Номер провадження: 22-ц/785/572/18
Номер справи місцевого суду: 521/9130/15-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2018 року м. Одеса

Справа № 521/9130/15-ц

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Томашевської К.В.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_4,

- відповідач ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Леонова О.С. 17 серпня 2015 рокув м. Одесі, у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

У червні 2015 р. ОСОБА_4звернулася до суду з вищезазначеним уточненим у липні місяці цього ж року позовом, в якому остаточно просить стягнути на її користь з ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 36 798,37 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн..

ОСОБА_4 обґрунтовує свої уточнені позовні вимоги тим, що 07.10.2014 р. о 08 годині 35 хвилині на перехресті Французького бульвару та вул. Семінарській в м. Одеса мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка сталася внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_5, який керував автомобілем Audi 80, державний реєстраційний номер - 45458 ОЕ, п. п. 10.4, 10.1 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди її автомобіль марки БМВ, державний реєстраційний номер - ВН 4933 СІ, отримав механічні пошкодження.

Відповідно до висновку експерта № 5263 від 30.11.2014 р. в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07.10.2014 р., їй завдано матеріальної шкоди у розмірі 85 408,05 грн..

Крім того, вона була змушена сплатити вартість складання звіту про розмір матеріального збитку у розмірі - 600 грн., грошові кошти в сумі - 450 грн. за проведення медичного огляду щодо її стану на момент ДТП, грошові кошти в сумі - 340,32 грн. на придбання ліків та фіксатора для шиї, що підтверджується відповідними квитанціями.

Страхова компанія сплатила їй страхове відшкодування у розмірі - 50 000,00 грн.. Отже різниця між розміром нанесеної матеріальної шкоди та страховою виплатою складає - 35 408,05 грн. = 85408,05 грн. 50 000,00 грн..

У зв'язку із перенесеним шоком, із неможливістю використання власного транспортного засобу, клопотами по проведенню ремонту, що порушило уклад її звичного життя, їй також завдано моральну шкоду, відшкодування якої становить у розмірі - 10 000,00 грн.. Відповідач добровільно компенсувати їй завдану шкоду відмовляються.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17.08.2015 р. вищезазначений уточнений позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму матеріального збитку у загальному розмірі - 36 798,37 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 500,00 грн..

Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 07.10.2014 р. о 08 годині 35 хвилині на перехресті Французького бульвару та вул. Семінарській в м. Одеса мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка сталася внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_5, який керував автомобілем Audi 80, державний реєстраційний номер - 45458 ОЕ, п. п. 10.4, 10.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.01.2015 р., яка залишена без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 25.02.2015 р. (а. с. 10 - 14).

В результаті зазначеного ДТП автомобілю БМВ, державний реєстраційний номер - ВН 4933 СІ, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 на праві приватної власності(а. с. 43), завдано механічних пошкоджень.

На момент ДТП цивільна-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована в НАСК «ОРАНТА» (поліс № АС7500144) (а. с. 15 18). Ліміт матеріальної відповідальності страховика за шкоду, завдану майну потерпілого, складає 50 000,00 грн..

Матеріальний збиток завданий власнику автомобіля автомобілю БМВ, державний реєстраційний номер - ВН 4933 СІ, відповідно до висновку про оцінку вартості (розміру) збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу № 5263 від 30.11.2014 р. складає 85 408,05 грн. (а. с. 21 - 25). За проведення вказаної оцінки позивачем сплачено 600,00 грн.. Також позивачем сплачено грошові кошти в сумі - 450 грн. за проведення медичного огляду щодо її стану на момент ДТП, грошові кошти в сумі - 340,32 грн. сплачено на придбання ліків та фіксатора для шиї.

24.06.2015 р. НСКА «ОРАНТА», визнавши вказану ДТП страховим випадком, сплатила ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн..

Фактичний розмір завданої шкоди становить - 85408,05 грн., який підтверджується належними та допустимими доказами, і позивач має право вимагати від винної у ДТП особи, відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (85408,05 грн. - 50000,00 грн. = 35408,05 грн.).

Враховуючи вищевикладене, у контексті ст. 1194 ЦК України, ОСОБА_5, як винна у ДТП особа, повинен нести майнову відповідальність у розмірі - 35 408,05. Також підлягає стягненню з ОСОБА_5 грошова сума у розмірі 1 390,32 грн., як витрати позивача, які виникли та є у причинно-наслідковому звязку із зазначеною дорожньо-транспортною пригодою.

Незаконним діями ОСОБА_5 позивачу спричинені моральні страждання, оскільки в результаті ДТП вона зазнала, травмування, фізичного болю, психічних переживань у зв'язку з пошкодженням свого майна. Зіткнення відбулося зненацька, у ситуації, коли позивач не могла передбачати його настання і прийняти яких-небудь заходів для його запобігання. Тому в момент зіткнення вона пережила сильне душевне хвилювання за своє життя й здоровя. Моральну шкоду позивач визначила у розмірі - 10 000 грн..

Суд, оцінюючи ступінь заподіяння моральної шкоди позивачу, враховуючи принципи добросовісності, розумності та справедливості, вважає, що заподіяна йому моральна шкода буде компенсована у випадку виплати відповідачем ОСОБА_5 грошової суми в розмірі 2 500 грн. (а. с. 83 85).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.07.2017 р. заява ОСОБА_5 від 13.07.2017 р. про перегляд вищевказаного заочного рішення залишена без задоволення.

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі оскаржує просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення в оскарженій частині ухвалено судом першої інстанції при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_5вказує на те, що помилковим є посилання суду на встановлення його вини постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.01.2015 р., оскільки вказаною постановою провадження було закрито за закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Він не був присутній при проведенні експертного дослідження з визначення розміру збитків. Не надано доказів завдання моральної шкоди.

Апелянт у судове засідання не зявився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про відкликання апеляційної скарги. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17.05.2018 р. у задоволенні клопотання про відкликання апеляційної скарги відмовлено.

ОСОБА_6, представник ОСОБА_4, у відзиві на апеляційну скаргу вважає необхідним скаргу залишити без задоволення. Заочне рішення суд першої інстанції залишити без змін. Посилається на законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції. Вказує на те, що у постанові Малиновського районного суду м. Одеси від 19.01.2015 р. вказано, що у діях ОСОБА_5 вбачається склад правопорушення, передбаченого ст. 12 КУпАП, що свідчить про наявність вини у діях останнього. Телеграма про виклик апелянта на огляд пошкодженого автомобіля була вручена останньому.

ОСОБА_6, представник ОСОБА_4, у судовому засіданні підтримав викладені у відзиві на апеляційну скаргу доводи та вимоги.

Частиною 2 ст. 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у вирішені спору, думку осіб, які прийняли участь у судовому засіданні про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників справи, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності інших її учасників.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України, чинних на час ухвалення рішення судом першої інстанції, передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України, чинного на час апеляційного перегляду, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене не підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів, вірно встановив вищевказані обставини по справі, дійшов правильного вищезазначеного висновку про задоволення позову.Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 1166, 1167, 1188, 1194 ЦК України, ст. ст. 3, 12, 22, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») та процесуального (ст. ст. 11, 60, 61, 179, 213 ЦПК України, чинного на час ухвалення рішення, ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України права)

Між сторонами виникли правовідносини з приводу відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, що діяла на момент укладення договору страхування, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, виходячи із суті такого страхування Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.

Згідно з ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За правилами, передбаченими ст. ст. 1166, 1167, 1188, 1194 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки беззаперечно встановлено, що скоєння ДТП сталося з вини ОСОБА_5, вірним є висновок про задоволення позову.

Доводи ОСОБА_5 пропомилковість посилання суду на встановлення його вини, він не був присутній при проведенні експертного дослідження з визначення розміру збитків, не надано доказів завдання моральної шкоди, спростовуються змістом постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 19.01.2015 р. про те, що в діях ОСОБА_5 вбачається склад правопорушення, передбаченого ст. 12 КУпАП, наявними у справі відомостями отримання телеграми про виклик на огляд пошкодженого ТЗ (а. с. 49), завданням шкоди майну ОСОБА_4.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_5 є безпідставною, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів ОСОБА_5, а також для прийняття доводів апеляційної скарги останнього у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 25 травня 2018 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

ОСОБА_3