Сарненський районний суд
________________________________________________________________________
Справа № 572/1048/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді- Рижого О.А.

за участю секретаря судового засідання- Мороз Ю. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в м. Сарни справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, просить суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 15089,65 грн. та судові витрати по справі. В своїй заяві позивач посилається на те, що 13.08.2007 року відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивачем був наданий кредит, однак відповідач умови договору не виконує в звязку з чим утворилася заборгованість. 06.08.2008 року Сарненським районним судом був виданий судовий наказ відповідно до якого з відповідача стягнуто заборгованість у розмірі 3472 грн.27 коп. Однак відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає в звязку з чим має заборгованість в сумі 15089,65 грн.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що ОСОБА_2 отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 14.05.2018 року.

18.05.2018 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що між позивачем та ним 13.08.2017 року був укладений кредитний договір, який складався із його заяви, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку. За цим договором позивач надав йому на платіжну картку грошові кошти у вигляді кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до пункту 3.1.1 розділу 2 Умов і правил надання банківських послуг строк дії картки вказано з її лицьового боку. Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. В серпні 2008 року строк дії картки закінчився, а нову картку він не отримував. 06.08.2008 року Сарненським районним судом був виданий судовий наказ про стягнення з нього на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості в сумі 3472 грн.27 коп. Дану заборгованість він сплатив, що не заперечується позивачем. Відповідачу не зрозуміло звідки взялася сума заборгованості, так як термін дії картки закінчився і він сплатив згідно судового наказу всю суму заборгованості. Крім того, долучені до матеріалів справи Умови та Правила надання банківських послуг не містять відомостей про дату їх прийняття і ним не підписувалися. Також не має доказів того, що при підписанні сторонами кредитного договору діяли саме ці Умови, що додані до позовної заяви. Відповідач стверджує, що наданий розрахунок позову не відповідає умовам договору, так як позивач без його згоди в односторонньому порядку змінював розмір відсоткової ставки за кредитним договором. Після останнього платежу пройшло більше девяти років. За цей період від ПАТ КБ "Приватбанк" він не отримував ні листів з вимогою про сплату боргу, ні виписок з карткового рахунку, які банк повинен був надати йому у разі виникнення заборгованості відповідно до п.4.9 Умов і правил надання банківських послуг. Просить застосувати позовну давність, яка є підставою для відмови у позові.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що 13.08.2007 року ОСОБА_2 підписав заяву №б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку з яким ОСОБА_2 ознайомився та погодився з умовами та правилами надання банківських послуг щодо кредитування Приватбанком, і яка містить власноручний підпис відповідача, підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Також відповідач погодився щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Факт того, що відповідач погодився на умови угоди є те, що він користувався картрахунком та використовував кредитні кошти.

Твердження відповідача про те, що він не підписував "Умови та правила надання банківських послуг" не заслуговують на увагу. Спростовується підписаною ним заявою - анкетою про умови кредитування. Також відповідач вказує, що позивач всупереч ст.55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" без його згоди в односторонньому порядку змінював розмір відсоткової ставки за кредитним договором. Однак як видно з розрахунку долученого до матеріалів справи, відсоткова ставка не змінювалась і становила 36 відсотків.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 365 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 "Правил користування платіжною карткою".

Позичальник належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. В звязку з чим позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 3472,27 грн., яку відповідач сплатив, що не заперечується сторонами.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.

Згідно cт. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відзиві на позов відповідач заявив клопотання про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України, передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, останнє погашення заборгованості ОСОБА_2 здійснив 10.12.2009 року у сумі 30 грн.66 коп., а 11.03.2010 року у сумі 0,02 коп.

Враховуючи викладене, встановлений законом трирічний строк закінчився 12.03.2013 року, а річний строк щодо вимоги про стягнення пені закінчився 12.03.2011 року.

З позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд 17.04.2018 року.

Таким чином позов про стягнення заборованості предявлено після закінчення трьохрічного терміну, визначеного ст.256 ЦПК України.

У відповідності до ст.81 У ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем не наведено жодних доказів поважності причин пропуску строку позовної давності.

Згідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивачем пропущено строк на звернення до суду за захистом свого порушеного права, а відповідач наполягає на застосуванні позовної давності, суд вважає, що є підстави для відмови у задоволенні позову.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судовий збір позивачу не відшкодовується.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 141, 263-265, 282 ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК"(м.Київ вул.Грушевського,1Д, ) до ОСОБА_2 (зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1) - відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О.А. Рижий