Постанова

іменем України

25 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 760/15450/14-ц

провадження № 61-3487св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., ОлійникА. С., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, подану її представником ОСОБА_5, на рішення Апеляційного суду міста Києва від 4 лютого 2016 року, ухвалене колегією у складі суддів: Немировської О. В., Ящук Т. І., Чобіток А. О.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» (далі - ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування») про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що між нею та ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» 22 листопада 2013 року укладений договір № 1793/13-Т/К/03 добровільного страхування наземного транспортного засобу «Хонда», номерний знак НОМЕР_1.

16 травня 2014 року по вул. Луначарського, 4 в м. Києві стався страховий випадок з вказаним автомобілем, зокрема, транспортний засіб був затоплений, у зв'язку з чим отримав пошкодження.

Позивач відповідно до умов договору повідомив відповідача про настання страхового випадку, надав усі необхідні документи, в тому числі калькуляцію орієнтовної вартості ремонтно-відновлювальних робіт та запчастин авторизованої станції технічного обслуговування Приватного акціонерного товариства «Дніпро Мотор Інвест» на суму 109 509,30 грн. Проте відповідач виплатив страхове відшкодування у розмірі 2 500 грн.

Не погоджуючись із розміром виплаченого страхового відшкодування, позивач просила стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» невиплачену частину в розмірі 107 009,30 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року, ухваленим у складі судді Коробенка С. В., позов задоволено частково. Стягнено з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 65 900,28 грн та 659 грн судового збору в дохід держави.

Суд мотивував своє рішення тим, що з урахуванням умов договору страхування розмір збитків від пошкодження транспортного засобу внаслідок страхового випадку підлягає розрахунку на підставі калькуляції вартості ремонтно-відновлювальних робіт і запасних деталей ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест» № 001430/170520141 від 17 травня 2014 року на суму 109 509,30 грн.

За договором страхування страхова сума становить 175 000 грн. Згідно зі звітом про оцінку вартості збитку № 26/06/14 від 5 червня 2014 року ринкова вартість автомобіля «Хонда Сівік», номерний знак НОМЕР_1, до пошкодження становила 279 554,94 грн.

Згідно з пунктом 27.22 договору страхування у разі коли за результатами експертизи при настанні страхового випадку виявиться, що страхова сума на момент укладення цього договору становить певну частку дійсної вартості транспортного засобу на момент укладення договору, яку розрахував експерт (тобто страхова сума менша дійсної вартості), страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків (пропорційна система відповідальності).

З огляду на принцип пропорційності суд першої інстанції розрахував страхове відшкодування наступним чином: 175 000 х 109 509,30/279 554,94=68 522,28 грн.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 4 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові.

Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що позивач на підтвердження розміру заподіяного збитку надала калькуляцію орієнтовної вартості ремонтно-відновлювальних робіт та запасних частин на суму 109 509,30 грн, складену ПрАТ «Дніпро-Мотор Інвест» 17 травня 2014 року, та звіт № 26/06/14 про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, складений 5 червня 2014 року, яким розмір збитку визначений у сумі 104 019,35 грн.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача надав звіт про визначення вартості матеріального збитку від 5 червня 2014 року, складений після огляду 2 червня 2014 року оцінювачем автомобіля позивача, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 2 622 грн та включає витрати на проведення робіт з очищення та сушіння автомобіля в сумі 1 672 грн і витрати на проведення діагностики вузлів та агрегатів автомобіля в умовах спеціалізованої СТО, що має відповідне комп'ютерне обладнання, в сумі 950 грн (з метою виявлення складових частин автомобіля, що пошкоджені в результаті його затоплення). На підставі звіту прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 2 622 грн. Надані позивачем калькуляцію та звіт представник відповідача вважав неналежними доказами, оскільки вони складені на підставі результатів огляду автомобіля, проведеного за відсутності представника відповідача, що є порушенням вимог пункту 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, та пункту 25.1.8 договору страхування щодо надання представнику страховика транспортного засобу для огляду в разі настання страхового випадку.

При розгляді справи в суді першої інстанції за клопотанням представника відповідача ухвалою від 23 вересня 2014 судом призначено автотоварознавчу експертизу для визначення розміру майнової шкоди, завданої внаслідок затоплення автомобіля, та зобов'язано позивача надати автомобіль для огляду. Однак автомобіль для огляду експерту не надано у зв'язку з його продажем, тому експертиза не проведена.

У зв'язку з недоведеністю розміру заподіяних збитків, з яких виходив позивач при обрахунку невиплаченої суми страхового відшкодування, апеляційний суд відмовив у задоволенні позову.

У лютому 2016 року представник позивача ОСОБА_5 подав касаційну скаргу, у якій просив скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до пунктів 17.2, 27.10 договору страхування виплата страхового відшкодування відбувається на підставі рахунку-фактури авторизованої станції технічного обслуговування. Згідно з пунктом 27.12 договору у випадку виникнення між страхувальником та страховиком суперечок щодо визначення розміру збитку кожна сторона має право вимагати проведення незалежної експертизи. Позивачем на виконання умов договору надано відповідачу рахунок авторизованої станції технічного обслуговування ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест», відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 109 509,30 грн, а також звіт № 26/06/14, відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 104 019,35 грн. Проте відповідач, у порушення вказаних умов договору, сплатив страхувальнику 2500 грн страхового відшкодування. За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір страхового відшкодування на підставі даних калькуляції авторизованої станції технічного обслуговування та відхилив доводи відповідача про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування внаслідок повної загибелі транспортного засобу. Апеляційний суд всупереч встановленим обставинам справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права скасував законне рішення суду першої інстанції та відмовив у задоволенні позову безпідставно.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі.

У квітні 2016 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» подало заперечення на касаційну скаргу, у яких просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення апеляційного суду без змін, посилаючись на те, що суд першої інстанції прийняв рішення про задоволення позову за відсутності належних доказів розміру заподіяних збитків та дійсної вартості автомобіля на момент укладення договору страхування, всупереч умовам договору страхування, наслідком чого стало скасування рішення апеляційним судом.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту шостого розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту четвертого пункту першого розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настанні певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Частино першою статті 988 ЦК України встановлено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час розгляду справи, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судами встановлено, що 22 листопада 2013 року ОСОБА_4 та ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» укладено договір № 1793/13-Т/К/03 добровільного страхування автомобіля «Хонда Сівік», номерний знак НОМЕР_1.

Згідно з пунктом 25.1.8 у разі настання страхового випадку страхувальник зобов'язаний надати представнику страховика можливість провести огляд пошкодженого транспортного засобу та скласти акт огляду транспортного засобу.

Відповідно до пункту 27.10 договору страхування при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення транспортного засобу (кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без врахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається страховиком виходячи з відновлення пошкодженого транспортного засобу на базі авторизованої станції технічного обслуговування. В окремих випадках за згодою страховика та страхувальника розмір збитків може визначатись на підставі автотоварознавчої експертизи або безпосередньо страховиком чи уповноваженою ним особою (аварійним комісаром).

Згідно з пунктом 27.12 у випадку виникнення суперечок між сторонами про причини та розмір збитку (витрат на відновлення транспортного засобу) кожна із сторін має право вимагати проведення незалежної експертизи.

Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування якщо страхувальник створював страховикові перешкоди у визначенні обставин страхового випадку або розміру збитків (своєчасно не надав пошкоджений транспортний засіб для огляду, не повідомив дійсні обставини страхового випадку та ін.) (пункт 28.4.4 договору).

16 травня 2014 року на вулиці Луначарського, 4 в м. Києві автомобіль «Хонда Сівік», номерний знак НОМЕР_1, затоплено внаслідок повені і того ж дня позивач звернулася до страхової компанії із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку.

Позивачем надано відповідачу калькуляцію орієнтованої вартості ремонтно-відновлювальних робіт та запасних частин ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест» (офіційного авторизованого підприємства, яке здійснює технічне обслуговування автомобілів марки Хонда) від 17 травня 2014 року на суму 109 509,30 грн.

Відповідно до звіту № 26/06/14, складеного 5 червня 2014 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 на замовлення ОСОБА_4 на підставі акта огляду транспортного засобу від 2 червня 2014 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику внаслідок пошкодження автомобіля «Хонда Сівік», номерний знак НОМЕР_1, становить 104 019,35 грн. Огляд транспортного засобу проведено за відсутності представника страхової компанії.

Відповідно до звіту вихідний № С14-309, складеного 5 червня 2014 року на замовлення страхової компанії оцінювачем колісних транспортних засобів ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» ОСОБА_7, який оглянув транспортний засіб 2 червня 2014 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Хонда Сівік», номерний знак НОМЕР_1, становить 2 622 грн та включає витрати на проведення робіт з очищення та сушіння автомобіля в сумі 1 672 грн і витрати на проведення діагностики вузлів та агрегатів автомобіля в умовах спеціалізованої станції технічного обслуговування, що має відповідне комп'ютерне обладнання, в сумі 950 грн.

Відповідачем дану подію кваліфіковано як страховий випадок та складено страховий акт про виплату страхового відшкодування у розмірі 2 622 грн на підставі звіту вихідний № С14-309 від 5 червня 2014 року ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт». Страхове відшкодування виплачено 23 червня 2014 року.

14 липня 2014 року, 11, 17, 19 вересня 2014 року з метою подальшого врегулювання страхового випадку відповідач письмово просив позивача надати результати проведення діагностики автомобіля або узгодити час проведення діагностики за рахунок страховика, а також надати автомобіль для проведення експертизи.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 23 вересня 2014 року для визначення розміру майнової шкоди у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, а позивача зобов'язано надати експерту для огляду автомобіль. Автомобіль експерту надано не було, експертиза на підставі матеріалів справи не проводилася. У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник позивача пояснив, що автомобіль позивач продала.

На підставі викладеного, з урахуванням положень статті 9 Закону України «Про страхування» та статті 988 ЦК України, які визначають, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру реальних збитків,та умов договору страхування, які встановлюють порядок визначення розміру збитку (витрат на відновлення транспортного засобу), врахувавши ненадання позивачем доказів проведення діагностики вузлів та агрегатів транспортного засобу та її результатів, а також транспортного засобу для огляду для проведення судової експертизи з метою визначення розміру збитків за наявності різних висновків оцінювачів, касаційний суд дійшов висновку, що апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв'язку з недоведеністю позивачем того, що сума 109 509,30 грн є реальними збитками, заподіяними внаслідок страхового випадку.

Касаційний суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанцій ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 410 ЦПК України є підставою для залишення касаційної без задоволення, а судового рішення без змін.

Оскільки суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану її представником ОСОБА_5, залишити без задоволення, а рішення Апеляційного суду міста Києва від 4 лютого 2016 року без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник

С О. Погрібний