Справа № 350/1110/16-ц
Номер провадження 2/350/16/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Калиній Г.В.

за участю секретаря судового засідання Юречко Т.Б.

представника позивачки відповідачки ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2

представників відповідача позивача ОСОБА_3 за дорученням ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на ? частину домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1.

У своїй уточненій позовній заяві ОСОБА_3 просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на ? частину домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1, а також сягнути з позивачки-відповідачки ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 60 тисяч гривень за присвоєне нею рухоме майно, грошові кошти та худобу, власником якого був його дядько ОСОБА_14, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

У судовому засіданні представник позивачки-відповідачки ОСОБА_2 позовні вимоги позивачки підтримав а позовні вимоги по зустрічному позову визнав частково та пояснив, що позивачка-відповідачка ОСОБА_1, народилася та проживає в с. Грабів. Її батьками були ОСОБА_15 та ОСОБА_16. Всього у сім'ї було п'ятеро дітей: позивачка-відповідачка, ОСОБА_17, який помер в 1991 році, ОСОБА_18, який помер орієнтовно в 1996 році, ОСОБА_19, померла в 2010 році, та спадкодавець ОСОБА_14, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_14 проживав із дружиною ОСОБА_20 у власному будинку по АДРЕСА_1. У них дітей не було, його дружина померла у 2012 році, не залишивши за життя заповіту. Тому ОСОБА_14, як чоловік, що разом з нею проживав, прийняв фактично спадщину після її смерті, табув належним власником спірного домоволодіння.

За братом позивачки-відповідачки ОСОБА_14 доглядала в основному дочка позивачки ОСОБА_21. Відповідач ОСОБА_3 не навідував ОСОБА_14 , не надавав йому ніякої допомоги і взагалі не опікувався ним.

Усі видатки по організації поховання брата ОСОБА_14 після його смерті позивачка-відповідачка взяла на себе.

Після смерті ОСОБА_14 відкрилася спадщина на належне йому домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_14 не склав заповіту на випадок своєї смерті.

Позивачка-відповідачка є спадкоємцем другої черги за законом, тому звернулася у першу Рожнятівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Проте листом від 3 серпня 2016 року завідувач Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори їй в цьому відмовила у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Крім того, у нотаріальну контору звернувся і відповідач-позивач ОСОБА_3, який також претендує на спадкове майно.

Відповідач-позивач ОСОБА_3 є сином рідної сестри позивачки-відповідачки ОСОБА_22, яка померла у 2010 році, а отже доводиться племінником спадкодавця ОСОБА_14 За таких обставин позивачка відповідачка та ОСОБА_3 мають право на спадкування після смерті ОСОБА_14 за законом як спадкоємці другої черги у рівних частках.

Що стосується позовних вимог відповідача-позивача, то вважає що вони підлягають до часткового задоволення, а саме ОСОБА_3 має право на спадкування ? частини спадкового домоволодіння. Однак вимога відповідача-позивача сплатити йому грошову компенсацію в розмірі 60000 гривень за забране позивачкою відповідачкою рухоме майно, що входить до складу спадщини, є безпідставною.

Рухоме майно, що належало спадкодавцю, є в наявності, за винятком частини дерев'яних матеріалів (дошки), які були використані для облаштування фундаменту на могилі спадкодавця. Трактор зберігається у господарстві позивачки відповідачки для того, щоб його не розкомплектували або не викрали, оскільки у спадковому будинку ніхто не проживає. Не заперечує, що рухоме спадкове майно також підлягає поділу між спадкоємцями порівну, однак сума, яку просить відповідач-позивач, як компенсацію за належну йому частку, будь-яким чином не обґрунтована. Також відсутні докази, що на час смерті спадкодавець мав заощадження у гривнях та іноземній валюті.

Корова, яка залишилася після смерті ОСОБА_14, була продана за 10000 гривень, і виручені кошти позивачка-відповідачка витратила на облаштування могили спадкодавця.

За таких обставин, просить відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог, що стосуються стягнення грошової компенсації за частину належного спадкодавцю рухомого майна.

