Справа № 170/32/18 Головуючий у 1 інстанції: Жевнєрова Н.В.
Провадження № 22-ц/773/685/18 Категорія: 50 Доповідач: Грушицький А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Грушицького А.І.,

суддів Данилюк В.А., Здрилюк О.І.,

з участю секретаря судового засідання Савчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Шацького районного суду Волинської області від 28 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги мотивувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Шацького районного суду Волинської області від 3 серпня 2016 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає та не бере участі у вихованні та розвитку дитини.

Зазначає, що ОСОБА_2 є працездатним, однак офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, на утриманні інших дітей та непрацездатних членів сім'ї не має.

Просила суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 5000 грн., але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 28 березня 2018 року позов задоволено частково.

Постановлено стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована та проживає АДРЕСА_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, в розмірі 1500 грн. щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 січня 2018 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

В решті позовних вимог про стягнення аліментів на неповнолітню дитину відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Шацького районного суду Волинської області від 28 березня 2018 року змінити та стягувати з нього на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 900 грн. щомісячно.

Сторони в судове засідання не з'явилися, відповідач ОСОБА_2 подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є працездатною особою, на утриманні інших дітей і непрацездатних осіб не має та в добровільному порядку не бере участі в утриманні сина.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шацького районного суду Волинської області від 3 серпня 2016 року (а.с. 3).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с. 4, 5).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як передбачено ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Суд першої інстанції зробив правильний висновок про визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід.

Відповідач не погоджується із визначеною судом першої інстанції сумою коштів на утримання дитини, зазначаючи в апеляційній скарзі, що слід визначити розмір аліментів 900 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У позовній заяві позивач просила суд стягувати аліменти в розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Задовольняючи позов частково суд постановив стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина в розмірі 1500 грн. щомісячно і такий висновок відповідає обставинам справи та нормам матеріального права.

Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору ;action=edit&a0 ;redlink=1" title="Непродовольчі товари (ще не написана)">непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня в розмірі 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн.

Визначений до сплати відповідачем розмір аліментів на даний час перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проте законом передбачене поступове збільшення його розміру.

Вказана величина свідчить про мінімальний рівень матеріального забезпечення, а у відповідача відсутні виключні обставини, які б свідчили про те, що він в змозі надавати допомогу дитині лише на мінімальному рівні.

Покликання відповідача на те, що він не має постійного місця роботи, було враховано судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що матеріальний стан позивача кращий як у нього, до уваги не беруться, оскільки відповідач працездатний, здоровий, на утриманні інших дітей і непрацездатних осіб не має, зобов'язаний брати участь в утриманні дитини.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для зменшення щомісячного розміру аліментів, визначеного судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шацького районного суду Волинської області від 28 березня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді