Справа № 739/789/18
Номер провадження 2/739/306/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2018 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючої судді Кочура О.О.,
за участі секретаря- Худорба Р.Г.
розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку, що належало ОСОБА_2.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14.06.2017 року помер ОСОБА_2, з яким вона проживала однією сімєю та вела спільне господарство. Вона належним чином прийняла спадщину останнього, оскільки на день смерті ОСОБА_2 проживала разом з ним. До складу спадщини померлого увійшла земельна ділянка, право власності на яку посвідчувалося державним актом на право приватної власності на землю від 18.07.2006 року серії ЯБ №621835, однак на даний час оригінал держаного акту втрачений, про що зроблено оголошення у засобах масової інформації. В звязку з тим, що державний акт втрачений, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Фактично на даний час вона позбавлена можливості в позасудовому порядку підтвердити право на земельну ділянку, власником якої за життя був ОСОБА_2.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилась, при цьому подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача Ларинівської сільської ради у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.
У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у звязку з цим, суд враховує наступне.
Як встановлено, 14.06.2017 року в с. Фаївка, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області помер ОСОБА_2 (а.с. 16).
Рішенням Ногород-Сіверського районного суду від 31.01.2018 року, яке набрало законної сили 03.03.2018 року, встановлений факт постійного проживання ОСОБА_1 з 1991 року по 14.06.2017 року в с. Фаївка Новгород-Сіверського району Чернігівської області разом з ОСОБА_2, який помер 14.06.2017 року, однією сімєю, без реєстрації шлюбу (а.с.6).

Згідно довідки Ларинівської сільської ради № 03-22/376 від 25.10.2017 року ОСОБА_2, який помер 14.06.2017 року на день смерті постійно проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 із співмешканкою ОСОБА_1 та її дітьми (а.с.5). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_3 Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Чернігівської області №519 від 23.03.2018 року до майна померлого 14.06.2017 року ОСОБА_2 заведена спадкова справа №93/2018 за заявою ОСОБА_4, яка є спадкоємцем за законом до майна померлого відповідно до ст.1264 Цивільного кодексу України. Інші спадкоємці по справі відсутні. (а.с.7-8).

Отже, позивач ОСОБА_1 відповідно до ст.ст.1220, 1264, 1268 Цивільного кодексу України являється спадкоємцем четвертої черги за законом та належним чином прийняла спадщину ОСОБА_2.

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною першою статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод.

Отже, після смерті ОСОБА_2 всі належні йому права та обовязки, у тому числі й право власності на земельну ділянку, перейшли до його єдиного спадкоємця за законом, якою є позивач ОСОБА_1 Водночас остання не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, а саме на належну йому земельну ділянку, через відсутність правовстановлюючих документів на неї (а.с.7).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Оскільки судом встановлено, що позивач набула у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, розташовану на території Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області площею 8,2956 гектари з кадастровим номером :06:000:0204 яка належала ОСОБА_2 і право власності останнього на яку посвідчувалося державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №621835 від 18.07.2006 року, однак вказане право не визнається через відсутність документа, яким воно посвідчувалося, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання позову відповідачем та у звязку з цим для задоволення позову повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтею 131 Земельного кодексу України, статтями 392, 1218, 1220, 1225,1264, 1268, Цивільного кодексу України, статтями 76-81, 83, 200, 206, 258-259, 263-268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП №, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 8,2956 гектари з кадастровим номером :06:000:0204 розташовану на території Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яка належала померлому 14.06.2017 року ОСОБА_2 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 621835 від 18.07.2006 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.О.Кочура