Справа № 559/431/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря Протас Ю.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відкритому судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, де просить змінити розмір аліментів, визначених рішенням суду від 24 липня 2012 року.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що згідно рішення Дубенського міськрайонного смуду від 24 липня 2012 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначений судовим рішенням розмір аліментів є недостатнім для нормального матеріального забезпечення дитини. Просить змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, де зазначає, що сума аліментів, визначена у позові для нього є значною, так як він на даний час є безробітним, живе за рухунок дрібних підробітків. Крім того, він проживвє з матір»ю, яка є онкохворою та потребує догляду та матеріальної допомоги. В за»язку з хворобою матері, він не має можливості виїхати за кордон на роботу, так як не має на кого залишити хвору матір. Зазначає, що надає матеріальну допомогу дитині по мірі можливості, незалежно від офіційного стягнення аліментів. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно свідоцтва про народження серії І-ГЮ від 08.08.2000 року ОСОБА_3 народилася 02 серпня 2008 року, її батьками є сторони у справі (а.с.4).

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 липня 2012 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, 02.08.2008 року в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.6).

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов»язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов»язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи відповідача, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі та проживає разом з батьками не підтверджені жодними доказами.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, їх обов»язок по утриманню неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, стан здоров»я та здатність працювати. За таких підстав, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Враховуючи зміну розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, зміну матеріального становища сторін, суд вважає, що є підстави для зміни розміру визначених раніше судом аліментів з 1/3 частини від усіх видів заробітку до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 року № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 192 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

ВИ Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, визначених рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 липня 2012 року та стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жителя: с. Мирогоща,1 вул. Молодіжна, 24, Дубенського р-ну, Рівненської області) на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки: вул. Млинарська, 3, с. Привільне, Дубенського р-ну, Рівненської област), аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, 02 серпня 2008 року у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: