Cправа № 633/397/17
Номер провадження № 2/633/31/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2018 року Печенізький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Тимченко А.М.,
за участю секретаря судового засідання - Меденець Т.С.,
позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Печеніги, Харківської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння,-
ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3, в якому просить витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 її особисті речі та передати їх їй, а саме: дрова дубові - 4 скл. х 700,00 грн. = 2800,00 грн.; дрова дубові досточками - 4 скл. х 700,00 грн. = 2800,00 грн.; обрізки соснові - 5 скл. х 400,00 грн. = 2000,00 грн.; насос «Водолій» новий - 1 шт. - 700,00 грн.; шланг поливний новий (1 бухта) - 30 м. - 417,00 грн.; тачка будівельна б/у - 1 шт. - 700,00 грн.; диван - кровать б/у - 1 шт. - 500,00 грн.; диван «Юність» б/у - 1 шт. - 800,00 грн.; шафа трьох дверна б/у - 1 шт. - 700,00 грн.; шафа фанерна б/у - 1 шт. - 200,00 грн.; шафа кухонна б/у - 1 шт. - 300,00 грн.; стіл кухонний б/у - 1 шт. - 200,00 грн.; трюмо з трьома дзеркалами б/у - 1 шт. - 500,00 грн.; газові плити б/у - 2 шт. х 1000,00 грн. = 2000,00 грн.; люстри нові - 2 шт. х 400,00 грн. = 800,00 грн.; лавочки вуличні з металу - 2 шт. х 500,00 грн. = 1000,00 грн.; мийка б/у - 1 шт. - 400,00 грн.; труби азбестові нові по 3 м. - 2 шт. - 800,00 грн.; картопля - 100 кг. х 6,00 грн. = 600,00 грн.; капуста - 30 кг. х 4,00 грн. = 120,00 грн.; морква - 30 кг. х 4,00 грн. = 120,00 грн.
В обґрунтування позову зазначила, що 27 липня 2017 року вона продала відповідачу за договором купівлі-продажу житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1. Пояснила, що до укладання договору купівлі-продажу вона 27.10.2017 року знялася з реєстрації з вищевказаного житлового будинку і зареєструвалася за адресою її теперішнього місця проживання, а саме - АДРЕСА_2. Разом з тим , так як новий власник (відповідач) бажав терміново вселитися в проданий нею вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями вона не встигла забрати всі свої особисті речі з проданого нею житлового будинку. В зв'язку з цим, вона та ОСОБА_2 в усній формі домовились, що вона звільнить від речей житловий будинок та літню кухню і свої речі, які вона ще не забрала, складе в гараж, замкне і через деякий час повністю забере всі свої речі які залишились. Однак, коли вона повернулася за своїми речами, їй ніхто не відчиняв двері, (хоча вдома господарі були), щоб надати можливість зайти на подвір'я та забрати речі. на телефонні дзвінки їй також ніхто не відповідав, тому вона ніяк не могла забрати свої особисті речі, які залишились в колишньому її домоволодінні. В зв'язку з цим, вона була вимушена звернутися до Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області і з працівником поліції знову прибула за адресою проданого нею вищевказаного житлового будинку. При працівниках поліції нові власники дозволили увійти на подвір'я, але забрати свої особисті речі вона так і не змогла, так як на гаражеві був зрізаний замок, яким вона закрила в гаражі свої речі, навішений інший замок ключі від якого їй не надали, в зв'язку з чим вона була не в змозі забрати свої особисті речі і при представниках поліції забрала лише мотоцикл. Також нею було виявлено, що деякими її особистими речами навіть користувались, а саме насосом «Водолій» та шлангами, які лежали посеред двору, хоча вона залишила їх в гаражі. Оскільки відповідач незаконно користується її особистими речами та відмовляється повернути їх власнику - позивачу, вона змушена була звернутись до суду з цим позовом.
У судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав наведених у ньому.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду судової справи повідомлявся своєчасно та належним чином (а.с. 22, 33-34, 42-43, 44-45, 48-49, 54-55), причини не явки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив проти позову не надав.
У судовому засіданні задоволено клопотання позивачки про допит свідків.
Суд, заслухавши пояснення позивачки, показання свідків, вивчивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
27 липня 2017 року ОСОБА_1 передала у власність за договором купівлі-продажу ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями, розташований на приватизованій земельній ділянці, площею 0,1400 га (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) в АДРЕСА_1. Цей договір був посвідчений того ж дня приватним нотаріусом Печенізького районного нотаріального округу Харківської області Кормільцем М.П., про що було здійснено запис в реєстрі за номером 534 (а.с. 57-58).
Будь-яких умов щодо обов'язку нового власника житлового будинку - ОСОБА_2 у вчиненні дій стосовно повернення у встановлені договором строки майна, що належить на праві власності продавцю - ОСОБА_1 та було залишено останньою в домоволодінні, договір купівлі-продажу від 27.07.2017 року не містить.
З листа - відповіді ОСОБА_1, наданого Печенізьким відділом поліції Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області від 26.09.2017 року № 1261 вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до поліції, інформація про що була зареєстрована в ЖЄО № 960 від 20.09.2017 року. В ході розгляду матеріалу встановлено, що 01.08.2017 року ОСОБА_1 продала будинок за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_5 Зі слів ОСОБА_1 з ОСОБА_5 мала усну домовленість щодо речей які залишились в будинку. Коли гр. ОСОБА_1 через деякий час повернулась за речами їй ніхто двері не відчинив, та речі не повернув. Опитати ОСОБА_5 не представилось можливим так як остання при неодноразовому виїзді двері не відчинила. У зв'язку з вищевикладеним вбачаються цивільно-правові відносини, ОСОБА_1 рекомендовано звернутися для захисту своїх законних прав та інтересів до суду (а.с. 60).
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали, що дійсно ОСОБА_1 продала належний її житловий будинок № 29 ОСОБА_2, що розташований по АДРЕСА_1. Зі слів ОСОБА_1 їм відомо, що після продажу зазначеного будинку позивачка залишила в ньому свої особисті речі.
Відповідно до ст. 387 ЦК України - власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.
Згідно до п.19 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07 лютого 2014 року № 5, застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.
Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовини і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків(ст. 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. ( ст. 77 ч. 2 ЦПК України ). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсність обставин справи (ст. 79 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).
Показання свідка з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджуються іншими доказами визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу ( ч.2 ст. 90 ЦПК України).
На підтвердження належності позивачці на підставі права власності спірного майна, остання надала суду аркуш зошиту в клітинку, де нею власноручно написано перелік та вартість майна, яке нібито незаконно знаходиться у відповідача та безпідставно їй не повернуто.
Суд в розумінні положень ст.ст. 77-80 ЦПК України вважає зазначений аркуш зошиту не допустимим та не достовірним доказом.
Суд не бере до уваги показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в частині належності позивачці на праві власності спірного майна, яке знаходиться без відповідної правової підстави у відповідача, оскільки вони ґрунтуються на показаннях з чужих слів та не підтверджуються допустимими доказами по справі.
Також суд зазначає, що для правильного застосування ст. 387 ЦК України, необхідно встановити факт того, що відповідач володіє спірним майном, і це володіння є незаконним або без відповідної правової підстави.
Проте, з наявних в матеріалах справи письмових доказів та показань допитаних свідків не можливо встановити, що спірне майно на даний час є у володінні відповідача.
На підтвердження даного факту, позивачкою надано суду лист - відповідь Печенізького відділу поліції Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області від 26.09.2017 року № 1261, який суд визнає не достатнім доказам по справі, оскільки його зміст не дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Крім того суд зазначає, що зі змісту вказаного листа вбачається, що ОСОБА_1 продала будинок не ОСОБА_2, а ОСОБА_5, з якою мала усну домовленість про тимчасове зберігання та в подальшому повернення спірного майна.
З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що позивачка не довила факт належності їй на правовій підставі спірного майна та перебування його у незаконному володінні відповідача, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд покладає судові витрати по справі на позивачку.
Керуючись ст.ст. 2,19, 76-81, 89,133,141, 258, 259,263-265, 268, 273, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння - відмовити в повному обсязі.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом подачі заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного його тексту. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду або з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 08.06.2018 року.

Суддя: А.М. Тимченко