Справа № 454/309/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

при секретарі Мандрик І.Я., Калиш В.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до Савчинської сільської ради Сокальського району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай),

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить визнати за ним, спадкоємцем ОСОБА_5, право на земельну частку (пай) із земель, розташованих на території Савчинської сільської ради Сокальського району Львівської області та стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Свої вимоги мотивує наступним.

14.11.1997р. померла його мати ОСОБА_5 та він є спадкоємцем її майна.

З 01.01.1952р. по 31.12.1982р. та з 01.01.1985р. по 31.12.1985р. мати працювала в господарстві «Нове життя».

До складу спадщини входить майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства Приватна агрофірма «Відродження» в с.Савчин Сокальського району, який належав його матері на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай, виданого 26.09.2007р.

В 1997 році проведено розподіл земель колгоспу «Нове життя» між селянською спілкою «Відродження» та селянською спілкою «Нове життя».

На його численні звернення з 08.07.2016р. йому відмовлено у виділенні середньої земельної частки у звязку з відсутністю у нього законних підстав на це.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, навели суду доводи, викладені в позові.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали.

Від відповідача надійшов відзив, згідно якого Савчинська сільська рада не була учасником правовідносин щодо реорганізації КСП «Нове життя» та не має повноважень у сфері, що регулює обіг земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів.

Між сільською радою та позивачем відсутній спір та вона не є належним відповідачем у справі що стосується визнання права на земельну частку (пай).

Зазначив, що позивач на даний час не має жодних правовстановлюючих документів та не подавав таких документів до сільської ради.

Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 померла 14.11.1997р.

Після смерті матері позивач успадкував житловий будинок з надвірними будівлями в с.Савчин Сокальського району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12.06.1998р.

Також, згідно свідоцтва про паво на спадщину від 30.11.2007р., ОСОБА_1 є спадкоємцем майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства Приватної Агрофірми «Відродження» в с.Савчин Сокальського району Львівської області

Згідно довідки від 11.01.2018р., мати позивача ОСОБА_5 була працівником господарства «Нове життя» і працювала у господарстві з 01.01.1952р. по 31.12.1982р. та з 01.01.1985р. по 31.12.1985р.

ОСОБА_1 звертався до Савчинської сільської ради Сокальського району з вимогою виділити йому земельну частку (пай), в чому йому було відмовлено у звязку з відсутністю в нього необхідних документів, які надають йому право на отримання паю. Зазначене стверджується зверненнями та запитами від 08.07.2016р., 15.07.2016р., 02.09.2016р., 20.09.2016р., 25.10.2016р., 17.03.2017р., 18.08.2017р., відповідями від 13.07.2016р., 01.08.2016р., 07.09.2016р., 26.09.2016р., 31.10.2016р., 11.09.2017р., протоколами від 28.07.2016р., 08.09.2017р..

Також, Головним управлінням Держегокадастру у Львівській області 07.11.2016р. ОСОБА_1 розяснено, що в проекті роздержавлення та приватизації земель на території Савчинської сільської ради, який було розроблено в 1998 році, відсутня покійна ОСОБА_5, відповідно сертифікат на право на земельну частку (пай) їй не видавався. Разом з тим, зазначено, що йому може бути виділена земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства із земель запасу, у випадку, якщо таке право ще не використав.

17.03.2017р. ОСОБА_1Й, звернувся до сільської ради із заявою, в якій просив виділити йому земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Дану заяву розглянуто та надано останньому в оренду земельну ділянку, площею 0,50га.

Згідно заяви від 18.08.2017р. та рішення від 08.09.2017р., позивач відмовився від даної земельної ділянки.

Згідно довідки від 22.05.2018р., в користуванні позивача ОСОБА_1 перебувають дві земельні ділянки: для обслуговування житлового будинку площею 0,31га та для ведення особистого селянського господарства площею 0.46га.

В силу ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Крім того, згідно п.4 даного указу, розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа працівників Рішення щодо затвердження, обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією.

Так, згідно вищенаведеної довідки від 11.01.2018р., мати позивача ОСОБА_5 була лише працівником господарства «Нове життя», в той час, як згідно зазначеного Указу президента України, право на земельну частку (пай), мають члени господарства. Позивачем не доведено та не надано суду жодних доказів членства його покійної матері господарства «Нове життя».

Також, згідно наданого позивачем свідоцтва про право на спадщину від 30.11.2007р., 26.09.2007р. на імя покійної на той час матері позивача було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

В той же час, право на земельну частку (пай), підтверджується виданим відповідною районною державною адміністрацією сертифікатом на право на земельну частку (пай). Такий сертифікат, згідно відповіді Головного управління Держегокадастру у Львівській області 07.11.2016р., на імя матері позивач не видавався.

З наведеного випливає, що в позивача відсутнє право на земельну частку (пай).

Поряд з цим, суд враховує і ту обставину, що проект роздержавлення та приватизації земель на території Савчинської сільської ради розроблено та затверджено в 1998 році, тобто після смерті ОСОБА_5 Остання не була включена до даного проекту та сертифікат на право на земельну частку (пай) їй не видавався.

З огляду на зазначене, суд виходить з того, що у звязку зі смертю спадкодавця спадщина відкривається на те майно, яке належало покійному на день його смерті. Оскільки на момент смерті покійна мати позивача ще не набула права на земельну частку, позивач не може успадкувати те, що їй не належало.

Також, суд погоджується з твердженнями представника відповідача в тій частині, де він зазначає, що Савчинська сільська рада не є належним відповідачем, оскільки згідно Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», сертифікати на земельну частку (пай) видають районні державні адміністрації, які є належними відповідачами за такими вимогами. Крім того, належним відповідачем є і правонаступник господарства «Нове життя», в чякому працювала мати позивача. Однак, позивач та його представник не скористалися наданим Цивільним процесуальним кодексом правом. Зокрема, останні, будучи ознайомлені з відзивом відповідача, не заявили клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення співвідповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про безпідставність позову.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Савчинської сільської ради Сокальського району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1, 01.07.1952р.н., місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: Савчинська сільська рада Сокальського району Львівської області, місцезнаходження: вул.Шептицького,61а, с.Савчин, Сокальського району Львівської області

Повне судове рішення складено 05.06.2018р.

Головуючий: М. Я. Адамович