Справа № 404/270/18
Номер провадження 2/383/153/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Замши О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Машкової О.В.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про втановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, померлої 01.06.2003 року, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, та визнання в порядку спадкування за законом право на 1/3 частину права на земельну частку (пай) розміром 9,74 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області після смерті матері ОСОБА_4, належного спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2002 року, виданого державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №4-434.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.06.1999 року померла ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна», розміром 9,74 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області право власності на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КР №0202680 від 21.11.1997 року. Спадщину після її смерті прийняв син ОСОБА_7, який за життя не оформив своїх спадкових прав.

14.12.1999 року помер ОСОБА_7, після смерті якого відкрилась спадщина на вищевказану земельну частку (пай). Родинні стосунки між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, як матірю та сином встановлені за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.05.2000 року. Спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняли спадкоємці першої черги його дружина ОСОБА_4 та сини ОСОБА_8 та ОСОБА_3, кожен по 1/3 частини права на вищевказану земельну частку (пай), про що 27.05.2002 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстровим №4-434. При цьому, на імя спадкоємця ОСОБА_8 свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалось.

01.06.2003 року померла ОСОБА_4 після смерті якої відкрилась спадщина на 1/3 частину права на вказану земельну частку (пай). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є її сини ОСОБА_8 та ОСОБА_3. Інших спадкоємців за законом першої черги та осіб, які мали право на обовязкову частку в спадщині не має.

Позивач зазначає, що прийняв спадкування 1/3 частини права на вказану земельну частку (пай), оскільки протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, має на руках вказаний вище сертифікат на земельну частку пай та свідоцтво про право на спадщину за законом, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може через відсутність рішення суду про встановлення факту вступу в управління або володіння спадковим майном після смерті матері ОСОБА_4. Із зазначених підстав державним нотаріусом винесено постанову від 07.05.2014 року №829/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

12.06.2018 року позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині вимог про визнання права власності на земельну частку (пай), зменшивши їх до 1/6 частини (а.с.94-96).

Представник позивача в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач зменшені позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.06.1999 року померла ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №093883, виданого 13.06.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна», розміром 9,74 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка знаходиться на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, яка належала спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР №0202680, виданого 21.11.1997 року Бобринецькою районною державною адміністрацією (а.с.10-11).

Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняв її син ОСОБА_7, який за життя не оформив своїх спадкових прав.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.05.2000 року по справі №2-2545-2000 встановлено факт родинних відносин громадян в тому, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 був сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлої 12.06.1999 року (а.с.13).

14.12.1999 помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ №113718, виданого 15.12.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому (а.с.12).

Факт належності зазначеного спадкового майна після смерті ОСОБА_7 його дружині ОСОБА_4 та сину ОСОБА_3, як спадкоємцям першої черги за законом, по 1/3 частини кожному, підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2002 року, виданого державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №4-434 (а.с.14) та копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР №0202680, виданого 21.11.1997 року Бобринецькою районною державною адміністрацією з відміткою про передачу права на земельну частку (пай) ОСОБА_4 та ОСОБА_3 кожному по 1/3 частини (а.с.10-11). Спадщина, на яку в указаних частках видано свідоцтво, складається зокрема з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, розміром 9,74 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0202680, виданого 21.11.1997 року Бобринецькою районною державною адміністрацією Кіровоградської області, та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 17.11.1997 року за №180, - ОСОБА_6, померлої 12.06.1999 року, спадкоємцем якої був син ОСОБА_7.

01.06.2003 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОЛ №184501, виданого 02.06.2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції (а.с.16). З копії свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, серії ІІ-УР №992183 від 04.11.1960 року встановлено, що позивач є сином померлої 01.06.2003 року ОСОБА_4 (а.с.17).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 1/3 частину права на вказану земельну частку (пай).

07.05.2014 року позивач звернувся до державного нотаріуса Кіровоградської міської нотаріальної контори №2 ОСОБА_9 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4, на 1/6 частину права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, але постановою від 07.05.2014 року №829/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки неможливо перевірити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 (а.с.18).

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом УРСР в редакції 1963 року, оскільки спадщина була відкрита до 01.01.2004 року, тому необхідно застосовувати Закон, який був чинний на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею ст. 525 цього кодексу також передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Зміст частини 1 ст.548 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачає, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 року №18/5, яка була чинною на час смерті спадкодавця, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4, померлої 01.06.2003 року, за заявою ОСОБА_8 заведена спадкова справа №1253 (а.с.71-76). Інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори не звертались.

З інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51915827 від 15.05.2018 року вбачається, що заповіти від імені ОСОБА_4 не посвідчувались (а.с.70).

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що позивач фактично вступив в управління та володінням спадковим майном відразу після смерті ОСОБА_4, оскільки у позивача наявні оригінали сертифікату на право на право на земельну частку (пай) серії КР №0202680, виданого 21.11.1997 року Бобринецькою районною державною адміністрацією Кіровоградської області, та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 17.11.1997 року за №180 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2002 року, що свідчить про прийняття позивачем спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття.

Відповідно ст.ст.391-392 ЦК України захист цивільних прав здійснюється у встановленому порядку судом шляхом визнання цих прав. Із змісту зазначеної норми матеріального права вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного та оскільки позивач фактично прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 за законом шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, однак не може оформити своє спадкове право у встановленому законодавством порядку і державним нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину права на земельну частку (пай), тому суд вважає можливим позов про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1409 грн. 60 коп.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 391-392 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4, померлої 01.06.2003 року, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право на 1/6 частину права на земельну частку (пай) розміром 9,74 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області після смерті матері ОСОБА_4, померлої 01.06.2003 року, належного ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2002 року виданного державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 4-434.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1409 гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Найменування сторін:

- позивач: ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, вул. академіка Тамма (героїв Сталінграда), 4 кв.66, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

- відповідач: ОСОБА_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1, паспорт серії ЕА 234234, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2;

Повне судове рішення складено 23.06.2018 року.

Суддя О.В. Замша