Номер провадження 2/754/2510/18
РІШЕННЯ

Іменем України

31 травня 2018 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

за участю

секретаря судового засідання Шевчук М.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги наступним.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.04.2014 року до 19.07.2016 року. Шлюб між ними було розірвано згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07.07.2016 року, яке не оскаржувалось та набрало законної сили.

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначає позивач, спільна дитина сторін з моменту народження і по теперішній час зареєстрована та проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1. Донька перебуває на утриманні та забезпеченні позивача. Відповідач з моменту припинення спільного проживання з позивачем не надає матеріальної допомоги на утримання дитини в розмірі, достатньому для повноцінного забезпечення її потреб. ОСОБА_2 безпосередньо не забезпечує доньку ні продуктами харчування, ні одягом, ні медикаментами, ні іншими товарами і послугами, що об'єктивно потрібні для нормального існування дитини. Тому суми коштів в розмірі до 800 грн., які він періодично перераховує, з урахуванням незначного розміру доходів позивача, не дозволяють їй забезпечувати належний рівень матеріального забезпечення доньки. Згоди з відповідачем щодо сплати ним аліментів на утримання доньки, їх розмір та періодичність виплат позивач досягти не може через відсутність зв'язку з ним. Оскільки відомостей щодо працевлаштування відповідача, його доходів, видатків та майна позивач не має, остання просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала за викладених у позовній заяві обставин та просила суд про їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.04.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 5).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07.07.2016 року шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвано. Зазначене рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 19.07.2016 року (а.с. 6).

З довідок про реєстрацію місця проживання особи за вих. №102/30/40974 та вих. №102/30/40975 від 24.11.2017 року вбачається, що малолітня донька сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю, позивачем по справі, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8, 9).

Відповідно до копії трудової книжки відповідача ОСОБА_2, з 22.08.2016 року останній офіційно не працевлаштований.

Як вбачається з копій квитанцій та встановлено в судовому засіданні, відповідач надає позивачу допомогу на утримання дитини у добровільному порядку.

Однак, розмір аліментів, які відповідач сплачує на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є нерегулярним.

Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів - 29.11.2017 року.

Враховуючи надані учасниками справи пояснення в судовому засіданні, стан здоров?я дитини, матеріальний стан відповідача, а саме те, що він є працездатною особою, офіційно не працевлаштований, має нерегулярний дохід, інших дітей та зобов?язань по сплаті аліментів не має, суд приходить до переконання про можливість часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 2000 грн. щомісячно із наступною індексацією згідно чинного законодавства до досягнення дитиною повноліття.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 141 ЦПК України та ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись положеннями Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України, ст.ст. 1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, із наступною індексацією згідно чинного законодавства України до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29 листопада 2017 року з урахуванням сплачених коштів за період з 29 листопада 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП - НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2.

Повний текст рішення суду складено 12.06.2018 року.

Суддя