Представник відповідача-позивача ОСОБА_3 за дорученням - ОСОБА_4 позов ОСОБА_1 визнав повністю, а заявлені його довірителем позовні вимоги в уточненій зустрічній позовній заяві підтримав повністю та пояснив, що після смерті дядька відповідача - позивача ОСОБА_14, крім спадкового домоволодіння по АДРЕСА_1, залишилося спадкове майно: трактор марки Т-40 і тракторний причіп; борони в кількості 2 штуки, зарядно-пусковий пристрій, слюсарні тиски великі промислові, слюсарні тиски малі побутові, січкарня, електромотори в кількості 3 штуки, електроточило, електродрель, водяний насос, солярка в кількості 300 літрів, масло для дизельного двигуна в кількості 40 літрів, бідони на 40 літрів в кількості 2 штуки, пральна машинка марки «Рига», холодильник марки «Атлант», телевізор кольоровий іноземного виробництва, пічка для опалювання на трачині, цегла в кількості 350 штук, дошка «25 мм», «50 мм», «60 мм» в загальній кількості 5 метрів кубічних; два золоті перстні обручальні вагою 9 та 11 грам, грошові кошти в сумі 1 500 доларів США та 95 000 гривень, корова; кури в кількості 7 штук, газова плита чотирьох-камфорна, газові балони 50 літрові в кількості 2 штуки, система супутникового телебачення, молочний сепаратор, стовпчики бетонні в кількості 5 штук, стовпчики металічні в кількості 5 штук, сітка для огорожі алюмінієва в кількості 2 буми довжиною 30 метрів, трос металічний 10 мм довжиною 50 метрів. Все перелічене майно відразу після смерті ОСОБА_14 забрала ОСОБА_1 та її дочки, так як у них знаходяться ключі від спадкового домоволодіння. Відповідач-позивач ОСОБА_3 має право на половину спадкового майна після смерті ОСОБА_14, як спадкоємець другої черги за законом. При цьому, крім визнання за ним права власності на ? спадкового домоволодіння, вважає, що з позивачки відповідачки слід стягнути грошову компенсацію в розмірі 60 000 гривень за забране рухоме спадкове майно, грошові кошти в гривнях та іноземній валюті, худобу. Будь-яких даних про те, де на даний час знаходиться рухоме спадкове майно та про його вартість надати суду не може. Також у нього відсутні докази на підтвердження того, що після смерті спадкодавця залишилися гроші в національній та іноземній валютах.

Відповідачі ОСОБА_9 та ОСОБА_11, будучи допитаним у судових засіданнях 23 листопада 2017 року та 20 грудня 2017 року відповідно, повідомили, що на спадкове майно не претендують, із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_14 до нотаріуса не зверталися, у вирішенні спору покладаються на розсуд суду.

Інші відповідачі, що були належним чином повідомлені про розгляд справи, у судове засідання не прибули, причини неявки не відомі.

Крім того, відповідачам надсилалися письмові повідомлення про право вступити у справу, якщо вони вважатимуть, що даний спір може стосуватися їх спадкових прав, що підтверджується повідомленнями (а. с. 44, 46).

Зважаючи на такі обставини, суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутності значених відповідачів.

Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_7 та покійна ОСОБА_20 - дружина ОСОБА_14, є його тітками. Він знає, що за рішенням суду право власності на ? частину спірного домоволодіння було визнано за його тіткою ОСОБА_7 Однак це рішення суду скасовано судом вищої інстанції. На даний час ОСОБА_7 не претендує на спадщину, оскільки за станом здоров'я не може займатися оформленням та збиранням відповідних документів, тощо. Він також знає, що ОСОБА_14 жив сам, вів господарство до самої смерті. У нього був трактор, дошки, з побутової техніки - телевізор, холодильник та пральна машинка. Мали бути також два золоті обручальні кольца. Також ОСОБА_14 мав гроші, які відкладав на похорон. Точну суму назвати не може.

Вислухавши пояснення учасників справи, свідка, та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до повного задоволення, а позов ОСОБА_3 - до часткового задовлення, з таких підстав.

У АДРЕСА_1, знаходиться домоволодіння, що складається з житлового будинку, чотирьох сараїв, вбиральні, навісу, воріт, огорож та криниці, що підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого Відділом технічної інвентаризації ПП «ОЛВІ Р» (а. с. 12-15).

Згідно із записом у погосподарській книзі виконавчого комітету Грабівської сільської ради № 4, вказане домоволодіння належало на праві особистої власності ОСОБА_14, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується довідкою № 942 від 09 серпня 2016 року, виданою Грабівською сільською радою (а. с. 11) та копією свідоцтва про смерть (а. с. 7).

Крім того за господарством ОСОБА_14 числилася 1 штука великої рогатої худоби, а саме корова, а також із сільськогосподарської техніки - трактор, Т-40 АНМ, рік випуску 1981, заводський номер НОМЕР_5, номер двигуна НОМЕР_1, реєстраційне свідоцтво НОМЕР_6 від 09 грудня 1999 року, номерний знак НОМЕР_2, що підтверджується довідкою № 761 від 14 червня 2018 року, виданою Грабівською сільською радою (а. с. 65) та повідомленням Держпродспоживслужби в Галицькому районі №115 від 30 червня 2017 року (а. с. 93).

Після смерті ОСОБА_14 відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадкова справа заведена 06 квітня 2016 року, спадкоємці: ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Останнім відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_14, що доводився їм відповідно братом та дядьком, у зв'язку з відсутністю документа власності на спадкове майно, що підтверджується постановами нотаріуса Першої Рожнятівської нотаріальної контори № 742/02-14 від 03 серпня 2018 року та № 504/02-14 від 13 червня 2017 року (а. с. 9, 66).

Позивачка-відповідачка ОСОБА_1 доводилася сестрою спадкодавцю ОСОБА_14, а відповідач - позивач ОСОБА_3 доводився йому племінником, що не заперечується сторонами, а також підтверджується копіями свідоцтв про одруження та про народження (а. с. 4-6).

Згідно статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини.

За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину.

Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Аналізуючи надані сторонами письмові докази, судом встановлено, що ОСОБА_14 був власником спірного спадкового домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1. Позивачка-відповідачка ОСОБА_1 є спадкоємцем другої черги за законом, відповідач-позивач ОСОБА_3 є спадкоємцем за правом представлення. Останні належним чином прийняла спадщину після смерті спадкодавця, оскільки у встановлений законом строк подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину не встановлено, тому спадкове майно підлягає поділу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у рівних частинах.

За таких обставин за позивачкою-відповідачкою ОСОБА_1 та відповідачем-позивачем ОСОБА_3 слід визнати право власності на ? частину спадкового домоволодіння за кожним, оскільки у позасудовому порядку свої спадкові права на вказане домоволодіння спадкоємці встановити не можуть через відсутність правовстановлюючого документа власності на спадкове майно.

За змістом статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 13 зазначеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи положення зазначених правових норм, позовну вимогу відповідача-позивача ОСОБА_3 про стягнення з позивача-відповідача грошової компенсації в розмірі 60000 гривень в рахунок відшкодування вартості половини рухомого спадкового майна суд вважає такою що підлягає задоволенню лише в частині стягнення половини вартості корови, оскільки наявність у господарстві спадкодавця 1 штуки великої рогатої худоби підтверджена належним сином доказами, а саме довідкою сільської ради. З пояснень сторін встановлено, що корова була реалізована за 10000 гривень, тому з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 слід стягнути половину вартості корови, що становить 5000 гривень.

З наявних у справі письмових документів судом також встановлено, що за спадкодавцем ОСОБА_14 був зареєстрований трактор. З метою встановлення вартості трактора, а також наявності та вартості іншого спадкового рухомого майна, що залишилося після смерті ОСОБА_14, ухвалою Рожнятівського районного суду від 27 грудня 2017 року по даній справі призначалася авто-технічна та товарознавча експертизи. 02 січня 2018 року копії ухвали були направлені експертам Івано-Франківської торгово-промислової палати для виконання в частині проведення товарознавчої експертизи та експерту Романюку В.К. для виконання в частині проведення авто-технічної експертизи.

Листом від 23 січня 2018 року Івано-Франківська торогово-промислова палата повідомила, що на даний час не є ліцензованим суб'єктом оціночної діяльності у сфері проведення судових експертиз, оскільки в палаті відсутні ліцензовані судові експерти.

Також, 16 лютого 2018 року на адресу суду повернувся конверт з ухвалою, адресований експерту Романюку В.К., поштове відправлення адресату не вручено за закінченням терміну зберігання.

Після відновлення провадження у справі ОСОБА_3 будь-яких заходів для встановлення вартості та наявності рухомого спадкового майна не вживав.

Зважаючи на те, що відповідач - позивач ОСОБА_3 не надав суду будь-яких доказів на підтвердження того, що після смерті ОСОБА_14 позивачка - відповідачка заволоділа належними спадкодавцю коштами, підстав для стягнення з неї на його користь вартості їх половини суд не вбачає.

Також відповідачем-позивачем не подано суду даних про вартість належного спадкодавцю трактора і причіпа, не вжито належних заходів для її встановлення. Позивачка - відповідачка не просить визнати за нею право власності на трактор і причіп, який є у наявності і знаходиться у неї на зберіганні. За таких обставин у суду відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення з позивачки на користь відповідача компенсації вартості половини зазначеного транспортного засобу.

Також відповідачем - позивачем ОСОБА_3 не надано суду будь - яких доказів на підтвердження наявності та вартості іншого рухомого майна, представник позивачки не заперечує, що частина його є у наявності і може реально бути розділена між спадкоємцями, позивачка на нього не претендує, а тому у суду відсутні підстави для стягнення з позивачки на користь відповідача вартості зазначеного майна.

За таких обставин суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відповідача - позивача ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації за вказане рухоме спадкове майно відмовити, за їх безпідставністю.

Керуючись статтями 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, право власності на ? частину домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1, та належало ОСОБА_14, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителем АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, право власності на ? частину домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1, та належало ОСОБА_14, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 в рахунок компенсації вартості проданої корови 5000 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити, за їх безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд.

Суддя Г.В. Калиній