Справа № 366/4088/17
Провадження № 2/366/88/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 червня 2018 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Тетервак Н.А.,

при секретарі Німченко Н.Ю.,

за участю сторін:

позивач-не з»явився,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL30391 від 03.04.2008 року в сумі 79637,59 грн. (сімдесят девять тисяч шістсот тридцять сім гривень пятдесят девять копійок) та судових витрат в розмірі 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

Позивач посилається на те, що 03 квітня 2008 року між ОСОБА_3 акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № CL30391. У тимчасове користування на умовах Кредитного Договору (п.п.1.1, 1.2) Банк надав Позичальнику ОСОБА_2 кредит у вигляді грошових коштів у розмірі 3405 дол. США (три тисячі чотириста дол. США 0 цент.), а ОСОБА_2 зобовязувалась повернути кредит та сплати відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (рівними платежами щомісячно), з кінцевим терміном погашення не пізніше 25.03.2013 року, процента ставка становить 24% річних.

Позивач свої зобовязання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі та у строк, встановленому Кредитним договором.

Згідно з графіком погашення кредиту, що передбачено Договором відповідач зобовязаний повернути наданий йому кредит і сплатити проценти за користування кредитом в сумі і в строки, передбачені Договором і Графіком, проте, відповідач свої зобовязання не виконав.

Станом на 30 листопада 2017 року заборгованість склала 79637,59 грн. (сімдесят девять тисяч шістсот тридцять сім гривень пятдесят девять копійок), яка складається з наступного:

- 38615,38 грн. (тридцять вісім тисяч шістсот п'ятнадцять гривень тридцять вісім копійок) заборгованість по тілу кредиту;

- 34983,53 грн. (тридцять чотири тисячі девятсот вісімдесят три гривні пятдесят три копійки) заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 6038,68 грн. (шість тисяч тридцять вісім гривень шістдесят вісім копійок) заборгованість по штрафних санкціях (пені).

Крім того, 14 листопада 2016 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» уклали Договір про відступлення права вимоги № UB-OP/16-132, згідно якого та у відповідності до ст.512 ЦК України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» набуло статусу Кредитора та отримано право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ОСОБА_3 акціонерного товариства «Універсал Банк», включно і до позову ОСОБА_2.

Зважаючи на невиконання ОСОБА_2 зобовязань, стосовно повернення кредиту, Позивач вправі вимагати у Відповідача суму боргу в порядку позовного провадження, оскільки між сторонами існує цивільно-правовий спір.

В судове засідання представник позивача не зявився про місце, день та час слухання справи повідомлений вчасно. Звернувся до суду із клопотанням про проведення судового засідання по справі в порядку відео конференції. Ухвалою суду від 10.04.2018 року дане клопотання було задоволено, та призначено розгляд справи на 15.06.2018 року на 10 год. в режимі відеоконференції з Святошинським районним судом м.Києва, однак представник позивача до вказаного суду на визначену дату та час вчасно не зявився.

26 квітня 2018 року на адресу суду надійшло заперечення на відзив від представника позивача ОСОБА_4, в якому просять розглянути дане заперечення в порядку чинного законодавства України та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надавши відзив на позовну заяву, та пояснив суду, що дійсно 03 квітня 2008 року між ОСОБА_3 акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № CL30391, відповідно до якого ОСОБА_2 було надано кредит у вигляді грошових коштів у розмірі 3405 дол. США, процентна ставка становить 24% річних з кінцевим терміном погашення не пізніше 25.03.2013 року.

Враховуючи вимоги статті 257 ЦК України, де загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, представник позивача просить відмовити в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, застосувавши строк позовної давності, врахувавши те, що по-перше, в матеріалах справи наявний судовий наказ № 2н-2/2010 (а.с.57), де є вимога ПАТ «Універсал Банк» про дострокове повернення кредиту. Дана вимога відображена в заяві про видачу судового наказу і отримана відповідачем по справі 19.05.2009 року. Таким чином, предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором Позивач змінив строк виконання зобовязання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про негайне повернення кредиту та платежів з ним розпочався з наступного дня після одержання такої вимоги. Тобто, перебіг строку позовної давності розпочався по цивільній справі № 2н-2/2010 з 16.05.2009 року, оскільки у вимозі зазначено, що «Ми наполягаємо на негайному погашенні заборгованості» та закінчився 16.05.2012 року. Ця правова позиція також висловлена Верховним Судом України в постанові від 09.11.2016 року у справі № 6-2251цс16.

По-друге, строк позовної давності закінчився 26.03.2016 року, оскільки дата сплати останнього платежу 25 березня 2013 року.

Крім того, представник позивача просив також відмовити в задоволенні позову за відсутністю доказів.

Суд, вислухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що 03 квітня 2008 року між ОСОБА_3 акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № CL30391 (а.с.12-17). Згідно вимог Кредитного Договору (п.п.1.1, 1.2) Банк надав Позичальнику ОСОБА_2 кредит у вигляді грошових коштів у розмірі 3405 дол. США (три тисячі чотириста дол. США 0 цент.), а ОСОБА_2 зобовязувалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (рівними платежами щомісячно), з кінцевим терміном погашення не пізніше 25.03.2013 року, процента ставка становить 24% річних.

Позивач надав суду Графік щомісячних платежів (додаток № 2 до Кредитного договору)платежів та розрахунку сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а.с.19-20).

Як слідує з позову, відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 79637,59 грн. (сімдесят девять тисяч шістсот тридцять сім гривень пятдесят девять копійок).

З Договору № UB-OP/16-132 від 14 листопада 2016 року про відступлення права вимоги за кредитними договорами (а.с.21-24) слідує, що Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» відступає новому кредитору «Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» належні Банку права вимоги, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників-фізичних осіб, зазначених у додатку №2, в тому числі і до ОСОБА_2 (а.с.4).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Разом з тим, судом встановлено, що 11 січня 2009 року позивач уже звертався з заявою до суду до відповідача ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за цим же кредитним договором.

Як вбачається з судового наказу (а.с.57), виданого Іванківським районним судом Київської області 12.01.2010 року за № 2н-2-2010, з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором № CL30391 від 03.04.2008 року в сумі 29867,93 грн. (двадцять девять тисяч вісімсот шістдесят сім гривень девяносто три копійки).

Строки погашення заборгованості по кредиту, встановлені в додатку 2 до Кредитного договору № CL30391 від 03.04.2008 року (а.с.19-20), а індивідуальні умови надання та погашення Кредиту відображені в додатку 1 вказаного Кредитного договору (а.с.18). З даних додатків слідує, що кількість місячних платежів становить 60, а дата сплати останнього платежу 25.03.2013 року.

Інших платежів на користь банку відповідач не здійснював.

Матеріали справи свідчать про те, що за умовами договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредитних коштів частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені договором, а також встановлена відповідальність за несвоєчасне погашення мінімального платежу.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 259 ЦК України позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

У даній справі позивач не надав належних і допустимих доказів, що зазначені вище Умови позичальником підписані, а отже їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору та відповідною письмовою угодою сторін про збільшення позовної давності.

Аналогічна позиція була висловлена у Постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15, від 1 липня 2015 року у справі № 6-757цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154 цс15.

В суді було встановлено і не заперечувалось відповідачем у його заяві, що останній платіж ним був зроблений 25 березня 2013 року, що підтверджується Додатком 1 до Кредитного договору № CL30391 від 03.04.2008 року, де відображені умови надання та погашення Кредиту (а.с.18).

Оскільки представник відповідача наполягає на застосуванні строку позовної давності, судом встановлено, що з часу виникнення права на звернення позивача до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором до подачі до суду позову (звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу), минуло більше трьох років, так як позивач звернувся до суду 26 грудня 2017 року, договір про збільшення строку позовної давності між сторонами не укладався, відсутні підстави для зупинення чи переривання строку позовної давності та поважних причини, за наявності яких порушене право підлягає задоволенню, позивачем не зазначено, тому, суд вважає в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити у звязку із закінченням строку позовної давності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Беручи до уваги, що в задоволенні позову відмовлено, судові витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, ст.ст.192, 526, 530, 533, 549, 589, 599, 610, 612, 627, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280-284, 288, 354 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд

В И Р І Ш И В:

Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» в позові до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL30391 від 03.04. 2008 року ,-відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи,зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області.

Повний текст рішення виготовлено 23 червня 2018 року.

Суддя: Н.А. Тетервак