№ 207/3442/17
№ 2/207/245/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року м. Камянське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Крупновій І.М. , за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Камянське справу № 207/3442/17 за позовом Державного підприємства «Смоли» до ОСОБА_2 про відшкодування недоотриманих коштів ,

В С Т А Н О В И В

У грудні 2017 року ДП «Смоли» звернулося до суду з позовною заявою , у якій просило стягнути з ОСОБА_2 недоотримані доходи у мусі 10411 гривень 07 копійок , оскільки з 20 березня 2013 року ОСОБА_2 працювала на посаді начальника юридичного бюро ДП «Смоли» . Згідно наказу ДП «Смоли» від 12 червня 2015 року переведена на посаду начальника юридичного відділу ДП «Смоли» . Наказом від 10 травня 2016 року № 35/ОС звільнена за згодою сторін . З її вини підприємством було недоотримано доходи внаслідок не проведення претензійно-позовної роботи на загальну суму 10411 гривень 07 копійок . У квітні - травні 2016 року на ДП «Смоли» фахівцями ДФІ у Дніпропетровській області проводилася планова ревізія фінансово-господарської діяльності за період з 1 січня 2013 року по 31 березня 2016 року . В ході ревізії було встановлено , що між ДП «Смоли» і ДП «Схід ГЗК» було укладено договір від 21 липня 2014 року № 604/13 про закупівлю товарів , яким передбачено , що Покупець здійснює 100 % попередню оплату погодженої до поставки партії товару . Постачальник зобовязаний поставити товар протягом 30 робочих днів після отримання передоплати . Пунктом 7.3 того ж договору передбачено , що у разі несвоєчасної оплати товарів Покупець несе відповідальність за порушення грошового зобовязання виключно на умовах даного договору , шляхом сплати відсотків у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості , яка діяла у періоді , за який вона обчислюється , за кожний день прострочення . Ревізією було встановлено , що ДП «Смоли» виставлено рахунок від 27 липня 2014 року № 0572 на попередню оплату смоли іонообмінної АМП у кількості 5 тонн на суму 950010,00 гривень . ДП «Схід ГЗК» здійснено попередню оплату товару на загальну суму 800012,00 гривень , при цьому залишок несплаченої суми становив 149998,00 гривень . ДП «Смоли» 12 серпня 2014 року відвантажило смолу у кількості 5 тонн на суму 950010,00 гривень , оплата у повному обсязі від ДП «Схід ГЗК» надійшла на рахунок ДП «Смоли» 28 серпня 2014 року у сумі 149998,00 гривень . Оплата за поставлену смолу надійшла до підприємства з порушенням умов договору . З вини відповідачки внаслідок неналежного ведення претензійно-позовної роботи у межах встановленої позовної давності в один рік ДП «Смоли» не скористалося правом щодо нарахування та стягнення з ДП «Схід ГЗК» штрафних санкцій за несвоєчасні розрахунки за поставлений товар , що призвело до недоотримання підприємством доходів у розмірі 10411,07 гривень .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлений позов підтримав повністю і пояснив , що ОСОБА_2 працювала начальником юридичного відділу ДП «Смоли» . З її вини підприємством було недоотримано доходи внаслідок не проведення претензійно-позовної роботи на загальну суму 10411 гривень 07 копійок по договору з ДП «Схід ГЗК» , згідно якого підприємство мало поставити товари за умови 100 % попередньої оплати , яка не була проведена в повному обсязі .

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала та пояснила , що момент виявлення завданої шкоди зафіксовано актом , в якому вказаний період квітень-травень 2016 року . Позивач подав позов у грудні 2017 року . Вважає , що позов поданий з порушенням строків , позивач не надав доказів щодо порушення , тому підстави для стягнення цієї суми відсутні .

