у сумі 87 608 гр. 17 коп., витрати на оформлення виконавчого напису у сумі 1900 гр., та витрати по сплаті судового збору в сумі 895,08 гр., а всього в сумі 90403 грн. 25 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в Апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Сватіков А.В.

22.01.2013

».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Т. Д. Палюх