Постанова

Іменем України

16 травня 2018 року

м. Київ

справа № 362/992/14-ц

провадження № 61-5718 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

третя особа - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області у складі судді Орди О. О. від 2 грудня 2014 року та рішення Апеляційного суду Київської області у складі суддів: Верланова С. М., Воробйової Н. С., Гуля В. В.,

від 22 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 2 вересня 2008 року між

ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 400 тис. доларів США терміном до 1 вересня 2028 року із сплатою за користування кредитом у розмірі 18 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 2 вересня 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки, за яким останній передав банку в іпотеку житловий будинок та земельну ділянку площею 0, 15 га, кадастровий номер НОМЕР_1, які знаходяться по АДРЕСА_2 та належить йому на праві власності.

У зв'язку з неналежним виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором станом на 30 січня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 764 959, 48 доларів США та 2 882 129 грн 92 коп., в рахунок якої позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу предмету іпотеки з прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 90 % від вартості предмета іпотеки, визначеної суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України під час виконання судового рішення. Крім того, банк просив стягнути з ОСОБА_4 штраф у розмірі 141 900 грн за невиконання умов іпотечного договору щодо страхування предмета іпотеки відповідно до пункту 4.2 цього договору.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 2 грудня 2014 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 2 вересня 2008 року у розмірі 764 959, 48 доларів США та 2 882 129 грн. 92 коп., яка складається із: 293 312 доларів США - строкова заборгованість за кредитом; 101 683, 74 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 5 926, 90 доларів США - поточна заборгованість за процентами; 364 036, 84 доларів США - прострочена заборгованість за процентами; 630 345 грн 32 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 2 251 784 грн 60 коп. - пеня за несвоєчасну сплату процентів, звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_2 загальною площею 398, 7 кв. м, який належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2, виданого 11 липня 2008 року Іванковичівською сільською радою Васильківського району Київської області; та земельну ділянку площею 0, 15 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться по АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 4 серпня 2008 року серії НОМЕР_3, шляхом продажу предмету іпотеки з прилюдних торгів за початковою ціною продажу предмета іпотеки в розмірі 90 % від вартості предмета іпотеки, визначеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії реалізації предмета іпотеки, але не нижчої за звичайні ціни на цей вид майна. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» штраф за невиконання умов договору іпотеки в сумі 141 900 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позичальник не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, допустив заборгованість по кредиту, а тому є всі підставі для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 22 серпня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволена частково. Рішення суду першої інстанції змінено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором від 2 вересня 2008 року у розмірі 764 959, 48 доларів США та 1 134 070 грн 81 коп., яка складається із: строкової заборгованості по кредиту у розмірі 293 312 доларів США; простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 101 683, 74 доларів США; поточної заборгованості по процентах у розмірі 5 926, 90 доларів США; простроченої заборгованості по процентах у розмірі 364 036, 84 доларів США; пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 247 823 грн 68 коп. та пені за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 886 247 грн 13 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок по АДРЕСА_2, загальною площею 398, 7 кв. м., який належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 11 липня 2008 року серії НОМЕР_2 Іванковичівською сільською радою Васильківського району Київської області; земельну ділянку площею 0,150 га, що знаходиться по АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 4 серпня 2008 року серії НОМЕР_3, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ АБ «Укргазбанк» з прилюдних торгів. Встановлено початкову ціну реалізації предмета іпотеки в розмірі 90% від вартості предмету іпотеки, визначеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії реалізації предмета іпотеки але не нижчої за звичайні ціни на цей вид майна. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» штраф за невиконання умов договору іпотеки в сумі 141 900 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду апеляційного суду мотивовано тим, що права позивача були порушені невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, а тому вони підлягають відновленню, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому судом першої інстанції визначено розмір пені без урахування частини другої статті 258 ЦК України, а тому вона підлягає стягненню за один рік до звернення позивача із позовом.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що банк пропустив строк позовної давності, оскільки, надіславши 28 січня 2009 року вимогу про дострокове стягнення всієї суми заборгованості, позивач змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому мав право звернутися до суду на протязі трьох років із цієї дати, проте позивач звернувся до суду лише у 2014 році. Крім того, у житловому будинку, який є предметом іпотеки, проживають його троє неповнолітніх дітей.

У листопаді 2016 року від ПАТ АБ «Укргазбанк» надійшли заперечення на касаційну скаргу, в яких банк посилається на те, що позовна давність переривалася зверненням банку із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому посилання скаржника на пропуск позивачем позовної давності є безпідставними.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

5 лютого 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 2 вересня 2008 року між

ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 400 тис. доларів США терміном до 1 вересня 2028 року із сплатою за користування кредитом у розмірі 18 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 2 вересня 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки, за яким останній передав банку в іпотеку житловий будинок загальною площею 398, 7 кв. м та земельну ділянку площею 0, 15 га, кадастровий номер НОМЕР_1, які знаходяться по АДРЕСА_2 та належить йому на праві власності.

Згідно з пунктом 6.1 договору іпотеки, банк набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов кредитного договору.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором від 02 вересня 2008 року станом на 30 січня

2014 року утворилась заборгованість у розмірі 764 959,48 доларів США та 2 882 129 грн. 92 коп., яка складається із: строкової заборгованості за кредитом у розмірі 293 312 доларів США, простроченої заборгованості за кредитом - 101 683,74 доларів США, поточної заборгованості за процентами - 5 926,9 доларів США, простроченої заборгованості за процентами -

364 036,84 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту -

630 345 грн. 32 коп. та пені за несвоєчасну сплату процентів -

2 251 784 грн. 60 коп.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договоромбанк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановленихдоговором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон) іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 7 Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

У статті 33 Закону передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання.

У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції, встановивши неналежне виконання позичальником умов кредитного договору

від 2 вересня 2008 року, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість, яка становить 764 959,48 доларів США та 1 134 070 грн

81 коп., дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок загальною площею 398, 7 кв. м та земельну ділянку площею 0, 15 га, кадастровий номер НОМЕР_1, які знаходяться по

АДРЕСА_2.

Доводи касаційної скарги про пропуск позивачем позовної давності безпідставні, оскільки такий строк переривався відповідно до статті

264 ЦК України зверненням банку до суду із позовом про стягнення кредитної заборгованості, який рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 6 червня 2012 року був задоволений. При цьому посилання скаржника на вимогу банку від 28 січня 2009 року як початок обрахування строку позовної давності є необґрунтованими, оскільки в цій вимозі банк вимагав сплати простроченої заборгованості, а не дострокового погашення всієї суми, отже позивач не змінив строку виконання зобов'язання, встановленого договором до 1 вересня 2028 року (а. с. 37).

Доводи касаційної скарги про проживання в спірному будинку трьох неповнолітніх дітей скаржника є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи міститься довідка ОСББ «Володимирська № 79» від 08 квітня

2015 року № 1 про те, що ОСОБА_4 зареєстрований та постійно проживає разом зі своєю родиною (дружина та троє дітей) за адресою: АДРЕСА_1, та з грудня 2014 року місце проживання не змінював (а. с. 136).

Рішення суду першої інстанції не підлягає перегляду у касаційному порядку, оскільки змінене судом апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Апеляційного суду Київської області від 22 серпня 2016 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

Є. В.Синельников

С.Ф. Хопта