ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1908/18
провадження № 6/753/152/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали за заявою ОСОБА_2 щодо розділу зобов»язань за кредитним договором, як позивача по справі №753/15217/14, без зазначення інших сторін по справі,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла вказана заява (яка була передана судді Вовку Є.І. 02.04.2018 року) щодо повного рішення по справі №753/15217/14-ц від 25 вересня 2014 року, повний текст якого фактично вже міститься в матеріалах справи - т.3 а.с.25-30.

Крім того, судом було встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з вказаною заявою без посилання на вид провадження щодо її розгляду, з огульним посиланням на вимоги ст.ст.118-120 ЦПК України (які регламентували порядок пред»явлення позову до 15.12.2017 року) та ст.256 ЦПК України (яка передбачала порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення до 15.12.2017 року) - що унеможливлює визначення належного виду провадження щодо розгляду вказаної заяви, а також судом встановлено, що ця заява всупереч вимогам ст.7, ч.4 ст.119 ЦПК України (в редакції станом на день складання вказаної заяви до 15.12.2017 року), ст.14 Закону України "Про засади державної мовної політики", не складена державною мовою .

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України: якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Крім того, заявником не було враховано, що з положень ч.1 ст.120 (в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року) (аналогічна сучасна редакція якої викладена в ч.1 ст.177) ЦПК України вбачається, що заявник повинен додати до заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості вказаних учасників.

Враховуючи викладене, згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року було вирішено залишити без руху заяву з наданням строку для виправлення недоліків - 10 днів, копію якої ОСОБА_2 отримав не пізніше 24 травня 2018 року.

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_2 від 03.06.2018 року "Щодо усунення недоліків", проте всупереч вимогам ч.1 ст.177 ЦПК України, до суду так і не було надано для всіх учасників справи додатків у виді копій документів, які в одному примірнику були додані заявником до вищевказаної первинної заяви від 09 листопада 2017 року, а саме у виді копії кредитного договору (яка була подана в одному примірнику), копії технічного паспорту на автомобіль (яка була подана в одному примірнику), а також і решта копій були подані лише в одному примірнику (при цьому, акт щодо відсутності таких копій для інших учасників справи судом не складався, оскільки з переліку додатків до вказаної заяви чітко вбачається їх відсутність).

Крім того, навіть на посилання суду щодо необхідності надання копій всіх вказаних документів відповідно до кількості вказаних учасників, яка крім Закону була викладена і у вказаній ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року, ОСОБА_2, так і не було надано не тільки вищевказаних копій вказаних додатків, а і копій самої первинної заяви від 09 листопада 2017 року для всіх вищевказаних учасників справи, яка була подана лише в одному примірнику (при цьому, акт щодо відсутності і цих копій для інших учасників справи судом не складався, оскільки з переліку додатків до вказаної заяви чітко вбачається їх відсутність)

Так, щодо ненадання вказаних копій то заявником не враховано, що з положень ч.1 ст.177 ЦПК України вбачається, що заявник повинен додати до заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані висновки не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому з положень ч.3 ст.185 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.7 ст.185 ЦПК України - повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.185 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути заяву ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на ухвалу до Апеляційного суду м. Києва може бути подана протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя: