Справа № 761/2319/18
Провадження № 2/761/4048/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні у заочному порядку в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач), третя особа: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації (далі по тексту - третя особа), відповідно до якої просив визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1, та зняти її з реєстраційного обліку у вказаній квартирі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі ордера НОМЕР_1 на житлове приміщення, виданим Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією 14.08.2003 року. Разом із тим, у вказаній квартирі зареєстрована і відповідач. Проте, відповідач не проживає у вказаному жилому приміщенні протягом значного часу (з 2003 року), а тому, з метою захисту та можливості реалізації права власності в повному обсязі власником житла позивач був змушений звернутися до суду з вказаною позовною заявою.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 21.03.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи.

У судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про слухання справи у його відсутності, зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач, про час і місце судового розгляду повідомлялася у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явилася, про поважність причин неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи.

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є наймачем квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Ордером НОМЕР_1 на жиле приміщення від 14.08.2003 року, виданий виконавчим Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією. (а.с. 4).

Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, станом на 22.12.2017 року зазначеній квартирі зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 10).

Згідно заяви ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування м. Києва від 01.11.2001 року та засвідченої 01.11.2001 року державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Ларіною О.В., позивач надає згоду на усиновлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 громадянами Італії.

Згідно з Актом від 31.05.2018 року обстеження сусідами вказаної квартири позивача, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у ній не проживає з моменту усиновлення.

За таких обставин, наведені докази у справі вказують про не проживання відповідача у вказаній квартирі позивача та не перебування його у родинних відносинах із позивачем.

Як передбачено ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами,наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому (п.9 Постанови).

Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року за № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

З врахуванням наведеного, оскільки на даний час позивач є наймачем квартири АДРЕСА_1, а зареєстрована в цій квартирі відповідач ОСОБА_2 в ній не проживає та не перебуває з позивачем у родинних відносинах, суд вважає, що позов про визнання ОСОБА_2 такою, що втратив право на користування жилим приміщенням підлягає задоволенню.

Між тим, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовної вимоги про зобов»язання відділу з питань реєстрації місця проживання Шевченківської РДА зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи.

Крім того, в розумінні норм статті 4 ЦПК України дана вимога є передчасною, так як права позивача в даному випадку не порушені, оскільки він до третьої особи із заявою про зняття з реєстрації відповідача не звертався та відмови не отримував, а наявність вказаного рішення суду є підставою для зняття з реєстраційного обліку відповідача в цій квартирі.

У відповідності до вимог ст..114 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі - 704 грн.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 3-5,12-13, 76-92, 95, 223, 258-259, 268, 264-265, 272-273, 280, 352, 354-355, п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, ст.ст. 64, 71, 72 ЖК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти судового збору в розмірі - 704 грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Реквизити сторін:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації АДРЕСА_1.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст виготовлено 11.06.2018 року