Справа № 640/6050/18
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2018 року Київський районний суд м. Харкова
у складі головуючого: судді Чередник В.Є.,
за участю секретаря судового засідання Кочеткової М.В.,
Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 03.05.2018 р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 05.07.2013 року ОСОБА_2 (далі - відповідач) отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, через порушення зобов'язань за кредитним договором у відповідача утворилась заборгованість, яка до теперішнього часу нею не погашена, в звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.
В судове засідання представник позивача не з'явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, у разі неявки в судове засідання відповідача проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.44)
Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, про дату, час і місце судових засідань повідомлялась належним чином.
Відповідно до ухвали суду від 11.06.2018 р., враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
Кредитним договором №б/н від 05.07.2013 року ОСОБА_2 отримала кредит в ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.9)
Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.28 на звор.)
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та «Правил користування платіжною карткою» додані до позовної заяви.
Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором №б/н від 05.07.2013 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит.
Згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.
Сторонами Договору про надання банківських послуг було визначено, що засобами доступу до карткового рахунку є кредитна карта клієнта ОСОБА_2 та її фінансовий телефон, чому передує п. 1.1.1.16 зазначеного договору. Тобто позивач надав відповідачу можливість доступу до карткового рахунку та можливості погашення кредиту різними можливими шляхами, які передбачені кредитним договором, а саме п. 2.1.1.12.3, відповідно до якого поповнення картрахунку, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахування їх банком на картковий рахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору про надання банківських послуг (а.с.32 на звор.)
Відповідач на підставі п. 2.1.1.5.5 договору зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на договірних умовах.
За кредитними правовідносинами між банком та ОСОБА_2 пеня розраховуються згідно «Тарифів банку» на час порушення зобов'язання та може змінюватися за умовами п. 1.1.3.2.3 договору про надання банківських послуг.
Згідно з п. 2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, клієнт повинен сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. плюс 5,00% від суми позову (а.с.31)
ОСОБА_2 своєчасно не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, та до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобовязання і заборгованість не погашає.
Також, судом приймається до уваги, що будь-яких зустрічних позовних вимог до суду надано не було, як не було заяв і будь-яких клопотань з боку відповідача стосовно розміру заборгованості.
У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за договором про надання банківських послуг відповідач станом на 28.02.2018 року має заборгованість 78 034,50 грн., з яких:
- 3901,99 грн. - заборгованість за кредитом;
- 4095,66 грн. - заборгованість за пенею та комісією;
а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);
- 3692,12 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6-8).
Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Як вбачається зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.
Сторони п. 1.1.7.42 вищевказаних Умов визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку клієнта, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг банка, передбачених договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед фінансовою установою, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості.
В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором, відповідач порушила зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.
Між тим, судом критично оцінені доводи представника позивача про встановлення штрафних санкцій у вигляді штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) у сумі 3692,12 грн., відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг.
Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 11.10.2017 року по справі № 347/1910/15-ц, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня, у задоволенні вимог про стягнення штрафу необхідно відмовити.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.
Крім того, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір в розмірі 1762 грн., що .підтверджується платіжним дорученням №PROM1BGLUV від 31.03.2018 року. (а.с.2) Пред'явлений ним позов задоволений на 95%.
Таким чином, з ОСОБА_2 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1673,90 грн. (1762 : 100% х 95%).
На підставі викладеного, керуючись ст..4,5,13,141,258,263,265,280 ЦПК України, ст. 526,530,598,599,610,625,629,1050,1054 ЦК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банку «Приватбанк» - задовольнити частково.
У задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банку «ПриватБанк» фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 3692,12 грн. за кредитним договором б/н від 05.07.2013 року - відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Апеляційного суду Харківської області.
Суддя Чередник В.Є.