Постанова

Іменем України

04 червня 2018 року

м. Київ

справа № 760/12445/15-ц

провадження № 61-5900св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., ХоптиС. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідачі: коммунальне підприємствао «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва»,

комунальне підприємство «Батиївське»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, яка подана представником ОСОБА_5, на рішення Солом'янського районного суду міста Києва, у складі судді Букіної О. М., від 31 травня 2016 року та рішення Апеляційного суду міста Києва, у складі колегії суддів: Прокопчук Н. О., Саліхова В. В., Семенюк Т. А., від 24 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва»), комунального підприємства «Батиївське» (далі - КП «Батиївське») про зобов'язання вчинити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 липня 2007 року є власником квартири АДРЕСА_1 (нині проспект ім. Лобановського) у м. Києві. Станом на 30 червня 2014 року позивачу нарахована заборгованість за квартплату та житлово-комунальні послуги, яка становить 19 784, 48 грн. ОСОБА_4 вважає, що йому неправильно нарахована заборгованість по оплаті комунальних платежів, оскільки починаючи з 27 липня 2007 року відповідачами постійно нараховуються значно завищені суми житлово-комунальних послуг, які не відповідають чинним нормативно-правовим актам, що встановлені уповноваженим на це органом влади, а тому вважає, що йому має бути здійснено перерахунок за житлово-комунальні послуги на підставі останніх чинних тарифів, які були встановлені до 01 грудня 2006 року та затверджені розпорядженнями Київської міської державної адміністрації (далі - КМДА) № 748 від 19 травня 2000 року «Про встановлення розмірів тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій в м. Києві» (зареєстроване у Київському міському управлінні юстиції 19 травня 2000 року за № 54/246) і № 1907 від 14 жовтня 2003 року, яким внесені зміни і доповнення від 20 червня 2002 року № 1245 «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та житлово-комунальні послуги для населення» (зареєстроване у Київському міському управлінні юстиції 27 червня 2002 за № 46/429).

Посилаючись на викладені обставини ОСОБА_4 просив суд зобов'язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» та КП «Батиївське» здійснити по квартирі АДРЕСА_1 помісячний перерахунок за період часу з 27 липня 2007 року по 30 червня 2014 року за послугу утримання будинку і прибудинкової території відповідно до розпорядження КМДА № 748 від 19 травня 2000 року «Про встановлення розмірів тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій в м. Києві», зобов'язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» та КП «Батиївське» здійснити по квартирі АДРЕСА_1 перерахунок за період часу з 27 липня 2007 року по 30 червня 2014 року за послуги централізованого опалення, централізованого постачання холодної води і водовідведення відповідно до розпорядження КМДА № 1907 від 14 жовтня 2003 року, яким внесені зміни і доповнення до розпорядження КМДА № 1245 від 20 червня 2002 року «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та житлово-комунальні послуги для населення», зобов'язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» та КП «Батиївське» надати йому примірник помісячного перерахунку за комунальні послуги утримання будинку і прибудинкової території, централізованого опалення, централізованого постачання холодної води і водовідведення з довідкою про відсутність заборгованості за ці послуги станом на 01 липня 2014 року.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 31 травня 2016 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 Зобов'язано КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва», КП «Батиївське» здійснити по квартирі АДРЕСА_1, особовий рахунок 017198, помісячний перерахунок за період часу з 01 квітня 2008 року по 30 червня 2014 року за послугу утримання будинку і прибудинкової території відповідно до розпорядження КМДА № 748 від 19 травня 2000 року «Про встановлення розмірів тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій в м. Києві». Зобов'язано КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва», КП «Батиївське» здійснити по квартирі АДРЕСА_1 помісячний перерахунок за період часу з 01 квітня 2008 року по 30 червня 2014 року за послуги централізованого опалення, централізованого постачання холодної води і водовідведення відповідно до розпорядження КМДА № 1907 від 14 жовтня 2003 року, яким внесені зміни і доповнення до розпорядження КМДА № 1245 від 20 червня 2002 року «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та житлово-комунальні послуги для населення». У порядку статті 217 ЦПК України визначено порядок виконання рішення суду шляхом зобов'язання КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва», КП «Батиївське» надати ОСОБА_4 один примірник помісячного перерахунку за комунальні послуги утримання будинку і прибудинкової території, централізованого опалення, централізованого постачання холодної води і водовідведення з довідкою про відсутність заборгованості за ці послуги станом на 01 липня 2014 року по квартирі АДРЕСА_1. У іншій частині позову - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, визнані незаконними та нечинними з моменту прийняття розпорядження КМДА від 30 травня 2007 року та від 31 серпня 2009 року стосовно тарифів на оплату послуг з водопостачання, водовідведення, опалення та утримання будинку і прибудинкової території, а тому позивач має право отримати від відповідачів на підставі існуючих до скасованих розпоряджень перерахунок за послугу утримання будинку і прибудинкової території, зокрема, відповідно до розпорядження КМДА № 748 від 19 травня 2000 року «Про встановлення розмірів тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій в м. Києві» та за послуги централізованого опалення, централізованого постачання холодної води і водовідведення відповідно до розпорядження КМДА № 1907 від 14 жовтня 2003 року, яким внесені зміни і доповнення до розпорядження КМДА № 1245 від 20 червня 2002 року «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та житлово-комунальні послуги для населення». Місцевий суд також вважав за необхідне встановити порядок виконання рішення суду шляхом зобов'язання відповідачів надати позивачу довідку про відсутність в нього заборгованості по цим платежам.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 24 листопада 2016 року рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 31 травня 2016 року скасовано у частині вирішення питання про порядок виконання рішення суду. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що районний суд безпідставно визначив порядок виконання рішення суду шляхом зобов'язання КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» та КП «Батиївське» надати ОСОБА_4 примірник помісячного перерахунку за комунальні послуги утримання будинку і прибудинкової території, централізованого опалення, централізованого постачання холодної води і водовідведення з довідкою про відсутність заборгованості за ці послуги станом на 01 липня 2014 року, оскільки судом не перевірялося чи повноважні відповідачі здійснювати корегування тарифів у зв'язку із скасуванням розпоряджень КМДА, обставини щодо наявності або відсутності у позивача заборгованості не встановлювалися та не перевірялися. У іншій частині апеляційний суд вказав про те, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права. При вирішенні справи місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та вірно вказав про необхідність здійснення позивачу перерахунку за період з 01 квітня 2008 року по 30 червня 2014 року за послугу утримання будинку і прибудинкової території відповідно до розпорядження КМДА № 748 від 19 травня 2000 року «Про встановлення розмірів тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій в м. Києві» та за послуги централізованого опалення, централізованого постачання холодної води і водовідведення відповідно до розпорядження КМДА № 1907 від 14 жовтня 2003 року, яким внесені зміни і доповнення до розпорядження КМДА № 1245 від 20.06.2002 р. «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та житлово-комунальні послуги для населення».

20 грудня 2016 року представником ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 31 травня 2016 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 24 листопада 2016 року у частині вимог, які було залишено без задоволення і ухвалити у цій частині нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій повно і всебічно не з'ясовано обставини справи.

28 грудня 2016 року ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Статтею 383 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

31 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

05 лютого 2018 року справу розподілено судді-доповідачу ОСОБА_1

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 липня 2007 року, право власності зареєстроване Київським міським бюро технічної інвентаризації (далі - КМБТІ) 27 липня 2007 року (а.с.24).

З 01 квітня 2008 року балансоутримувачем будинків комунальної власності у Солом'янському районі м. Києва, зокрема і будинку АДРЕСА_1, є КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації (перейменоване у Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва»), а виконавцем послуг з холодного водопостачання та водовідведення, централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкової території на конкурсних засадах визначено КП «Батиївське».

Встановлено, що позивач звертався до відповідачів із заявами про здійснення перерахунку за житлово-комунальні послуги (а.с.25-26).

КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» листом від 20 березня 2015 року повідомила позивача про відсутність підстав для перерахунку заборгованості, яка рахується за квартирою АДРЕСА_1 (а.с.63).

Нарахування за житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 за період з 01 грудня 2006 року по 01 липня 2014 року здійснювалися відповідно до тарифів на житлово-комунальні послуги дійсних на момент відповідних нарахувань, прийнятих розпорядженнями Київської міської державної адміністрації.

Постановою Шевченківського райсуду міста Києва від 30 вересня 2014 року у справі № 761/8760/14-а (2-а/761/220/2014), що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2015 року, визнано незаконними і нечинними з моменту прийняття розпорядження Київської міської державної адміністрації: № 640 від 30 травня 2007 року «Про погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води»; № 641 від 30 травня 2007 року «Про впорядкування розмірів тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій та внесення змін до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 19 травня 2000 № 748»; № 642 від 30 травня 2007 року «Про встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води»; № 643 від 30 травня 2007 року «Про затвердження тарифів на теплову енергію».

Постановою Шевченківського райсуду міста Києва від 21.03.2014 року у справі № 2а-118/11 (2а/761/4/14), яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2014 року, визнано незаконними і нечинними з моменту прийняття розпорядження Київської міської державної адміністрації: № 978 від 31 серпня 2009 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій»; № 979 від 31 серпня 2009 р. «Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій»; № 980 від 31 серпня 2009 року «Про встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води для населення»; № 981 від 31 серпня 2009 року «Про затвердження тарифів на теплову енергію, встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення»; № 1141 від 30 вересня 2009 року «Про продовження дії розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31 серпня 2009 року № 978, № 979, № 980 та №981»; № 1192 від 15 жовтня 2009 року «Про затвердження тарифів на теплову енергію, встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення»; № 1193 від 15 жовтня 2009 року «Про продовження дії розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31 серпня 2009 року № 978, № 979, № 980»; № 1292 від 17 листопада 2009 року «Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій»; № 1332 від 30 листопада 2009 року «Про встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води для населення»; № 1333 від 30 листопада 2009 року «Про затвердження тарифів на теплову енергію, встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення»; № 1334 від 30 листопада 2009 року «Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій»; № 1335 від 30 листопада 2009 року «Про продовження дії розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31 серпня 2009 року № 978, № 979»; № 191 від 30 березня 2010 року «Про подовження дії розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31 серпня 2009 року N 978, N 979»; № 392 від 31 травня 2010 року «Про затвердження тарифів на теплову енергію, встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення»; № 1164 від 24 грудня 2010 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та їх структури і внесення змін до розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31 серпня 2009 року № 978, № 979, від 14 серпня 2009 року № 902, від 02 березня 2010 року № 114»; № 1221 від 29 грудня 2010 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та їх структури»; № 1222 від 29 грудня 2010 року «Про встановлення тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води виконавцям цих послуг усіх форм власності для здійснення розрахунків з населенням, згідно з тарифами на теплову енергію, затвердженими Національною комісією регулювання електроенергетики України»; № 1241 від 30 грудня 2010 року «Про подовження дії розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31 серпня 2009 № 978 та від 31 серпня 2009 № 979»; № 75 від 25 січня 2011 року «Про внесення змін до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29 грудня 2010 № 1221»; № 80 від 25 січня 2011 року «Про внесення змін та доповнень до розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 червня 2009 № 758 та від 29 грудня 2010 року № 1220»; № 99 від 27 січня 2011 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію та встановлення тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води виконавцям цих послуг усіх форм власності для здійснення розрахунків з населенням»; № 101 від 27 січня 2011 року «Про встановлення тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води для населення та тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що надаються Київським квартирно-експлуатаційним управлінням Міністерства оборони України» (із змінами і доповненнями, внесеними розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 22 лютого 2011 року № 234); № 857 від 31 травня 2011 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію та встановлення тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води виконавцям цих послуг усіх форм власності для здійснення розрахунків з населенням»; № 858 від 31 травня 2011 року «Про встановлення тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води для населення та тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення»; № 859 від 31 травня 2011 року «Про встановлення тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води виконавцям цих послуг усім форм власності для здійснення розрахунків з бюджетними та іншими споживачами».

Постановою Шевченківського райсуду міста Києва від 10 грудня 2010 року у справі № 2а-1888/10, яка залишена в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 червня 2014 року після скасування постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2011 року, визнано неправомірними дії Київського міського голови щодо прийняття розпоряджень № 1332 від 30 листопада 2009 року (далі - розпорядження № 1332) про встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води для населення, № 1333 від 30 листопада 2009 року (далі - розпорядження № 1333) щодо затвердження тарифів на теплову енергію, встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення, № 1335 від 30 листопада 2009 року (далі - розпорядження № 1335) про подовження дії розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (далі - виконавчий орган КМР) № 978 та № 979 від 31 серпня 2009 року про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, № 191 від 30 березня 2010 року (далі - розпорядження № 191) щодо подовження дії розпоряджень КМР № 978 та № 979 від 31 серпня 2009 року, № 392 від 31 травня 2010 року (далі - розпорядження № 392) про затвердження тарифів на теплову енергію, встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення; визнано зазначені розпорядження незаконними та нечинними з моменту прийняття.

Постановою Шевченківського райсуду міста Києва від 05 липня 2007 року у справі № 2а-166/07, яке залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2016 року , скасовано розпорядження КМДА № 641 від 30 травня 2007 року, а постановою Шевченківського райсуду міста Києва від 06 березня 2007 року у справі № 2а-412/07 скасоване розпорядження КМДА № 1574 від 30 жовтня 2006 року.

Також встановлено, що дію розпоряджень голови КМДА від 29 квітня 2009 року № 516 «Про встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води для населення», № 518 «Про встановлення та погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», № 520 «Про затвердження тарифів на теплову енергію, встановлення та затвердження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення» зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України № 842-р від 17 липня 2009 року, а ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2009 року у справі № 2а-9705/09/2670, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2010 року, заборонено здійснювати розрахунки з урахуванням та посиланням на тарифи, що запроваджені цим розпорядженням.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини п'ятої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи з загальної площі квартири, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими тарифами. Наймач зобов'язаний самостійно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором.

Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення врегульовані постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, в тому числі, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Згідно статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з у тримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відході тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/ тарифи на які затверджують органи місцевого самовряднування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/ тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються та затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Відповідно до підпункту 2 пункту «а» частини першої статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування» із змінами, внесеними Законом № 1198-VII від 10 квітня 2014 року, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Відповідно до частини п'ятої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

У спірний період механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та їх розмір регулювався постановами Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 560 «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» та від 01 червня 2011 року № 869 «Про порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», дія яких поширювалася на суб'єктів господарювання всіх форм власності, які надавали ці послуги.

Нарахування платежів позивачу у цей період за надані послуги відбувалося на підставі тарифів, встановлених розпорядженнями КМДА за 2007-2011 роки.

Таким чином, врахувавши вищевказані обставини, суд першої інстанції правомірно вказав на те, що позивачу нараховувалась плата за комунальні послуги по тарифам, які були визнані недійсними, а тому останній має право на здійснення перерахунку нарахованих платежів.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, про те, що вимоги позивача про зобов'язання надання примірника помісячного перерахунку за комунальні послуги утримання будинку і прибудинкової території, централізованого опалення, централізованого постачання холодної води і водовідведення з довідкою про відсутність заборгованості за ці послуги станом на 01 липня 2014 року не можуть бути задоволені, оскільки судом не встановлювався факт наявності чи відсутності заборгованості позивача перед відповідачами, крім того це не було предметом заявленого позову, а позивач не позбавлений можливості для звернення до комунальних підприємств із запитами про надання відповідної інформації.

Судами попередніх інстанцій при вирішення справи правильно застосовано вищезазначені норми матеріального права, на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (стаття 212 ЦПК України, 2004 року).

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржених судових рішень не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування судових рішень, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, яка подана представником ОСОБА_6, залишити без задоволення.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 31 травня 2016 року у незміненій за результатами апеляційного розгляду частині та рішення Апеляційного суду міста Києва від 24 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников
О. В. Білоконь
С. Ф. Хопта