Ухвала

18 червня 2018 року
м. Київ

справа № 641/3262/17
провадження № 61-14802св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач державне підприємство «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О. О. Морозова»,
треті особи: Військова частина НОМЕР_1 , Новобоварський об`єднаний районний військовий комісаріат м. Харкова, директор державного підприємства «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова» ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2017 року у складі судді Григорєва Б. П. та постанову апеляційного суду Харківської області від 08 лютого 2018 року у складі суддів: Кіся П. В., Кружиліної О. А., Хорошевського О. М.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі, Позовна заява мотивована тим, що 14 березня 2000 року його прийнято на роботу до державного підприємства «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О. О. Морозова» (далі - ДП «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О. О. Морозова»), де він працював до звільнення на посаді майстра виробничої дільниці цеху 99 таб. № 0225.

18 квітня 2017 року він підписав з Міністерством оборони України в особі Командира військової частини НОМЕР_1 контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на два роки та направлений в зону антитерористичної операції на сході України (далі - АТО), де приймає участь у бойових діях.

Наказом від 10 травня 2017 року № 260-К його звільнено відповідачем з посади майстра виробничої дільниці цеху 99 таб. № 0225 з 18 квітня 2017 року у зв`язку зі вступом на військову службу, згідно пункту третього статті 36 КЗпП України. Через батьків, які є його представниками, він звернувся до відповідача з питанням про поновлення його на роботі, але на звернення було отримано лише пояснення про неможливість поновити його на займаній посаді та надано не засвідчену копію наказу про звільнення. Вважає звільнення незаконним, оскільки на даний час в країні діє особливий стан та відповідно до вимог чинного законодавства за ним повинно зберігатись місце роботи, посада та заробіток.

Позивач посилався на те, що Вищий адміністративний суд України у постанові від 16 лютого 2015 року (справа № 800/585/14), виходячи із системного аналізу норм Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вказував, що закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду. Вважаючи, що звільнення відбулось з порушенням гарантій визначених статтею 119 КЗпП України, просив відновити його трудові права шляхом поновлення на посаді майстра виробничої дільниці цеху 99 таб. № 0225 з 18 квітня 2017 року, стягнути з ДП «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О. О. Морозова» на його користь середній заробіток за період з 18 квітня 2017 року по дату ухвалення рішення, стягнути з ДП «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О. О. Морозова» на його користь 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Комінтернівського районного суду Харківської області від 15 вересня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Харківської області від 08 лютого 2018 року, у задоволені позову відмовлено.

Рішення судів мотивовано тим, що контракт про проходження військової служби в Збройних Силах України позивачем укладено не в межах дії особливого періоду, а тому гарантії, встановлені статті 119 КЗпП України, на позивача не поширюються. Прийняття наказу про звільнення з роботи позивача є правомірним.

У березні 2018 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, у якій просив скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вказував, що суди не у повній мірі врахували зміст правовідносин, які виникли між сторонами та зробили помилковий висновок, що на дані правовідносини не поширюються положення статті 119 КЗпП України.

У травні 2018 року ДП «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О. О. Морозова» подало відзив на касаційну скаргу, у якому просило касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення залишити без змін. Указувало, що на час укладення позивачем контракту про проходженням військової служби в Збройних Силах України, а також прийняття 10 травня 2017 року наказу про звільнення позивача з роботи, особливий період не діяв, а тому визначені законодавцем у статті 119 КЗпП України гарантії не можуть застосовуватись до спірних правовідносин. Крім того, просило розгляд касаційної скарги здійснювати за участю представника відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

У частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень. Оскільки Верховним Судом не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, і така необхідність відсутня, то підстав для розгляду справи за участю ДП «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О. О. Морозова» немає. Тому у задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні потрібно відмовити.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Керуючись статтями 7, 33, 34, 260, 400, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ДП «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О. О. Морозова» у задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні.

Справу № 641/3262/17-ц за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О. О. Морозова», треті особи: військова частина НОМЕР_1 , Новобаварський об`єднаний районний військовий комісаріат м. Харкова, директор державного підприємства «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О. О. Морозова» ОСОБА_2 , про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель