Справа № 761/1989/14-ц
Провадження № 2/761/151/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління юстиції у місті Києві, Шандрівська сільська рада Миронівського району Київської області, приватний нотаріус Коростишівського районного нотаріального округу Яворенко Ірина Іванівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гнідюк Олександр Борисович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кочерга Ганна Григорівна, ОСОБА_9, ОСОБА_10, про визнання правочинів недійсними, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_10, треті особи: Головне управління юстиції у м.Києві в особі Восьмої Київської державної нотаріальної контори, Шандрівська сільська рада Миронівського району Київської області, приватний нотаріус Коростишівського нотаріального округу Яворенко Ірина Іванівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гнідюк Олександр Борисович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кочерга Ганна Григорівна, згідно з яким, враховуючи заяву про уточнення позовних вимог від 06.03.2013 року, просила суд: встановити, що довіреність від імені ОСОБА_12 на ім'я ОСОБА_2, що посвідчена 25.12.2004 року головою Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області Шевченко Сергієм Івановичем за №873, є нікчменою; встановити, що довіреність від імені ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_3, що посвічдена 13.08.2005 року приватним нотаріусом Коростишівського районного управління нотаріального округу Яворенко Іриною Іванівною та зареєстровано в реєстрі за №2203, дублікат якої видано 07.11.2005 року, приватним нотаріусом Коростишівського районного округу Яворенко Іриною Іванівною та зареєстровано в реєстрі за №2982, є нікчемною; визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 07.11.2005 року, укладений ОСОБА_3 від імені ОСОБА_12 та ОСОБА_4, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнидюк Олександром Борисовичем та зареєстрований в реєстрі за №14795; визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1; витребувати майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння від ОСОБА_10; судові витрати покласти на відповідачів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.03.2005 року ОСОБА_1 прийняла від ОСОБА_12 у спадщину квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується, зокрема Заповітом на її ім'я від 24.12.2004 року, Довідкою про внесення запису до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ №3974572 від 28.03.2005 року та Довідкою державного нотаріуса Восьмої Київської державної нотаріальної контори №1007 від 04.07.2008 року.

Разом з тим, ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 24.06.2005 року по справі №2-7922/05 Київській державній нотаріальній конторі №8 було заборонено видавати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом до розгляду справи по суті за позовом родичів ОСОБА_12 - ОСОБА_15 та ОСОБА_16 до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту.

Однак, незважаючи на те, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 21.06.2007 року в задоволенні позову ОСОБА_15 та ОСОБА_16 до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту було відмовлено, а згідно ухвали суду від 18.11.2005 року на спірну квартиру було накладено арешт, позивачка було позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, адже, як їй стало відомо, 07.11.2005 року ОСОБА_3, діючи від імені ОСОБА_12 на підставі довіреності від 13.05.2005 року, виданої йому ОСОБА_2, який, в свою чергу, діяв на підставі довіреності від 25.12.2004 року, начебто виданої йому ОСОБА_12, уклав з ОСОБА_4 Договір купівлі-продажу спірної квартири.

При цьому, в подальшому, а саме 30.11.2015 року спірна квартира була перепродана ОСОБА_4 ОСОБА_10 на підставі відповідного Договору купівлі-продажу квартири.

В той же час, позивачка вказує, що як Довіреність №873 від 25.12.2004 року, посвідчена Головою Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області Шевченком С.І., так і Довіреність від 13.08.2005 року, посвідчена приватним нотаріусом Коростишівського нотаріального округу Яворенко І.І. та зареєстрована в реєстрі за №2203, дублікат якої видано 07.11.2005 року, є нікчемними, адже досудовим розслідуванням кримінальної справи №10-10048, порушеної за заявою позивачки за фактом підробки довіреності, було встановлено, що Довіреність від імені ОСОБА_12 на ім'я ОСОБА_2 Шнадрівською сільською радою Миронівського району Київської області ніколи не посвідчувалася та не реєструвалася у відповідній книзі реєстрації ради.

Тобто, враховуючи те, що ОСОБА_12 не видавав Довіреності на ім'я ОСОБА_2, позивачка вказує на наявність підстав вважати вищенаведені правочини нікчемними та такими, що були спрямовані на порушення її права на спадкове майно, як спадкоємця.

За вказаних обставин, а також посилаючись на положення ст.ст. 28, 202-203, 215, 216, 218, 228, 316, 319, 321, 383, 392, 1220-1223, 1258, 1265-1266 ЦК України та ст. 41 Конституції України, позивачка звернулася до суду з цим позовом, який просила задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 04.12.2012 року було задоволено заяву позивачки про забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою від 04.12.2012 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 06.03.2013 року позовні вимоги ОСОБА_17 задоволено в повному обсязі.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 19.09.2013 року заочне рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 06.03.2013 року скасовано та ухвалено нове про відмову в позові.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.12.2013 року заочне рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 06.02.2013 року та рішення апеляційного суду м.Києва від 19.09.2013 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 21.01.2014 року вказану цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

18.02.2014 року до суду надійшла заява ОСОБА_5 про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Вказана заява була задоволена судом 12.03.2014 року.

28.03.2014 року Вказана заява була задоволена судом 12.03.2014 року.

28.03.2014 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про уточнення змісту позовних вимог, згідно з якою позивачка просила суд: визнати недійсною довіреність від імені ОСОБА_12 на ім'я ОСОБА_2, що посвідчена 25.12.2004 року головою Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області Шевченко Сергієм Івановичем за №873; визнати недійсною довіреність від імені ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_3, що посвічдена 13.08.2005 року приватним нотаріусом Коростишівського районного управління нотаріального округу Яворенко Іриною Іванівною та зареєстровано в реєстрі за №2203, дублікат якої видано 07.11.2005 року, приватним нотаріусом Коростишівського районного округу Яворенко Іриною Іванівною та зареєстровано в реєстрі за №2982; визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 07.11.2005 року, укладений ОСОБА_3 від імені ОСОБА_12 та ОСОБА_4, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнидюк Олександром Борисовичем та зареєстрований в реєстрі за №14795; визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1; витребувати майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 з чужого незаконного володіння від ОСОБА_10; судові витрати покласти на відповідачів.

18.04.2014 року на адресу суду надійшли заперечення ОСОБА_5 на позовну заяву, згідно з якою остання просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Ухвалою від 23.06.2014 року було задоволено клопотання позивача про витребування у Шандрівській сільській раді Миронівського району Київської області оригіналу Книги реєстрації нотаріальних дій за 2004 рік.

Ухвалою від 24.07.2014 року було задоволено клопотання позивача про витребування у приватного нотаріуса Коростишівського районного нотаріального округу Яворенко Ірини Іванівни усіх документів, що слугували підставою для укладення довіреності від імені ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_3, яка зареєстрована в реєстрі за №2203, а також особистих пояснень з приводу укладення цієї довіреності.

Ухвалою від 24.07.2014 року було задоволено клопотання позивача про витребування з Восьмої Київської державної нотаріальної контори спадкової справи №57/2005 р. після померлого ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Ухвалою від 22.09.2014 року було задоволено клопотання позивача про витребування з Восьмої Київської державної нотаріальної контори спадкової справи №57/2005 р. після померлого ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 20.10.2014 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Головне управління юстиції у місті Києві, Шандрівська сільська рада Миронівського району Київської області, приватний нотаріус Коростишівського нотаріального округу Яворенко І.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кочерга Г.Г., про визнання правочинів недійсними, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 24.03.2015 року рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 20.10.2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.08.2015 року рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 20.10.2014 року та рішення Апеляційного суду м.Києва від 24.03.2014 року було скасовано, а справу переданого на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 15.09.2015 року дану цивільну справу було призначено до розгляду в судовому засіданні.

