Справа № 459/333/18
Провадження № 2/459/397/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 червня 2018 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Жураковського А.І.

з участю секретаря Ганас К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з участю третіх осіб: виконавчого комітету Червоноградської міської ради, Червоноградського МВ ГУДМСУ у Львівській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі просять визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщення - квартирою за адресою АДРЕСА_1, та зняти його з реєстрації. В обґрунтування позову зазначили, що разом з відповідачем та ОСОБА_4 є співвласниками даної квартири. Вказали, що відповідач у ній не проживає з 2012 р., кошти на утримання квартири не надає, однак нарахування плати за комунальні послуги здійснюється й на його особу, у зв'язку з цим, вони несуть тягар утримання житла виключно за свій кошт. Стверджують, що для них це непосильна ноша, тому на підставі ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» просять задовольнити позовні вимоги.

07.06.2018 р. сторони у судове засідання не з'явилися.

Позивачі подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти заочного рішення не заперечують, позов підтримують.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судові засідання 12.04.2018, 11.05.2018, 07.06.2018 рр. не з'явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки не повідомляв. При цьому, відповідачем не було подано відзиву.

Представники третіх осіб подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, при вирішенні спору покладаються на думку суду.

На підставі норм ст.ст.280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку.

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на квартиру від 09.11.2011 р. серії НОМЕР_1, квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та членам її сім'ї - ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 у рівних частинах кожному.

Згідно з довідкою № 1113 від 15.01.2018 р., вище вказані особи зареєстровані у цьому ж житлі.

Довідками від 12.01.2018 р. № 45, № 287/1-6 стверджується, що позивач ОСОБА_1 на обліку у центрі зайнятості не перебуває, не отримує допомог, компенсацій чи пільг.

З 21.03.2016 р. позивач ОСОБА_1 офіційно ніде не працює, що видно з копії її трудової книжки серії НОМЕР_2.

Як видно з довідки Червоноградського ВП від 15.01.2018 р., акту КП «ЧЖКС» від 24.01.2018 р., відповідач за місцем реєстрації не проживає, перебуває у розшуку.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно з ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що позбавити права користування особу, яка є співвласником квартири, суд не має права, оскільки у такий спосіб втрутиться у право власності останнього. Стягнення витрат на утримання спільного майна з недобросовісного співвласника регулюється іншими нормами цивільного законодавства. Обраний позивачами спосіб захисту своїх прав та доводи в обґрунтування підстав і предмету позовних вимог не дають підстав для задоволення позову.

Окрім цього, позовна вимога про зняття відповідача з реєстрації є безпідставною, оскільки зняття з реєстрації не відноситься до повноважень суду, а згідно положень ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється уповноваженими органами на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 273, 280-282, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Червоноградський міський суд Львівської області до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.06.2018 р.

Суддя: А. І. Жураковський