Справа № 728/597/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Лободи Н.В.

за участі секретаря судового засідання Кулик Л.І.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3, товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмацька ЖЕК» про визначення порядку користування квартирою,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4, ТОВ «Бахмацька ЖЕК» про визначення порядку користування квартирою, мотивуючи свої вимоги тим, що їй та відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 19.07.2002 року в рівних частинах належить квартира №39, розташована в м.Бахмач Чернігівської області, по вул.Першотравневій,4 загальною площею 52 кв.м, житловою площею 28 кв.м, де зареєстровані сторони та третя особа ОСОБА_3 Протягом останніх років у позивача та відповідача виникають постійні конфлікти з приводу користування спірним житлом, тому ОСОБА_1 просить визначити порядок користування вищевказаною квартирою, виділивши їй кімнату площею 16.2 кв.м та лоджію 2.8 кв.м, відповідачу кімнату площею 11.8 кв.м та балкон площею 0.9 кв.м, залишивши у спільному користуванні кухню площею 4.7 кв.м, ванну кімнату площею 2.7 кв.м, вбиральню площею 1.4 кв.м, коридор площею 8.1 кв.м, вбудовану шафу площею 0.7 кв.м та зобов»язати ТОВ «Бахмацька ЖЕК» укласти із сторонами окремі договори про надання послуг з обслуговування будинку, споруд та прибудинкових територій.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з вищевикладених підстав та додатково пояснила, що вона, як співвласник спірної квартири, не може в повній мірі користуватися належним їй майном, оскільки не дійшла згоди з приводу порядку користування житлом з іншим співвласником відповідачем по справі; через постійні суперечки вона змушена проживати за іншою адресою, тому вважає, що судове рішення, яким буде визначено порядок користування житлом вирішить проблему і запропонований нею варіант вважає найоптимальнішим; по питанню укладення окремих договорів про надання послуг з обслуговування будинку, споруд та прибудинкових територій вона до ТОВ "Бахмацька ЖЕК" не зверталася і на даний момент вказане товариство її права не порушило.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та пояснив, що варіант порядку користування квартирою, запропонований позивачем є неприйнятним і таким, що буде порушувати його права як власника 1/2 частин спірної нерухомості; відзиву на позов не подав.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, причини неявки не повідомила, пояснень щодо позову не надала.

Представник третьої особи ТОВ «Бахмацька ЖЕК» в судове засідання теж не з»явився, причини неявки не повідомив, надав заяву про розгляд справи без його участі; пояснень щодо позову до суду не направив.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів, суд приходить до слідуючого висновку.

Як було встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідач на підставі договору купівлі-продажу №1-1712 від 19.07.2002 року є співвласниками квартири, розташованої в м.Бахмач Чернігівської області, по вул.Першотравневій,4/39 і кожному з них належить по 1/2 частині вказаного житла (а.с.14-15).

Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЕЛ № 058509, шлюб між сторонами розірваний, про що 11.10.2016 року Бахмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області складено відповідний актовий запис №22. (а.с.17).

Згідно з витягом з домової книги для реєстрації громадян, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.18-21).

Згідно з технічним паспортом, квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 52 кв.м, житлову площу 28 кв.м та складається з кімнати 1 площею 11.8 кв.м, кімнати 2 площею 16.2 кв.м, кухні площею 7.4 кв.м, ванної кімнати площею 2.7 кв.м, вбиральні площею 1.4 кв.м, коридору площею 8.1 кв.м, вбудованої шафи площею 0.7 кв.м, лоджії площею 2.8 кв.м та балкона площею 0.9 кв.м. (а.с.11-13).

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що сторони є власниками кожен 1/2 частини квартири, розташованої в м.Бахмач Чернігівської області, по вул. Першотравневій,4/39, тобто відповідно до належних їм часток кожен з них має право на 26 кв.м загальної площі спірної нерухомості та 14 кв.м житлової площі.

Отже, спірна квартира є обєктом спільної часткової власності позивача та відповідача, тому на підставі ст.358 ЦК України співвласники мають право використовувати вказаний обєкт як спільно, так і в окремих частинах. У звязку з наведеним, положення ч.3 ст.358 ЦК України надають кожному із співвласників право вимагати надання йому у володіння та користування конкретної частини майна в натурі, в розмірі, що відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У пункті 14 постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності від 22 грудня 1995 року № 20 роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

Право на звернення з таким позовом ґрунтується на положеннях ч.3 ст.358 ЦК України, згідно яких право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Виходячи з аналізу зазначених норм матеріального права, хоча при визначенні порядку користування майном у праві спільної часткової власності і не припиняється право спільної часткової власності, але при цьому не повинно порушуватися чи обмежуватися право власника на користування майном, що входить до змісту права власності.

Заявляючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 просить виділити їй у користування кімнату площею 16.2 кв.м та лоджію площею 2.8 кв.м, а відповідачу кімнату площею 11.8 кв.м та балкон площею 0.9 кв.м, всі інші приміщення залишити в загальному користуванні, при цьому відповідач не згоден з таким варіантом порядку користування спільною частковою власністю.

Отже, сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку користування спільним майном і не ставили питання про стягнення передбаченої законом компенсації у разі невідповідності часток виділених їм у користування з частками, власниками яких вони є.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Дослідивши усі наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на те, що запропонований позивачем варіант порядку користування спірною квартирою не відповідатиме розмірам часток, на які мають право сторони, оскільки позивач є власником 26 кв.м загальної площі квартири та 14 кв.м житлової площі, а фактично просить виділити їй в користування 39.9 кв.м загальної площі та 19 кв.м житлової площі, що значно перевищує розміри належної їй на праві часткової власності частки спірної нерухомості, а тому вимоги ОСОБА_1 не можуть бути задоволені.

Разом з тим, оскільки не має можливості надання позивачу в користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає їх часткам у праві спільної часткової власності, позивач не позбавлена права вимагати від іншого співвласника, який володіє і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації відповідно до приписів ст.358 ЦК України.

Щодо вимоги позивача про зобов»язання ТОВ «Бахмацька ЖЕК» укласти із сторонами окремі договори про надання послуг з обслуговування будинку, споруд та прибудинкових територій, то виходячи з того, що ТОВ «Бахмацька ЖЕК» у даній справі є третьою особою на стороні позивача, то дану вимогу суд вважає безпідставною і такою, що не ґрунтується на законі.

До того ж жодних доказів того, що ТОВ «Бахмацька ЖЕК» порушило права позивача та відмовило в укладенні окремих договорів про надання послуг обслуговування будинку, споруд та прибудинкової території суду не надано.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3, товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмацька ЖЕК» про визначення порядку користування квартирою відмовити повністю.

Позивач ОСОБА_1, 16500, м.Бахмач Чернігівської області, вул.Першотравнева,4/39, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, 16500, м.Бахмач Чернігівської області, вул.Першотравнева,4/39, РНОКПП НОМЕР_2.

Треті особи:

ОСОБА_3, м.Бахмач Чернігівської області, вул. Першотравнева,4/39, РНОКПП НОМЕР_3;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмацька ЖЕК», 16500, м.Бахмач Чернігівської області, вул.Південна,2, ідентифікаційний номер 05523642.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Бахмацький районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода