Справа № 311/1841/18
Провадження № 2/311/769/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Сидоренко Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 господарства «ММК» в особі директора ОСОБА_2 про забезпечення позову за матеріалами цивільної справи № 311/1841/18 за позовом ОСОБА_1 господарства «ММК» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, та зобовязання звільнити земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Василівського районного суду Запорізької області знаходиться цивільної справи № 311/1841/18 за уточненим позовом ОСОБА_1 господарства «ММК» в редакції від 18.06.2018 року, до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, та зобовязання звільнити земельну ділянку, в якому позивач просить: 1. Зобовязати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, звільнити земельну ділянку площею 36,1145 га з кадастровим номером :05:018:0025, яка розташована на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, та усунути перешкоди для подальшої діяльності позивача; 2. Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 господарства «ММК» (місцезнаходження: м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області вул.Будівельників,17, , р/р 4468, МФО 313399 ПАТ КБ «Приватбанк») шкоду за самовільне зайняття земельної ділянки в розмірі 138823,65 грн.; 3. Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 господарства «ММК» (місцезнаходження: м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, , р/р 4468, МФО 313399 ПАТ КБ «Приватбанк») судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову та заяви про забезпечення позову в розмірі 6487,37 грн.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 19 червня 2018 року відкрито проваджені у даній цивільній справі.

18.06.2018 року разом з уточненим позовом директором ОСОБА_1 господарства «ММК» ОСОБА_2 подана до Василівського районного суду Запорізької області заява про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, що належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ІПН НОМЕР_1, паспорт серія СА 343127, виданий 21.01.1997 року Дніпроруднівським МВМ УМВС України в Запорізькій області, що мешкає за адресою: вул. Київська буд. 25 с.Мала Білозерка Василівського району Запорізької області, на праві приватної власності в межах суми позову 138823,65 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п. 4 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вивчивши зміст поданої заяви про забезпечення позову та додані до заяви документи, суд вважає необхідним відмовити позивачу ОСОБА_1 господарству «ММК» в задоволенні заяви про забезпечення позову з підстав її необґрунтованості та неконкретності, оскільки на підтвердження та в обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивачем чітко та конкретно не зазначено, на яке саме рухоме та/або нерухоме майно, що належать ОСОБА_3 на праві приватної власності, позивач просить накласти арешт.

Крім того, заявником не надано жодного доказу на підтвердження належності відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної власності майна, на яке він просить накласти арешт, та тих обставин, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відсутність зазначених відомостей у заяві позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у зв'язку з чим заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви директора ОСОБА_1 господарства «ММК» ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4