Справа № 263/7446/17
Провадження № 2/263/122/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2018 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретарів Рудь Ю.О., Чертової О.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, який діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, який діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про встановлення порядку користування спільним майном, третя особа: Служба у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

1.виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про встановлення порядку користування спільним майном, третя особа: Служба у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради. На обґрунтування вимог позову позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 листопада 2016 року він є власником 26/100 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1. Право на спадщину позивачем зареєстроване 08 листопада 2016 року у Державному реєстрі за № 123. Співвласниками указаної квартири, яким належить 74/100 частини такої, є відповідачі: ОСОБА_6, ОСОБА_3 та двоє неповнолітніх дітей останнього. Спірна квартира складається з 4 житлових кімнат площею 51 кв. м (кімната 1-2 12,4 кв. м, кімната 1-4 14 кв. м, кімната 1-7 7,6 кв. м, кімната 1-8 14,1 кв. м), кухні, коридору, ванної кімнати, 3 вбудованих шафи, 2 балконів, лоджії, загальною площею 81,1 кв. м. Згідно з розрахунком, враховуючи житлову площу, позивачу належить 13,26 кв. м, а оскільки кімната у вказаній квартирі із такою площею відсутня, останній претендує на житлову кімнату 1-8 площею 14,1 кв. м, посилаючись на судову практику, відповідно до якої невелике перевищення від норми є допустимим. Крім того, позивач як інвалід ІІІ групи, який має захворювання: остеопороз суглобів верхніх та нижніх кінцівок, хронічна лімфо-венозна недостатність, враховуючи специфічність захворювання, потребує теплого житла, яким і є вказана кімната. У свою чергу, відповідачам необхідно виділити у користування інші житлові кімнати, а у спільному користуванні залишити кухню, ванну кімнату, коридор, у частинах відповідно: позивачу 26/100, відповідачам 74/100 частини загальної площі побутових приміщень. У звязку з чим, уточнивши позовні вимоги, керуючись ст. ст. 316-319, 358 ЦК України, позивач просить суд встановити порядок користування спільним майном квартирою за адресою: АДРЕСА_1, та виділити у його користування: житлову кімнату 1-8 площею 14,1 кв. м з прилеглим до неї балконом площею 0,8 кв. м та вбудовану шафу 1-9, та виділити у користування відповідача: житлові кімнати 1-2 площею 12,4 кв. м, 1-4 14 кв. м, 1-7 7,6 кв. м, загальною площею 37 кв. м з прилеглими до кімнат балконом, лоджіє та вбудованими шафами 1-5 та 1-6; у загальному користуванні співвласників залишити: кухню 1-10, ванну кімнату 1-11, санвузол 1-3, коридор 1-1; стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір (а. с. 3-4, 120-121).

Відповідач ОСОБА_3, який діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, своїм правом не скористався та відзив, заперечень на позов не направив.

2.заяви та клопотання.

Клопотання представника Служби у справах дітей по Центральному району управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради ОСОБА_7 про розгляд справи за його відсутності та з урахуванням прав та законних інтересів дітей (а. с. 111).

3.процесуальні дії суду.

Ухвала Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 червня 2017року про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду (а. с. 18).

Ухвала Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 липня 2017 року про зупинення провадження у справі до встановлення кола спадкоємців померлого відповідача ОСОБА_6 для залучення до участі у справі правонаступників (а. с. 34).

Ухвала Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 березня 2018 року про поновлення провадження у справі, призначення справи до розгляду у підготовче судове засідання, розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розяснення учасникам справи прав та строків подачі відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень (а. с. 105).

Ухвала Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 квітня 2018 року про прийняття до розгляду по суті заяви про уточнення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, який діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про встановлення порядку користування спільним майном, третя особа: Служба у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради (а. с. 145).

Ухвала Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 травня 2018 року про закриття підготовчого провадження та призначення до судового розгляду по суті вказаної цивільної справи (а. с. 152).

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити у межах заявлених вимог.

Відповідач ОСОБА_3, який діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у судовому засіданні проти вимог позивача заперечив, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що такі є несправедливими, крім того квартира виставлена на продаж.

Судом досліджуються представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася кожна із сторін, а також матеріали витребуваної судом спадкової справи після смерті ОСОБА_6, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

4.фактичні обставини справи установлені судом.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 31 січня 1995 року № 31544, виданого Державним підприємством з ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик», квартира за адресою: АДРЕСА_1, на праві приватної власності належить ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, загальна площа квартири 41,73 кв. м (а. с. 41).

Згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 16 грудня 2016 року, виданим Департаментом міського майна Маріупольської міської ради, кімнати у комунальній квартирі (ідеальна частка 48/100 від квартири) за адресою: АДРЕСА_1, належать на підставі приватної спільної часткової власності ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 по ? частини власності, загальна площа кімнат у комунальній квартирі становить 39,4 кв. м (а. с. 42).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НВХ № 91993, виданого 08 листопада 2016 року приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_10, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 є спадкоємцем 52/100 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1, після смерті їх матері ОСОБА_8 Квартира, на частку якої видане свідоцтво складається з трьох кімнат житловою площею 51 кв. м, загальною площею 81,1 кв. м (а. с. 8).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08 листопада 2016 року № 72571124 ОСОБА_1 на праві спільної часткової приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1, розмір частки: 52/200 (а. с. 9).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 січня 2018 року № 111745563 вбачається, що трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 81,1 кв. м, житловою площею 51 кв. м, на праві приватної власності належить ОСОБА_3, розмір частки 48/400, ОСОБА_4, розмір частки 48/400, ОСОБА_6, розмір частки 48/400, ОСОБА_5, розмір частки 48/400, ОСОБА_1, розмір частки 52/200 (а. с. 79-82).

Відповідно до свідоцтва про народження серії VІІ-НО № 297038, виданого відділом РАЦС Жовтневого райвиконкому м. Жданова 29 вересня 1987 року, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а. с. 25).

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_10 21 березня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_1 успадкував після смерті матері ОСОБА_8 ? частини земельної ділянки за адресою: вул. Народовольська, земельна ділянка № 62а, м. Маріуполь (а. с. 26).

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, помер 04 липня 2017 року, про що складений актовий запис № 1412 (а. с. 27).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_10 25 січня 2018 року, ОСОБА_3 успадкував після смерті батька ОСОБА_6 76/200 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 26).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_2 загальна площа квартири складає 41,7 кв. м, така складається з двох ізольованих житлових кімнат, з яких: перша кімната площею 14,1 кв. м (кімната № 8 на плані квартири), друга 12,4 кв. м (кімната № 2 на плані квартири). Квартира має коридор, кухню, ванну кімнату, вбиральню, вбудовану шафу та обладнана балконом (а. с. 11-13).

ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, 04 серпня 2016 року змінив імя на ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії І-НО № 021755, виданим Орджонікідзевським районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 04 серпня 2016 року, актовий запис № 23 (а. с. 5).

Відповідно до довідки від 22 серпня 2016 року № 78519, виданої ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН Укарїни» за результатами обстеження ОСОБА_11 рекомендовано консультація та лікування у судинного хірурга, хірургічне втручання-артроскопічний дебридмент на колінних суглобах при наявності висновку антіохірурга про можливість проведення ортопедичної операції, свідоцтво на МСЕК (а. с. 14).

З консультативного висновку від 19 серпня 2016 року № 1586/16, складеного ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова», вбачається, що ОСОБА_12 встановлено діагноз: післятромбофлебітичний синдром лівої нижньої кінцівки, набряково-трофічна форма, хронічна лімфовенозна недостатність, варикозна хвороба нижніх кінцівок (а. с. 15).

Відповідно до довідки від 03 жовтня 2017 року серія АВ № 0719483, виданої Обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 м. Маріуполь, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи з 29 вересня 2017 року за загальним захворюванням (а. с. 129).

Указані обставини також підтверджуються пенсійним посвідченням ОСОБА_1 № 65291/02 (а. с. 129).

З акта обстеження матеріально-побутових умов, складеного головними спеціалістами УСЗН Лівобережного району Маріупольської міської ради 17 листопада 2017 року, вбачається, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання опорно-рухового апарату, отримує пенсію за інвалідністю, мешкає в будинку за адресою: вул. Народовольська, 62а, м. Маріуполь. Опалення вказаного будинку здійснюється твердо-топливним котлом, яким ОСОБА_1 не має можливості користуватися у звязку із станом здоровя, тому кімнати опалюються масляним обігрівачем. Будинок складається з однієї жилої кімнати, його загальна площа 39,3 кв. м (а. с. 132-133).

Також суд приймає до уваги надані позивачем диск з аудіозаписом розмови останнього з його братом ОСОБА_6 щодо порядку користування квартирою та світлини спірної квартири, в яких останній відмовив позивачу у встановленні порядку користування спірною квартирою та ці обставини визнані ОСОБА_3 (а. с. 134-142).

Отже із встановлених судом обставин слід дійти висновку, що ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить 76/200 та 48/400 частини; ОСОБА_4 (донька ОСОБА_3О.) 48/400; ОСОБА_5 (донька ОСОБА_3О.) 48/400; ОСОБА_1 52/200 (а. с. 51-52).

У відсотковому відношенні ОСОБА_3 належить 50%; ОСОБА_4 12%; ОСОБА_5 12 % та ОСОБА_1 26%.

На частину, яка належить ОСОБА_1 припадає 13,26 кв. м від загальної житлової площі 51 кв. м.

5. предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є встановлення порядку користування квартирою.

5.1. у суду відсутні мотиви для відхилення представлених доказів та про їх відхилення не заявлено клопотань жодною із сторін.

5.2. представлені суду докази відповідають замісту статей 77 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення.

6. оцінка аргументів сторін.

Проводячи оцінку аргументів сторін, які ґрунтуються на поданих доказах, суд приходить до висновку, що у своїй сукупності вони вказують на наявність підстав для захисту прав позивача на користування своєю власністю, оскільки у позасудовому порядку сторони не змогли визначити порядок користування спільним майном.

7. щодо порушеного права та ким воно порушено, то суд виходить з того, що порушено право позивача на користування своєю власністю і право на захист у нього виникає на підставі ст. ст. 317, 358 ЦК України.

8. норми права, які застосовує суд та мотиви їх застосування.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі статтею 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у звязку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 17 лютого 2016 року (справа № 6-1500цс15).

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Житлова площа квартири становить: 51 кв. м, з яких 52/200 частини житлової площі квартири, становить 13,26 кв. м.

Відповідно до правовстановлюючих документів на спірну квартиру, позивачу на праві спільної часткової власності належить 52/200 частини спірної квартири, відповідно має право власності на 13,26 кв. м. житлової площі квартири.

Позивач просить виділити йому в окреме користування кімнату № 8, площею 14,1 кв. м.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що згідно з розрахунком, враховуючи житлову площу, позивачу належить 13,26 кв. м, а оскільки кімната у вказаній квартирі із такою площею відсутня, останній претендує на житлову кімнату № 8 площею 14,1 кв. м, посилаючись на свій стан здоровя та на допустимість невеликого перевищення від норми.

Вказане відповідно збільшення та зменшення жилої площі, є незначним і не перешкоджає в даному конкретному випадку, визначенню порядку користування спірною квартирою за варіантом, про який просить позивач. Крім того, суд враховує, що позивач є інвалідом ІІ групи загального захворювання опорно-рухового апарату та потребує особливих та комфортних умов проживання.

Крім того, саме по собі визначення порядку користування спірною квартирою, не тягне за собою відповідного збільшення та зменшення часток у праві власності на спірну квартиру. Частки сторін у праві власності на спірну квартиру, залишаються незмінними.

Сторони у справі, як співвласники, не змогли у позасудовому порядку домовитись про порядок користування спірною квартирою.

Відповідач не спростував позовних вимог позивача щодо визначення порядку користування спірною квартирою за запропонованим ним варіантом, а також не запропонував свого варіанту користування.

На підставі викладеного, враховуючи, що запропонований позивачем варіант найбільш враховує баланс інтересів кожного зі співвласників, встановлення порядку користування приміщенням квартири між співвласниками відповідно до змісту статей 319, 368 ЦК України є складовою здійснення ними права спільної часткової власності та не змінює розміру часток належних кожному зі співвласників, такий порядок користування спірною квартирою відповідає належній позивачу частці у праві спільної часткової власності, з незначним відхиленням 0,84 кв. м, не порушить житлові права відповідачів та враховує баланс інтересів кожного зі співвласників, необхідно дійти висновку, що позовні вимоги про визначення порядку користування підлягають задоволенню.

При вирішення спору судом також враховується положення ст. 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».

Крім того, з плану спірної квартири вбачається, що до кімнати № 8 прилягає балкон та вбудована шафа, тому суд вважає за доцільне виділити такі у користування позивача.

9. розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

При подачі позову до суду ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 640 грн. і такий у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів у дольовому порядку на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 319, 321, 356, 358 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 7681, 84, 89, 141, 200, 206, 263265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, який діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про встановлення порядку користування спільним майном, третя особа: Служба у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою № 120 у буд. № 129 по проспекту Металургів у Центральному районі м. Маріуполя Донецької області, за яким: виділити ОСОБА_1 в окреме для нього користування кімнату № 8 житловою площею 14,1 кв. м з прилеглим до неї балконом площею 0,8 кв. м та вбудовану шафу № 9, відповідачам: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в інтересах яких діє відповідач, виділити в окреме користування житлові кімнати: № 2 площею 12,4 кв. м, № 4 17 кв. м, № 7 7,6 кв. м, загальною площею 36,79 кв. м. з прилеглими до кімнат балконом, лоджіє та вбудованими шафами № 5 та № 6; визначити обєктами спільного користування: кухню № 10, ванну кімнату № 11, санвузол № 3, коридор № 1.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у дольовому порядку судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень, по 213,3 гривень з кожного, на користь ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії ВТ № 201313, ІПН НОМЕР_1, адреса проживання та реєстрації: вул. Народовольська, 62, м. Маріуполь, Донецька область;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВЕ № 991904, ІПН, адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_3;

ОСОБА_4, адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_3;

ОСОБА_5, адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_3.

Перша маріупольська державна нотаріальна контора,

Суддя О.М. Музика