Справа № 739/558/18
Номер провадження 2/739/241/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2018 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючої судді Кочура О.О.,
за участі: секретаря Худорба Р.Г.,
розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області, Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай),
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області, Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на імя її тітки ОСОБА_2, яка померла 07.11.2003 року, та визнання права на земельну частку (пай), що належало її тітці за життя.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона прийняла спадщину після смерті своєї тітки, оскільки на день смерті тітки проживала разом із нею. За життя її тітка набула право на земельну частку пай розміром 5,15 в умовних кадастрових гектарах, що посвідчувалося відповідним сертифікатом. Після смерті тітки на імя останньої було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ЯБ № 251317 від 17.01.2005 року. Оскільки державний акт виданий у порушення вимог законодавства - після смерті ОСОБА_2 це призвело до порушення її прав на спадкування майна. Відповідно, позивач просить визнати зазначений вище державний акт недійсним, та визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), що належало її тітці.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Представник відповідача - Блистівської сільської ради у судове засідання не зявився, при цьому від Блистівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, в якій зазначено, що проти задоволення позовної заяви сільська рада не заперечує.
Представник відповідача - Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, надав до суду письмову заву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.
У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачами та, відповідно, для його задоволення, у звязку з цим, суд враховує наступне.
Як встановлено, 07.11.2003 року в с. Блистова, Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 176208 від 10.11.2003 року (а.с. 6). Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 05.10.2017 року, яке набрало законної сили 18.10.2017 року встановлено факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Блистова Новгород-Сіверського району Чернігівської області, є племінницею ОСОБА_2, яка померла 07.11.2003 року (а.с.7-8). Згідно довідки виконкому Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області №813 від 05.11.2016 року ОСОБА_2, яка померла 07.11.2003 року на день смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з нею проживала її племінниця ОСОБА_1 (а.с.9). Відповідно до інформаційної довідки № 51725331 від 26.04.2018 року зі Спадкового реєстру вбачається, що інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті 07.11.2003 року ОСОБА_2 відсутні (а.с.17).
Отже, в силу положень статей 1265, 1268, п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до позивача ОСОБА_1 перейшла спадщина її тітки ОСОБА_2.
За життя ОСОБА_2 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0326591, відповідно до запису №191 від 24.12.1997 р. у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «ім. Щорса», що видавалось Новгород-Сіверською РДА, підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області (а.с.10). Даним сертифікатом було посвідчено право ОСОБА_2 на земельну частку (пай) розміром 5,15 в умовних кадастрових гектарах за рахунок земель КСП «ім. Щорса», розташованих на території Березовогатської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області.
Отже, згідно зі ст.1218,1220 ЦК України до складу спадщини, яку позивач ОСОБА_1 отримала після своєї тітки ОСОБА_2, увійшло право на земельну частку (пай), набуте останньою за життя.
Вже після смерті ОСОБА_2 на її імя, на підставі розпорядження Новгород-Сіверської районної державної адміністрації №1 від 04.01.2005 року, було видано держаний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану на території Березовогатської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, площею 4,4353 га серії ЯБ № 251317 від 17.01.2005 року, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №000379 (а.с.11).
Згідно повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_4 від 26.04.2018 року вбачається, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, оскільки ним не надані необхідні правовстановлюючі документи (а.с. 16). Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
Частиною 1 ст.125 Земельного кодексу України передбачалося, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.
Частиною 1 ст.126 Земельного кодексу України було визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.
Враховуючи наведені вище законодавчі положення суд приходить до висновку, що видача Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією Чернігівської області на імя ОСОБА_2, після її смерті, державного акту про право приватної власності на землю було здійснено в порушення вимог норм цивільного законодавства України, оскільки після смерті особа не може набувати право власності на майно, зокрема й на земельні ділянки.
Як вбачається, вказаний вище державний акт був виданий на імя ОСОБА_2 як особи, що мала право на земельну частку (пай), яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай).
Відповідно до пункту 17 розділу Х Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Таким чином, у звязку з видачею на імя ОСОБА_2 після її смерті державного акту на право власності на земельну ділянку, сертифікат на право на земельну частку (пай), що посвідчував право вимоги останньої на відведення у приватну власність земельної ділянки, яке входило до складу спадщини ОСОБА_2, став недійсним. Це в свою чергу призвело до порушення прав позивача щодо набуття у власність в порядку спадкування права на земельну частку (пай).
За таких обставин суд вважає за необхідне захистити права позивача, визнавши недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_2.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Оскільки позивач ОСОБА_1 набула у порядку спадкування за законом після своєї тітки право на земельну частку (пай) розміром 5,15 в умовних кадастрових гектарах, однак у звязку з недійсністю документу, який посвідчував дане право вона не може оформити вказану спадщину у позасудовому порядку, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем відповідного право. Отже, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню повністю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 25, 1218, 1220, 1265, 1268, п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, ст.ст.76-81, 83, 200, 206, 258-259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області, Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай) задовольнити повністю.
Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 251317, виданий на імя ОСОБА_2 17.01.2005 року на підставі розпорядження голови Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області № 1 від 04.01.2005 року на земельну ділянку площею 4,4353 гектарів.
Визнати право на земельну частку (пай) розміром 5,15 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «ім.Щорса», розташованої на території Березовогатської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що належало на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2, яка померла 07.11.2003 року за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.О.Кочура