ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого: судді Ковалевської Л.М., за участю секретаря Омельчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Фастова цивільну справу за заявою ОСОБА_1, представник заявника адвокат ОСОБА_2, заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Київській області про встановлення факту проживання на території України та встановлення особи,-
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить суд встановити той факт, що станом на 24.08.1991 року вона постійно проживала на території України. В обґрунтування своєї заяви зазначає про те, що її проживання на території України підтверджується довідкою виданою Данилівською сільською радою Васильківського району Київської області від 11.12.2017 року № 2036, актом Депутата Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області від 11.12.2017 року та копією трудової книжки. Також, з метою отримання паспорта гр..України, заявник звернулась до Фастівського РВ УДМСУ в Київській області, проте їй було відмовлено та запропоновано звернутися до суду.
Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав та просить суд її задовольнити, додатково зазначивши, що в даному випадку встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки надасть можливість їй в майбутньому реалізувати право на отримання громадянства та паспорта громадянина України.
Представник заінтересованої особи в судове зсідання не з»явився, належним чином був повідомлений про дату розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення.
Заслухавши заявника та її представника, покази свідків, дослідивши наявні в справі матеріали та надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень Закону N 2235-ІІІ та Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження заявника на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.
Зазначені правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовано, крім Закону N 2235-ІІІ, також Указом Президента України від 27 березня 2001 р. N 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.
Як вбачається із копії Свідоцтва про народження (а.с.6) серія ІІ-ГИ № 299424, виданого 22.08.1990 року про що проведено запис № 1761 завідуючою відділом (бюро) записів актів громадянського стану м.Петрозаводськ, Карельська АССР, ОСОБА_1 народилась м. Петрозаводськ, Карельської АССР.
В 1986 році заявник разом із мамою переїхала на постійне місце проживання в Українську РСР, а саме в с. Трудолюбівка, Кіровоградської області, де згідно з записом в трудовій книжці (а.с.7-9) з 1987 року була прийнята на роботу в колгосп ім..Димитрова, Компаніївського району, в якому працювала до 01.09.1990 року. З 19.09.1991 року заявник була прийнята в члени колгоспу «Україна» до 01.05.1992 року.
Щодо встановлення особи заявниці, то слід звернути увагу на наступне.
Встановлення особи здійснюється за паспортом або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся до відповідної установи.
Існує механізм отримання паспорта громадянина України за відсутності свідоцтва про народження. Повнолітнім особам, актовий запис про народження яких не проводився, першочергово необхідно звернутись до суду для встановлення факту їх народження.На підставі відповідного рішення суду про встановлення факту народження органами державної реєстрації актів цивільного стану України за місцем знаходження суду поновлюється актовий запис про народження такої особи. Після цього особа має звернутись до відповідного територіального підрозділу Державної міграційної служби України для проведення процедури встановлення особи.
Проте, в даному випадку, у заявниці ОСОБА_1 є наявним свідоцтво про народження - серія ІІ-ГИ № 299424, видане 22.08.1990 року, про що проведено запис № 1761 завідуючою відділом (бюро) записів актів громадянського стану м.Петрозаводськ, Карельська АССР. Оригінал даного документу було оглянуто судом та завірено копію, що долучена до матеріалів справи.
Даний факт, на думку суду, унеможливлює виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянки ОСОБА_1, а тому вимога заяви про встановлення особи ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає до задоволення.
Щодо встановлення факту проживання ОСОБА_1 суд враховує наступне.
Згідно з пп.1,2 ч.1 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» ( 03.11.1991р) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.
Відповідно до Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215 та Закону України Про громадянство України, визначено перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.
Відповідно до пункту 25 Порядку, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України Про правонаступництво України, або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу ІНФОРМАЦІЯ_1, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами а в пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.
Відповідно до пункту 45 Порядку, у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України Про правонаступництво України, або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_1, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх пяти років є однією з умов прийняття до громадянства України.
Стаття 1 Закону України «Про громадянство України» дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік 180 днів; Проживання на території України на законних підставах проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Наведений у ст. 315 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.
Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для отримання в подальшому громадянства України.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, суду пояснили, що знають ОСОБА_1 близько п»ятнадцяти років. Вона проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_5 та мають трьох дітей. Про життя ОСОБА_1 до 1991 року їм нічого невідомо.
Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що почав проживати з ОСОБА_1 родиною з 1994 року, має з нею трьох дітей. Про її минуле та дитинство йому невідомо нічого, проте вона народжувала двох дітей удома, оскільки без паспорту не могла отримати належну медичну допомогу.
Покази зазначених осіб свідчать про усталені міцні соціальні зв»язки заявниці на території України на початку 90-х років.
Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 13.06.2018, гр..ОСОБА_6, вбачається, що він особисто знає та спілкувався з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на території села Трудолюбівка, Компаніївського району, Кіровоградської області в період часу з 1987 року по 1991 рік. Йому відомо, що станом на 24.08.1991 року ОСОБА_1, проживала на території України в с.Трудолюбівка, Компаніївського району, Кіовоградської області. До даної заяви долучено копію паспорта гр..ОСОБА_6
Проте, суд критично оцінює надані заявником документальні докази а саме : довідку видану Данилівською сільською радою Васильківського району Київської області від 11.12.2017 року № 2036, актом Депутата Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області від 11.12.2017 року тощо, оскільки заначені письмові документи не свідчать про місце проживання ОСОБА_1 на території України саме станом на серпень 1991 року, а тому суд вважає за необхідне зазначити, що дані документи не мають жодного доказового значення в розумінні ст.. 77,78 ЦПК України, і не беруться судом до уваги.
Враховуючи вищевикладене та аналізуючи всі надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявником в повному обсязі документально підтверджено факт її постійного проживання на території України належними та допустимими доказами, які сумнівів у суду не викликали, а тому заява підлягає до задоволення.
Керуючись ст.1 Закону України Про громадянство України, ст. 4,12,81,263-265,268 315-319 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, Законом України Про правонаступництво України, суд,
Заяву ОСОБА_1, представник заявника адвокат ОСОБА_2, заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Київській області про встановлення факту проживання на території України та встановлення особи - задовольнити.
Встановити особу заявника - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м.Петрозаводськ, Російська Федерація.
Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 на території України станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року і по теперішній час.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М.Ковалевська