Постанова

Іменем України

06 червня 2018 року

м. Київ

справа №760/4467/16

провадження № 61-22873св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач-відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач - позивач за зустрічним позовом - публічне акціонерне товариство «БМ Банк»,

відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 липня 2016 року у складі судді Крижанівської Г. В.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «БМ Банк» (далі - ТОВ «БМ Банк»), у якому з урахуванням уточнень, просив визнати недійсним договір застави від 02 червня 2008 року, укладений між ним та ТОВ «БМ Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «БМ Банк» (далі - ПАТ «БМ Банк»).

У квітні 2016 року ПАТ «БМ Банк» пред'явило зустрічний позов, у якому просило стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 кредитну заборгованість у розмірі 90 246,13 доларів США, з яких: заборгованість по кредиту - 80 041,80 доларів США, заборгованість по відсоткам -

10 204,33 доларів США, та пеню за несвоєчасно погашені відсотки -

77 092,96 грн, пеню за несвоєчасно погашений кредит - 179 783,40 грн.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року позов ПАТ «БМ Банк» задоволено частково.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь

ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором від 02 червня

2008 року, яка станом на 22 лютого 2016 року складається із:

80 041,80 доларів США - заборгованості по кредиту, 10 204,33 доларів США - заборгованості по відсоткам, 169 026,78 грн - пені за несвоєчасно погашений кредит, 72 356,42 грн - пені за несвоєчасно погашені відсотки.

У задоволенні решти позовних вимог ПАТ «БМ Банк» відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 липня 2016 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для доплати судового збору протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачено не в повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі, яка зареєстрована 11 квітня 2017 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, посилаючись на судом порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що апеляційний суд невірно визначив розмір судового збору, який підлягав сплаті за подачу апеляційної скарги.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на касаційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги до касаційного суду не направили.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального

кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення

змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

04 травня 2018 року цивільна справа надійшла до Верховного Суду.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам статті 295 ЦПК України у редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії.

Відповідно до частини другої статті 297 ЦПК України у редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії, до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать про те, що ціна зустрічного позову ПАТ «БМ Банк» становить 90 246,13 доларів США (а. с. 83 т. 1). При подачі зустрічної позовної заяви ПАТ «БМ Банк» було сплачено 40 207,57 грн судового збору (а. с. 84 т. 1). До апеляційної скарги ОСОБА_1 було додано квитанцію про сплату судового збору на суму 7 579 грн ( а. с. 226 т. 1).

Мотивуючи ухвалу про залишення апеляційної скаргиОСОБА_1 без руху, суд апеляційної інстанції зазначав, що при подачі апеляційної скарги заявником сплачено судовий збір у меншому розмірі, ніж встановлено законом.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року.

Відповідно до підпункту 1 пункту першого статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії, ставка судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше

1 розміру мінімальної заробітної плати .

У підпункті 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії, передбачено, що ставка судового збору за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду становить 110 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що законодавством чітко визначено ставку судового збору за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду, яка пов'язана зі сплатою судового збору при поданні позовної заяви.

Наведене свідчить про правильне застосування апеляційним судом положень статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії.

У зв'язку з цим доводи касаційної скарги про те, що заявник позбавлений доступу до правосуддя безпідставні, так як прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права заявника не порушені, оскільки з клопотанням щодо зменшення суми судового збору або відстрочку/розстрочку сплати судового збору за подачу апеляційної скарги заявник до апеляційного суду не звертався.

Решта доводів касаційної скарги вказують на особисте тлумачення заявником норм права щодо порядку визначення розміру судового збору та на правильність висновку апеляційного суду не впливають.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що ухвалою Апеляційного суду

м. Києва від 12 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року визнана неподаною та повернута заявнику.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді С. Ю. Мартєв

В. В. Пророк

І. М. Фаловська

С. П. Штелик