11.11.2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_5 про закриття провадження в справі в частині вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 07.11.2005 року, який було укладено між ОСОБА_3 від імені ОСОБА_12 та ОСОБА_4

Крім того, 11.11.2015 року від ОСОБА_5 також надійшла заява про застосування строків позовної давності до позовних вимог ОСОБА_1 про: визнання недійсною довіреності, виданої ОСОБА_12 на ОСОБА_2 від 25.12.2004 року; визнання недійсною довіреності, виданої ОСОБА_2 на ОСОБА_3 від 13.08.2005 року; визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 07.11.2005 року, який було укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Ухвалою суду, постановленою судом без видалення до нарадчої кімнати, було частково задоволено клопотання позивачки про виклик в судове засідання в якості свідків Шевченко С.І. та ОСОБА_18

12.02.2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про уточнення змісту позовних вимог, згідно якої, позивачка, пред'являючи позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Головне управління юстиції у м.Києві в особі Восьмої Київської державної нотаріальної контори, Шандрівська сільська рада Миронівського району Київської області, приватний нотаріус Коростишівського нотаріального округу Яворенко І.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кочерга Г.Г., ОСОБА_9, просить суд: визнати недійсною з моменту вчинення довіреність від імені ОСОБА_12 на ім'я ОСОБА_2, що посвідчена 25.12.2004 року головою Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області Шевченко Сергієм Івановичем за №873; визнати недійсною з моменту вчинення довіреність від імені ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_3, що посвічдена 13.08.2005 року приватним нотаріусом Коростишівського районного управління нотаріального округу Яворенко Іриною Іванівною та зареєстровано в реєстрі за №2203, дублікат якої видано 07.11.2005 року, приватним нотаріусом Коростишівського районного округу Яворенко Іриною Іванівною та зареєстровано в реєстрі за №2982; визнати недійсним з моменту укладення Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 07.11.2005 року, укладений ОСОБА_3 від імені ОСОБА_12 та ОСОБА_4, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнидюк Олександром Борисовичем та зареєстрований в реєстрі за №14795; визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1; витребувати майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння від ОСОБА_10; судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою від 17.02.2016 року залишено без задоволення клопотання ОСОБА_5 про закриття провадження в цивільній справі в частині вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 07.11.2005 року, який було укладено між ОСОБА_3 від імені ОСОБА_12 та ОСОБА_4

12.05.2016 року до суду надійшли письмові пояснення позивачки щодо недобросовісності набувача квартири - ОСОБА_5 та витребування квартири з її незаконного володіння.

17.05.2016 року до суду надійшли письмові пояснення представника ОСОБА_5 - ОСОБА_19 відносно заперечень позивачки на заяву про застосування строків позовної давності.

Ухвалою від 27.10.2017 року дану цивільну справу було прийнято до свого провадження суддею Савицьким О.А. та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

27.12.2016 року до суду надійшли заперечення представника ОСОБА_20 - ОСОБА_19 на позовну заяву ОСОБА_1

20.03.2017 року до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_5 по даній справі.

29.05.2017 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_5 - ОСОБА_25 про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 07.11.2005 року, який було укладено між ОСОБА_3 від імені ОСОБА_12 та ОСОБА_4

02.06.2017 року до суду надійшли заперечення представника ОСОБА_5 - ОСОБА_21 щодо допиту ОСОБА_18 в якості свідка по цивільній справі.

01.06.2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про виклик у судове засідання в якості свідків Шевченка С.І., ОСОБА_18, ОСОБА_1

Ухвалою від 06.06.2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 23.10.2017 року, було закрито провадження в даній цивільній справі в частині вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 07.11.2005 року, який було укладено між ОСОБА_3 від імені ОСОБА_12 та ОСОБА_4

Ухвалою від 01.02.2018 року розгляд цивільної справи вирішено продовжити за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивачка, яка також була допитана в судовому засіданні в якості свідка, та її представник ОСОБА_22 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_5 щодо задоволення позову заперечували, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Треті особи Приватний нотаріус Кочерга Н.І. та Головне управління юстиції в м.Києві в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи містяться заяви вказаних третіх осіб, згідно змісту яких останні просили розгляд справи проводити за їх відсутністю.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином про причини неявки суд не сповістили.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 24.12.2004 року ОСОБА_12 було складено заповіт, за яким він заповідав все своє майно ОСОБА_1 Вказаний заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лисань С.С. та зареєстровано в реєстрі за №4815.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_12 помер.

Після смерті ОСОБА_12 заповіт було оскаржено ОСОБА_15 та ОСОБА_16, які є тітками померлого, до суду, проте у задоволенні позовних вимог останніх про визнання заповіту недійсним рішенням суду було відмовлено.

При цьому, 28.03.2005 року на підставі заяви ОСОБА_1 Восьмою Київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу та 11.02.2008 року видано позивачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади та свідоцтво поро право на спадщину за заповітом на прості іменні акції.

Разом з тим, свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 позивачка не отримала, оскільки за наданими до нотаріальної контори КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» даними вказана квартира була продана ОСОБА_12 07.11.2005 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного між ОСОБА_3, який діяв від імені ОСОБА_12 на підставі Довіреності від 13.08.2015 року, виданої йому ОСОБА_2, від імені ОСОБА_12 та посвідченої приватним нотаріусом Коростишевського районного нотаріального округу Яворенко І.І. (дублікат видано 07.11.2005 року), та ОСОБА_4

При цьому, як вбачається, довіреність ОСОБА_12 на ім'я ОСОБА_2 була посвідчена Головою Шандрівської сільської ради Миронівського району Київського області 25.12.2004 року.

Також, як встановлено в судовому засіданні, 30.11.2005 року ОСОБА_4 була продана спірна квартира ОСОБА_10 на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кочергою Г.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №3167.

В подальшому, а саме 06.06.2007 року квартиру було реалізовано на прилюдних торгах, оформлених протоколом №1-123/4 про проведення прилюдних торгів, затвердженим генеральним директором ДАК «Національна мережа аукціонних центрів».

Переможцем вказаних торгів було визнано ОСОБА_9, яка, в свою чергу, отримала свідоцтво про право власності на вказану квартиру та 25.02.2013 року відчужила її за договором купівлі-продажу ОСОБА_5

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, зокрема з довідки Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області від 12.03.2015 року довіреність від 25.12.2004 року, реєстраційний номер №873, яка зазначена в договорі купівлі-продажу квартири від 07.11.2005 року, Шандрівською сільською радою Миронівського району Київської області не посвідчувалася та в книзі реєстрації відсутня.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_12 страждав онкологічним захворюванням, був прооперований в грудні 2004 року та після операції знаходився в квартирі ОСОБА_1, де і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Будь-яких доказів на спростування вищенаведених обставин стороною відповідачів надало не було.

В свою чергу, положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. При цьому, відповідно до частини третьої даної статті, однієї із загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є волевиявлення учасника правочину, яке має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (ч.1 ст. 216 ЦК України).

Крім того, як роз'яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо після укладення недійсного правочину було укладено ще декілька, то вбачається правильним визнавати недійсними не всі правочини, а лише перший і заявляти позов про витребування майна в останнього набувача.

Таким чином, враховуючи вказані положення закону, встановлені обставин справи, а також те, що довіреність від 13.08.2015 року, якою ОСОБА_2, діючи від імені ОСОБА_12, уповноважив ОСОБА_3 керувати та розпоряджатися усім майном ОСОБА_12, була укладена вже після смерті останнього, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсними з моменту вчинення довіреність від імені ОСОБА_12 на ім'я ОСОБА_2, посвідчену 25 грудня 2004 року Головою Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області Шевченко Сергієм Івановичем за № 873, та довіреність від імені ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_3, посвідчену 13 серпня 2005 року приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Яворенко Іриною Іванівною та зареєстровану в реєстрі за № 2203, дублікат якої видано 07 листопада 2005 року приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Яворенко Іриною Іванівною та зареєстровано в реєстрі за № 2982, підлягають задоволенню.

