Справа №751/4170/17
Провадження №2/751/150/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Талибова В.О.

позивача ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, представник відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

11 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с. 134), просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 02 серпня 2007 року він перебуває у шлюбі з відповідачем. За час шлюбу на спільні кошти відповідач придбала у травні 2008 року квартиру в м. Чернігові за адресою6 АДРЕСА_2. Стверджує, що відповідач перешкоджає йому в користуванні належною йому нерухомістю, яка є обєктом права спільної сумісної власності.

Позивач та його представник у судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив (а.с. 145).

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і в його задоволенні просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву (а.с. 112-114).

У судовому засіданні в якості свідків було допитано ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_5 показала, що відповідач її рідна сестра. На початку травня 2008 року сестра звернулась проханням, а 20 травня 2008 року ми з чоловіком надали їй 35 тисяч доларів. Де взяли гроші це не стосується справи. Звідки гроші я не буду відповідати. Оригінал розписки я не брала. Може я у друзів одолжувала, може я свої декретні віддала. Гроші сестра не повернула.

Свідок ОСОБА_6 показав, що відповідач сестра його дружини, вона звернулась до нас з питанням допомогти. Ми з дружиною вирішили допомогти. Ми їй надали ці кошти. Розписка оформлена на дружину. Планувалось на протязі 10 років вирішити питання повернення грошей. Була продана квартира моїх батьків на початку 2х близько 10 тисяч. Я постійно працював на кількох роботах.

Свідок ОСОБА_7 показала, що відповідач її донька. Вона одалживала у моїх старших дітей ОСОБА_5 і ОСОБА_7 на покупку малойсемейки 35 тисяч доларів 20 травня 2008 року. На запитання представника позивача надала такі відповіді: Звідки відомо що кошти витрачені на купівлю квартири - це к делу не относится. Чому памятаю дату це к делу не относится. Расписка на всякий случай. На який срок они сами договорились неограничено, к делу не относится. Где рас писка - к делу не относится. Кредит в банку брала к делу не относится. Для дослідження не надам, можу тільки надати для огляду.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи Новозаводського районного суду м. Чернігова № 751/11084/13-ц, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_8 перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2007 року, який розірвано рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2014 року, що підтверджується копією вказаного рішення суду. Вказане рішення суду набуло законної сили з 22 липня 2014 року (а.с. 34).

30 травня 2008 року ОСОБА_8 купила у спільну сумісну власність (п. 1 Договору) однокімнатну квартиру АДРЕСА_3, що вбачається з копії договору купівлі-продажу квартири від 30.05.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2264 (а.с. 115-116).

ОСОБА_8 змінила прізвище на «Короваєва» у звязку з реєстрацією 01.03.2016 року шлюбу (а.с. 29).

Частиною 1 ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення.

Судом не встановлені правові підстави для відступу від засад рівності часток подружжя.

Згідно ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є обєктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Суд критично відноситься до показань свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, допитаних у судовому засіданні, оскільки ці свідки є родичами відповідач, відповідно є зацікавленими особами їх показання суперечать оодин одному та дослідженим судом засіданні матеріалам справи.

Суд не вважає належним доказом копію розписки від 20 травня 2008 року (а.с. 117), надану відповідачем на підтвердження отримання нею від ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 35000 доларів США на строк до 31 грудня 2015 року, оскільки оригінал вказаної розписки суду надано не було. Зі змісту вказаної розписки також не вбачається, що вказані грошові кошти були запозичені відповідачем з метою придбання спірної квартири, оскільки у своїх запереченнях на позовну заяву про поділ спільного майна подружжя від 16 листопада 2013 року, що містяться в матеріалах цивільної справи № 751/11084/13-ц, ОСОБА_4 зазначає, що в травні 2008 року вона придбала квартиру за власні кошти за адресою: АДРЕСА_4, за ті гроші, що були накопичені раніше, впродовж багатьох років. Також їй прийшлося брати кредит в банку, який вона згодом погашала. Також гроші для купівлі квартири надала її мати і бабуся в бабусі були кошти гастарбайтерські, які вона отримала, як насильно вивезена в Германію в роки Другої світової війни. (а.с. 17 справи № 751/11084/13-ц). Про те, що грошові кошти на придбання спірної квартири були надані їй в борг сестрою ОСОБА_5, відповідач у даних запереченнях не зазначає.

Що стосується клопотання відповідача щодо застосування судом наслідків пропуску строку позовної давності, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 72 СК України позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано. До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦК України письмові заяви та повідомлення, здані до установи звязку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Враховуючи, що шлюб між сторонами розірвано за рішенням суду від 08.07.2014 року, що набрало законної сили з 22.07.2014 року, дана позовна заява ОСОБА_1 надійшла до суду 11.07.2017 року (а.с. 1) та була надіслана позивачем 08.07.2017 року, що вбачається з поштового штемпеля на конверті (а.с. 4), тобто в межах встановленого законом трирічного строку позовної давності, а тому вказаний строк позивачем не пропущений.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що квартира АДРЕСА_5 (Стаханівців) в м. Чернігові є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а тому позов є обґрунтованим і слід визнати за позивачем право власності на 1/2 частину цієї квартири.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 березня 2018 року попередньо визначенои ОСОБА_1 розмір судового збору в сумі 2400 грн., який має бути сплачено за звернення до суду з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя (а.с. 95-96).

Згідно квитанції № 1173-5618-0393-4617 від 19.03.2018 року ОСОБА_1 сплатив судовий збір в сумі 2400,00 грн. (а.с. 103-а).

16 квітня 2018 року позивачем було зменшено розмір позовних вимог (а.с. 134).

У відповідності до положень ч. ч. 2-3 ст. 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. У разі зменшення розміру позовних вимог питання про повернення суми судового збору вирішується відповідно до закону.

Згідно п. 3 Договору купівлі-продажу квартири від 30.05.2008 року продаж квартири за адресою місто Чернігів, вулиця Стаханівців, 9/86, вчинено за 50000 грн. (а.с. 115), а тому судовий збір, що підлягає сплаті за даним позовом, слід визначити в межах мінімальної розміру ставки судового збору, що була встановлена законом на час звернення до суду з цим позовом, в сумі 640,00 грн., і, у звязку з задоволенням позову, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Решта суми сплаченого судового збору в розмірі 1760,00 грн. підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 258, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_6.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

ГУ ДКСУ у Чернігівській області повернути ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, сплачений за квитанцією № 1173-5618-0393-4617 від 19.03.2018 року зайво сплачений судовий збір в сумі 1760 (одна тисяча сімсот шістдесят) гривень 00 копійок на р/р 0004, код банку отримувача 853592, код отримувача 38054398, призначення платежу: *;101;;22030101;Судовий збір.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко