АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2092/18 Справа № 175/1971/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
П О С Т А Н О В А
29 травня 2018 року м. Дніпро 29 травня 2018 року Колегія суддів судової палати у цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
Головуючого Куценко Т.Р.
суддів Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.
при секретарі Синенко Є.А.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства «БМ Банк»,
на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «БМ Банк», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «І.Г.Л.», управління служби у справах дітей Соборної районної ради у м. Дніпро про визнання недійсним договору іпотеки та позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «БМ Банк», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «І.Г.Л.», Управління служби у справах дітей Соборної районної ради у м. Дніпро про визнання недійсним договору іпотеки нерухомого майна, -
ОСОБА_2 у червні 2017 року звернулася до суду з позовом до ПАТ «БМ Банк», в якому просить визнати недійсним договір іпотеки укладений з відповідачем та визнати протиправним та скасувати рішення реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасувати запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за відповідачем права власності на спірне нерухоме майно /а.с.3-9/.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 28 листопада 2013 року між нею та ПАТ «БМ Банк» було укладено договір іпотеки нерухомого майна №16/98/281113/12 в рамках забезпечення зобовязань за договором відновлюваної кредитної лінії №16/98/281113-ЮР від 28 листопада 2013 року, боржником за яким є ТОВ «І.Г.Л». Під час підписання договору іпотеки, позивачці не було доведено всіх істотних умов кредитного договору. Також, на час укладання даного договору разом з позивачем проживала її малолітня дочка та предмет іпотеки є її єдиним місцем проживання. Під час посвідчення договору іпотеки не було надано дозволу органу опіки та піклування на його укладення, що суперечить нормам ЗУ «Про охорону дитинства». Враховуючи наведені обставини, просила визнати договір іпотеки нерухомого недійсним з моменту укладення.
Також з позовними вимогами звернувся ОСОБА_3 та просив суд визнати недійсним договір іпотеки з моменту укладення та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за відповідачем права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що будинок, який є предметом іпотеки, належить йому на праві власності та будь-якої згоди на укладання договору іпотеки він не надавав /а.с.104-108/.
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнати договір Іпотеки нерухомого майна від 28 листопада 2013 року за №16/98/281113/12 укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «БМ Банк» недійсним з моменту укладення.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 19 вересня 2016 року №31462139 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на юридичну особу ПАТ «БМ Банк» код ЄДРПОУ: 3381201 та скасовано запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ПАТ «БМ Банк» код ЄДРПОУ: 3381201 права власності на нерухоме майно, за адресою: Дніпропетровська область, селище Дослідне, вулиця Авіаторів, 42, а саме: на будинок, загальною площею 417 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 4.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено /а.с.127-130/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач ПАТ «БМ Банк», подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не врахована свобода договору, яка полягає в можливості укладати договори і визначати їх зміст на власний розсуд відповідно до досягнутої домовленості. Спірний договір було укладено за домовленістю сторін та за їх внутрішньою волею. Посилаючись на те, підписуючи даний договір сторони були ознайомлені з його умовами в повному обсязі. Крім того, на час укладання договору іпотеки позивач надала банку доказів, що в спірному будинку не проживають малолітні або неповнолітні діти /а.с.161-163/.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.2 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції в яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У звязку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 листопада 2013 року між ПАТ «БМ Банк» та ТОВ «І.Г.Л.» укладено договір відновлюваної кредитної лінії №16/98/281113-ЮР, за умовами якого банк зобовязався надавати, а позичальник отримувати, належним чином використовувати та повернути в передбачені договором строки кредит (не пізніше 27 листопада 2015 року), який не повинен перевищувати 2 650 000,0 грн., та повинен сплатити проценти за користування даним кредитом.

В порядку забезпечення виконання зобовязань за вказаним вище кредитним договором, між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_2 28 листопада 2013 року у письмовій нотаріальній формі укладено договір іпотеки нерухомого майна №16/98/281113/12. Пунктами 1.2.1 та 1.2.2. даного іпотечного договору передбачений предмет іпотеки, що належить іпотекодавцю на праві власності, а саме житловий будинок, загальною площею 417,0 кв.м., житловою площею 71,0 кв.м., що розташований по вул. Авіаторів, буд. 42 у селищі Дослідне Дніпропетровського району Дніпропетровської області та земельна ділянка площею 0,0885 га, що розташована за вищевказаною адресою.

Також встановлено, що договір іпотеки №16/98/281113/12 від 28 листопада 2013 року посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за номером 3897.

Відповідно до п. 10.1 іпотечного договору №16/98/281113/12, договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та нотаріального посвідчення і діє до виконання зобовязань за кредитним договором в повному обсязі.

У пункті 10.7 вказаного вище іпотечного договору зазначено, що згода чоловіка іпотекодавця ОСОБА_6 на підписання даного договору викладена в письмовій заяві, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, 28 листопада 2013 року за реєстраційним номером 3891.

Під час апеляційного розгляду даної справи судом було витребувано у ПАТ «БМ Банк» копію кредитної справи відносно договору №16/98/281113-ЮР відновлюваної кредитної лінії від 28 листопада 2013 року.

З даної кредитної справи вбачається, що на час укладання спірного договору іпотеки ОСОБА_2 надала банку довідку №6274 від 15 листопада 2013 року, видану Головою виконкому Новоолександрівської сільської ради про те, що позивач зареєстрована та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Також зазначено, що за даною адресою неповнолітні та малолітні діти не проживають.

Крім того, п.3.3.13 договору іпотеки передбачено, що ОСОБА_2 зобовязалась не реєструвати (прописувати) у предметі іпотеки осіб, що не досягли 18 років, інвалідів та осіб пенсійного віку. Без попереднього отримання на це письмової згоди ПАТ «БМ Банк».

З наданих пояснень банка встановлено, що за час дії договору іпотеки відповідач не надавав ОСОБА_2 згоди на реєстрацію в предметі іпотеки будь-яких осіб.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав визнання договору іпотеки, оскільки під час його укладення були надані та дослідженні всі необхідні документи, таким чином при укладанні, підписанні оспорюваного договору іпотеки всі вимоги законодавства були додержані та виконані. Зокрема, форма і зміст договору відповідають закону, підстави для застосування положень ст.ст. 215, 203 ЦК України відсутні.

Щодо позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за банком права власності на предмет іпотеки, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 6.6 договору іпотеки передбачено застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя в порядку позасудового врегулювання.

Другим абзацом вказаного пункту договору визначено, що Іпотекодавець підтверджує, що він згоден з тим, що перехід предмету іпотеки до Іпотекодержателя або третьої особи у випадку, передбаченому цим пунктом договору, відбувається за його волевиявленням, яке міститься в цьому пункті, і такий перехід не потребує будь-яких додаткових узгоджень та обговорення сторонами. У цьому випадку остаточна оцінка предмета іпотеки визначається Іпотекодержателем самостійно без додаткового погодження з Іпотекодавцем.

10 серпня 2016 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 направлено ОСОБА_2В, заяву № 132/02-24 від 10 серпня 2016 року з вимогою від імені банка по виконання зобовязань за договором №16/98/281113-ЮР відновлюваної кредитної лінії від 28 листопада 2013 року та договором іпотеки № 16/98/281113/12 від 28 листопада 2013 року. Позивачу було надано строк протягом 30 днів з моменту отримання даної вимоги, повернути в повному обсязі суму заборгованості, яка станом на 08 червня 2016 року складає 4 877 980, 01 грн.

Також було попереджено позивача, що у разі несплати вищезазначеної суми заборгованості, банк буде змушений задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення за рахунок іпотечного майна.

Відповідна вимога була отримана ОСОБА_2 17 серпня 2016 року. Станом на 19 вересня 2016 року вимогу банку виконано не було, зокрема, на поточну дату розмір заборгованості складав 5 409 798, 17 грн.

19 вересня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 на підставі Договору № 16/98/281113/12 іпотеки нерухомого майна від 28 листопада 2013 року та заяви ПАТ «БМ Банк» від 19 вересня 2016 року №3299-05/5 зареєструвала право власності ПАТ «БМ Банк» на предмет іпотеки. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31462139 від 19 вересня 2016 року щодо будинку та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31462214 від 19 вересня 2016 року щодо земельної ділянки.

Відповідно ст..33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За вимогами ч.3 ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Нормами ч.1 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Враховуючи наведені норми закону та дослідивши надані сторонами докази колегія суддів приходить до висновку, що вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за банком права власності на предмет іпотеки задоволенню не підлягають.

Таким чином встановивши зазначені обставини та враховуючи наведені норми закону, колегія суддів приходить до висновку що ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції наведені обставини не врахував, та застосував правові норми з порушенням норм матеріального права.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 колегія суддів приходить до висновку, що вони також не підлягають задоволенню, оскільки рішення суду, яким визнано за ним право власності на предмет іпотеки, було ухвалено після укладання договору іпотеки та не впливає на його дійсність.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки нерухомого майна укладеного 28 листопада 2013 року за №16/98/281113/12 між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «БМ Банк» в особі відділення №16 ПАТ «БМ Банк» м.Дніпропетровськ недійсним, з моменту укладення, та визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 19 вересня 2016 року №31462139 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою Дніпропетровська область, селище Дослідне, вулиця Авіаторів, будинок 42, загальною площею 417 кв.м. скасуванню, та ухвалення нового судового рішення в цій частині про відмову в задоволені даних позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки нерухомого майна укладеного 28 листопада 2013 року за №16/98/281113/12 між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «БМ Банк» в особі відділення №16 ПАТ «БМ Банк» м. Дніпропетровськ недійсним, з моменту укладення, та визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 19 вересня 2016 року №31462139 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою Дніпропетровська область, селище Дослідне, вулиця Авіаторів, будинок 42, загальною площею 417 кв.м. скасувати.

У задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. ОСОБА_7 Максюта