Суд , вислухавши пояснення представника позивача , відповідачку , вважає , що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що з 20 березня 2013 року ОСОБА_2 працювала на посаді начальника юридичного бюро ДП «Смоли» ( а.с. 7 ) . Згідно наказу ДП «Смоли» від 12 червня 2015 року переведена на посаду начальника юридичного відділу ДП «Смоли» ( а.с. 8 ) . Наказом від 10 травня 2016 року № 35/ОС звільнена за згодою сторін ( а.с. 9 ) . У квітні - травні 2016 року на ДП «Смоли» фахівцями ДФІ у Дніпропетровській області проводилася планова ревізія фінансово-господарської діяльності за період з 1 січня 2013 року по 31 березня 2016 року . В ході ревізії було встановлено , що між ДП «Смоли» і ДП «Схід ГЗК» було укладено договір від 21 липня 2014 року № 604/13 про закупівлю товарів , яким передбачено , що Покупець здійснює 100 % попередню оплату погодженої до поставки партії товару . Постачальник зобовязаний поставити товар протягом 30 робочих днів після отримання передоплати . Пунктом 7.3 того ж договору передбачено , що у разі несвоєчасної оплати товарів Покупець несе відповідальність за порушення грошового зобовязання виключно на умовах даного договору , шляхом сплати відсотків у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості , яка діяла у періоді , за який вона обчислюється , за кожний день прострочення . Ревізією було встановлено , що ДП «Смоли» виставлено рахунок від 27 липня 2014 року № 0572 на попередню оплату смоли іонообмінної АМП у кількості 5 тонн на суму 950010,00 гривень . ДП «Схід ГЗК» здійснено попередню оплату товару на загальну суму 800012,00 гривень , при цьому залишок несплаченої суми становив 149998,00 гривень . ДП «Смоли» 12 серпня 2014 року відвантажило смолу у кількості 5 тонн на суму 950010,00 гривень , оплата у повному обсязі від ДП «Схід ГЗК» надійшла на рахунок ДП «Смоли» 28 серпня 2014 року у сумі 149998,00 гривень . Оплата за поставлену смолу надійшла до підприємства з порушенням умов договору . ДП «Смоли» не скористалося правом щодо нарахування та стягнення з ДП «Схід ГЗК» штрафних санкцій за несвоєчасні розрахунки за поставлений товар , що призвело до недоотримання підприємством доходів у розмірі 10411,07 гривень ( а.с. 72 - 76 ) .

Згідно ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду , заподіяну підприємству , установі , організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків . При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду , лише в межах і порядку , передбачених законодавством , і за умови , коли така шкода заподіяна підприємству , установі , організації винними протиправними діями ( бездіяльністю ) працівника . Ця відповідальність , як правило , обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди , за винятком випадків , передбачених законодавством.

Згідно ст. 132 КЗпП України за шкоду , заподіяну підприємству , установі , організації при виконанні трудових обовязків , працівники , крім працівників , що є посадовими особами , з вини яких заподіяно шкоду , несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди , але не більше свого середнього місячного заробітку . Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках , зазначених у законодавстві .

Відповідно до розяснень , викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29 грудня 1992 року :

п. 4. За правилами ст. 132 КЗпП ( 322-08 ) за шкоду , заподіяну підприємству , установі , організації при виконанні трудових обовязків , працівники , з вини яких її заподіяно , несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди , але не більше свого середнього місячного заробітку , крім випадків , коли законодавством вона передбачена у більшому , ніж цей заробіток , розмірі . Якщо межі матеріальної відповідальності були визначені в укладеному з працівником контракті , вона покладається на нього відповідно до умов контракту . Під прямою дійсною шкодою , зокрема , слід розуміти втрату , погіршення або зниження цінності майна , необхідність для підприємства , установи , організації провести затрати на відновлення , придбання майна чи інших цінностей або провести зайві , тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обовязків , грошові виплати .

У даному випадку суд вважає , що відсутня пряма дійсна шкода підприємству, оскільки відсутні втрата , погіршення або зниження цінності майна , необхідність для підприємства провести затрати на відновлення , придбання майна чи інших цінностей або провести зайві , тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обовязків , грошові виплати .

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом .

Позивачем не надано суду доказів того , що з вини відповідачки заподіяно шкоду підприємству , що є обовязковим згідно ст. 138 КЗпП України .

Позивач просить відшкодувати шкоду у повному обсязі , але до суду не надано доказів того , що на відповідачку можливо покласти повну матеріальну відповідальність згідно ст. 134 КЗпП України . Крім того , відсутні умови покладання на ОСОБА_2 обмеженої матеріальної відповідальності працівників згідно ст. 133 КЗпП України .

Відмовляючи по суті позовних вимог , суд зазначає , що крім цього позивачем пропущений строк звернення до суду за вирішенням трудових спорів.

Згідно ч. 3 ст. 233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди , заподіяної підприємству , установі , організації , встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Акт ревізії складено 17 червня 2016 року , примірник акту отримано підприємством 17 червня 2016 року , а з позовом до суду ДП «Смоли» звернулося 6 грудня 2017 року .

При розподілі судових витрат суд враховує , що у задоволенні позову відмовлено , тому судові витрати не підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача .

Керуючись ст. 130 , 132 , 133 , 133 , 134 , 138 , 233 КЗпП України , ст. 10 , 19 , 81 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

У задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Смоли» , місцезнаходження : м. Камянське , проспект Аношкіна , 179 , ідентифікаційний код юридичної особи : 30168850 , до ОСОБА_2 , місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_1 - 15 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1 , про відшкодування недоотриманих коштів відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба