Справа № 307/1330/18
Провадження № 2/307/950/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2018 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Гримут В.І.

при секретарі Панчишин В.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою в якій просить збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача на її користь на підставі рішення Тячівського районного суду від 01.12.2009 р. на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Посилається на те, що обов'язки по утриманню дитини покладено не тільки на неї, але й на відповідача. Відповідно до рішення суду він зобов'язаний сплачувати по 300 гривень. Інших коштів на утримання сина відповідач не надає. Вона не в змозі самостійно створити дитині належні умови для розвитку. Разом з тим, у порівняні з 2009 роком ціни на продукти харчування, одяг та ліки суттєво зросли. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 09.09.2010 р. шлюб між сторонами було розірвано.

Рішенням Тячівського районного суду від 01.12.2009 р. з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 300 грв. на дитину щомісяця.

З довідки Тячівської міської об'єднаної територіальної громади ради № 02-342/357 від 20.04.2018 р. вбачається, що на утриманні позивачки знаходиться син ОСОБА_3

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 разом з сином проживає у будинку батьків та виховує його без сторонньої допомоги. Матеріальні умови позивачки потребують кращих умов для виховання сина, так як ОСОБА_1 ніде не працює, займається веденням підсобного господарства та працює по найму у громадян.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За правилами ст. 192 СК України розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану та в інших випадках, передбачених сімейним кодексом.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Суд вважає, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування, тому є підстави для часткового задоволення позову.

Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальний стан позивачки, яка сама виховує малолітнього сина, і приходить до висновку, що ОСОБА_2, як молодий, працездатний чоловік, у змозі працювати та заробити таку суму, щоб сплачувати на утримання свого сина ОСОБА_4 1200 на місяць.

Згідно закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, а з 01.12.2018 р. становитиме 2027 грв. Отже сума 120 грв. не набагато перевищує половину цього мінімуму, а з грудня 2018 року буде перевищувати ще менше.

Частиною 1 ст. 76 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати по 1500 гривень на місяць на дитину позивачка суду не надала.

У відповідності ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

За таких обставин, керуючись 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 180, 184, 192 СК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково. Збільшити розмір аліментів стягнутих рішенням Тячівського районного суду від 01.12.2009 року, і стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі одна тисяча двісті гривень щомісячно до його повноліття, з моменту набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України сімсот чотири гривні 80 коп. судового збору.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 15.06.2018 року.

Головуючий: Гримут В.І.