У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2018 року

м. Лозова Харківської області

Суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області

ОСОБА_1,

Справа № 629/3180/18

Номер провадження 6/629/68/18

заявник старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2

боржник ОСОБА_3

стягувач Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія « Лозівської міської ради Харківської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання про обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа:

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що на виконанні у ВДВС знаходиться виконавче провадження 56094309 з виконання судового наказу № 629/5175/16-ц виданого 17.02.2017 року про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь КП «ЖУК» боргу у розмірі 30310,83 грн. Рішення на сьогоднішній день боржником ОСОБА_3 не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження». Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, майно належне боржнику на праві власності відсутнє. Виконавцем 03.04.2018 року на адресу боржника надсилався виклик заказною кореспонденцією щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_3 на виклики не зявився, про причини неявки не повідомив виконавця. ОСОБА_3 згідно довідок ПФУ та ДФС не працює, доходів не отримує, рішення суду не виконує. На запит виконавця, листом від 01.06.2018 року Державної прикордонної служби України повідомлено про те, що ОСОБА_3, дата народження 19.08.1979, НОМЕР_1, неодноразово перетинав державний кордон України. Наявність у боржника невиконаних зобовязань є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Про день, час і місце розгляду справи держвиконавець повідомлявся, причину неявки суду не повідомив.

Перевіривши матеріали справи та доводи подання, суд зважає на таке.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Стаття 313 Цивільного кодексу України передбачає, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. Це право віднесено у Цивільному кодексі України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII). Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів (п. 5).

Таким чином, законодавець передбачив можливість застосування судом зазначених обмежень, а не обовязкове їх застосування, та умову застосування судом зазначених обмежень у випадку, якщо боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням. Згідно Інструкції з організації примусового виконання рішень про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, він підлягає доведенню. Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань, також полягає в тому, що боржник свідомо ухиляється від виконання своїх зобов'язань в той час як має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Це будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З матеріалів подання вбачається, що боржник ОСОБА_3 має закордонний паспорт.

Однак, з матеріалів подання не убачається, коли саме боржник був ознайомлений з постановою про відкриття виконавчого провадження, чи взагалі йому відомо про примусове виконання судового рішення, чи відомо йому про його права та обовязки у виконавчому провадженні, чи направлена йому органом ДВС кореспонденція у звязку з примусовим виконанням судового рішення, чи була ним отримана.

В порушення вимог законодавства держвиконавець ухилився від доведення тієї обставини, що боржник свідомо ухиляється від виконання своїх зобов'язань, в той час як має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Держвиконавецем не надано доказів того, що боржник свідомо ухиляється від виконання своїх зобов'язань.

В справі також відсутні дані про повідомлення боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні подання за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 258-260, 441 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні подання старшого державного виконавеця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3.

Ухвали окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку згідно ст.ст. 353, 354, 355, п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Суддя: К.Ш. Харабадзе