Справа № 536/2237/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Дяденко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Кременчуцький міськрайонний центр зайнятості, 14 грудня 2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31 липня 2014 року до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості звернувся відповідач ОСОБА_2, як такий, що шукає роботу та за заявою йому присвоєно статус безробітного та призначено допомогу. 01 листопада 2015 року центром зайнятості проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» шляхом звірки обміну даних з податковим органом, за результатами якого було встановлено, що в період перебування на обліку з 31 липня 2014 року по 10 квітня 2015 року відповідач одночасно працював на ДП «Південна залізниця» Відокремлений підрозділ «Кременчуцька дистанція колії» з 06 квітня 2015 року, відносився до зайнятого населення, внаслідок чого не мав права перебувати на обліку в центрі зайнятості та отримувати допомогу по безробіттю, сума якої за період з 06 квітня 2015 року по 09 квітня 2015 року становить 129 грн. 92 коп. Вимогу про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю відповідач не виконав, кошти не повернув.

Просили суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на їх користь незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 129 грн. 92 коп.

Позивач Кременчуцький міськрайонний центр зайнятості в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про направлення судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку та в відповідності до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається врученою, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає до задоволення враховуючи таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Установлено, що ОСОБА_2 з 31 липня 2014 року зареєстрований в Кременчуцькому міськрайонному центрі зайнятості як безробітній та з 07 серпня 2014 року по 01 серпня 2015 року йому призначена допомога по безробіттю відповідно до наказів № НТ140731 від 31 липня 2014 року та № НТ140807 від 07 серпня 2014 року.

Частиною 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно довідки Відокремленого підрозділу «Кременчуцька дистанція колії» Державного підприємства «Південна залізниця» від 22 жовтня 2015 року за № 709 ОСОБА_2 працював на підприємстві за цивільно-правовою угодою № 14 від 06.04.2015 року з 06 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року та за цивільно-правовою угодою № 47 від 05.05.2015 року з 05 травня 2015 року по 30 травня 2015 року.

Відповідач ОСОБА_2 про те, що працевлаштований, Кременчуцький міськрайоннний центр зайнятості не повідомив.

Відповідно до акту № 217 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02 листопада 2015 року ОСОБА_2 під час перебування на обліку у Кременчуцькому міськрайонному центрі зайнятості з 31.07.2014 року по 10 квітня 2015 року одночасно працював в Відокремленому підрозділі «Кременчуцька дистанція колії» Державного підприємства «Південна залізниця», тобто не мав права на отримання допомоги по безробіттю з 06 квітня 2015 року.

Згідно розрахунку доданого Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості до позовної заяви розмір виплаченого ОСОБА_2 забезпечення по безробіттю за період з 06 квітня 2015 року по 09 квітня 2015 року становить 129 грн. 92 коп.

Частиною 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Отже, позовні вимоги законні та обгрунтовані і суд їх задовольняє.

Оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, а позов задоволено, то необхідно стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1600 грн.

Керуючись ст.ст.13, 81,ч. 2 ст.141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості кошти в сумі 129 (сто двадцять дев'ять) грн. 92 коп. та на користь держави судові витрати в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

СуддяС. М. Клименко