Щодо решти позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, заперечуючи щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності та витребування майна, відповідач ОСОБА_5 вказувала на відсутність у позивачки права на звернення до суду з цим позовом, оскільки вона не є власником майном, так як, прийнявши спадщину, не зареєструвала право власності на квартиру в установленому законом порядку.

Водночас, відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, про що зазначено у ч.2 ст.1220 ЦК України.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як зазначено в ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

З ч.1 ст.1270 ЦК України вбачається, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

При цьому, згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, виходячи з аналізу вищенаведених положень закону, з часу прийняття спадщини спадкоємцю до дня її реєстрації належать речові права, тобто право володіння і користування спадщиною, яке підлягає захисту в суді у разі його порушення.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду України у справі №6-164цс12 від 23.01.2013 року.

Таким чином, з огляду на те, що позивачка не відмовлялася від спадщини, а нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну квартиру після смерті ОСОБА_12, суд, з врахуванням вказаних вище положень закону та встановлених обставин справи, приходить до висновку про необхідність визнання за ОСОБА_1 права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_3, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_12, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, оскільки іншого способу захисту та поновлення права позивачки на спірну квартиру не існує.

Водночас, як встановлено в судовому засіданні, на даний час право власності на спірні квартиру зареєстроване за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 25.02.2013 року між нею та ОСОБА_9

Між тим, у відповідності до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває права власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребувано у нього.

Як передбачено вимогами ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, відповідно до положень ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Таким чином, у відповідності до вимог ст.ст. 330, 388 ЦК України право власності на майно, яке було відчужено поза волею власника не набувається добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна.

Крім того, на наявність права власності на майно не впливає також і та обставина, що воно було предметом відчуження, укладених іншими особами, оскільки дійсний власник не був стороною цих угод, а ст. 346 ЦК України не передбачає припинення права власності дійсного власника в зв'язку з реєстрацією договорів купівлі-продажу за іншими особами під час його неодноразового перепродажу, що відбувалося без участі та поза межами волі дійсного власника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11.02.2015 року у справі №6-1цс15, яка, з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для застосування судами України.

Крім того, оскільки відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, право на витребування майна, передбачене ст. 388 ЦК України, переходить до спадкоємців померлого.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що майно вибуло з володіння позивача як спадкоємця померлого власника не з його волі, і не з волі спадкодавця, суд вважає, що позивач, як спадкоємець майна, що залишилося після померлого власника, має право на витребування з незаконного володіння спірної квартири, що перебуває у власності ОСОБА_5

З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про витребування на її користь трикімнатної квартири АДРЕСА_4 з незаконного володіння ОСОБА_5 також підлягають задоволенню.

При цьому, враховуючи те, що, як вбачається з матеріалів справи, 06.09.2007 року позивачка зверталася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом про визнання недійсними договорів від 07.11.2007 року та від 30.11.2007 року відповідно, а також про визнання права власності на квартиру, посилання відповідача на те, що позов пред'явлено поза межами строків позовної давності, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, адже, в силу вимог ч.2 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління юстиції у місті Києві, Шандрівська сільська рада Миронівського району Київської області, приватний нотаріус Коростишівського районного нотаріального округу Яворенко Ірина Іванівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гнідюк Олександр Борисович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кочерга Ганна Григорівна, ОСОБА_9, ОСОБА_10, про визнання правочинів недійсними, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Визнати недійсною з моменту вчинення довіреність від імені ОСОБА_12 на ім'я ОСОБА_2, посвідчену 25 грудня 2004 року Головою Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області Шевченко Сергієм Івановичем за № 873.

Визнати недійсною з моменту вчинення довіреність від імені ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_3, посвідчену 13 серпня 2005 року приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Яворенко Іриною Іванівною та зареєстровану в реєстрі за № 2203, дублікат якої видано 07 листопада 2005 року приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Яворенко Іриною Іванівною та зареєстровано в реєстрі за № 2982.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_3, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_12, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Витребувати на користь ОСОБА_1 трикімнатну квартиру АДРЕСА_4 з незаконного володіння ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 15.06.2018 року.

Суддя: