Провадження № 2/752/1973/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.04.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Якушко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» про визнання дій незаконними,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» про визнання незаконними дій відповідача щодо нарахування плати за житлово-комунальні послуги з оплати опалення та постачання гарячої води в сумі 28789,09 гривень по квартирі АДРЕСА_1, що відображені в рахунку за ЖКП № 69862 від 20.09.2017 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником АДРЕСА_1.

Він отримав рахунок № 69862 від 20.09.2017 р., відповідно до якого необхідно сплатити за послуги з опалення та постачання гарячої води суму в розмірі 28789,09 гривень.

Позивач зазначає, що відповідач не є управителем будинку, виконавцем або виробником послуг, між сторонами не укладався будь-який договір про надання таких послуг, а тому у відповідача відсутні будь-які правові підстави для нарахування та стягнення витрат за житлово-комунальні послуги з позивача.

Крім того, позивач посилається на неправомірність дій відповідача щодо нарахування оплати за житлово-комунальні послуги за опалення та постачання гарячої води без урахування показників засобів обліку, що суперечить положенням постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р., а також застосування тарифу на теплову енергію більшого ніж встановлено постановою НКДРЕКП від 09.06.2016 р.

З огляду на викладене, позивач просить визнати дії відповідача незаконними в судовому порядку.

В ході судового розгляду позивач та його представник підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просили суд позов задовольнити, посилаючись на незаконність дій відповідача щодо нарахування оплати за послуги з опалення та гарячого водопостачання без врахування показників приладу обліку та за завищеним тарифом, а також стягнення зазначених коштів без відповідних правових підстав.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» з 01.07.2014 р. є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання і нараховує оплату послуг відповідно до положень, викладених в постанові Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р. за тарифом, встановленим постановою НКРЕ № 1101 від 09.06.2016 р. Крім того, представник відповідача зазначила, що оскільки лічильник гарячої води в квартирі позивача в зв»язку з непридатністю 19.06.2015 р. був знятий з обліку, плата за дану послугу до 18.04.2017 р. 9встановлення нового приладу обліку) нараховувалась згідно з нормативами споживання.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником АДРЕСА_1.

Відповідно до Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» та № 81 від 25.03.2014 р. «Про вдосконалення державної політики регулювання цін на природний газ і тарифів на теплову енергію та забезпечення посилення соціального захисту населення під час оплати житлово-комунальних послуг» Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг постановою від 27.06.2014 р. № 793, встановлено тариф на теплову енергію для потреб населення ТОВ «Теплопостачсервіс», яка набрала законної сили 01.07.2014 р.

ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» з 01.07.2014 р. є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в буд.АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що квартира позивача обладнана приладами обліку гарячої води.

19.06.2015 р. Державним підприємством «Український державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» складено довідку про непридатність засобу вимірювальної техніки, а саме лічильника води Е-Т, 1,5 U DN 15 зав.№ 10137720, який був встановлений в квартирі позивача.

18.04.2017 р. ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» складено акт про прийняття на абонентський облік засобів обліку гарячої води та опломбування в АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_1

Крім того, квартира позивача була обладнана приладом обліку тепла завод. № 67207735, який введений в експлуатацію відповідно до Акту від 26.01.2013 р., термін повірки якого закінчився 23.11.2016 р.

В подальшому зазначений прилад обліку був повірений в лютому 2017 р., що не оспорювалось позивачем.

Згідно рахунку за ЖКП № 69862 від 20.09.2017 р. ОСОБА_1, як власник квартири АДРЕСА_1 має заборгованість по оплаті за послуги з опалення та гарячого водопостачання станом на 01.07.2017 р. в розмірі 28789,09 гривень.

Правовідносини між сторонами регулюються положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин - серпень 2017 р.).

Відповідно до ст.19 Закону Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

В силу положень ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов»язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Судом встановлено, що договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання між ОСОБА_1 та ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» не укладався.

Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від обов»язку по оплаті за надані послуги.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-2951цс15 (постанова від 20 квітня 2016 р.) .

Правила нарахування оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, встановлені постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р.

Відповідно до п.10 Правил оплата послуг за показаннями засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу), проводиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі (будинку садибного типу) незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок.

Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Згідно з п.12 Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.

У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку.

Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення.

Засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

Пунктом 15 Правил встановлено, що періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку:

з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці;

з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період.

У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Судом встановлено, що в період відсутності у позивача приладів обліку гарячого водопостачання в зв»язку з його несправністю з 20.06.2015 р. до 18.04.2017 р., а також в зв»язку з проведення повірки лічильника тепла в період грудень 2016-січень 2017 р. плата за надані послуги нараховувалась відповідно до положень п.15 Правил, тобто за нормативами споживання.

Зазначені дії відповідача узгоджуються з положеннями чинного законодавства, що регулює даний вид правовідносин, не суперечать вимогам Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обставини, викладені в позовній заяві не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, не підтверджені належними та допустимими доказами у справі, в зв»язку з чим суд не вбачає законних підстав для задоволення позову.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.3, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 268, 272 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» про визнання дій незаконними відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя