Справа № 464/7307/16-ц
пр.№ 2/464/547/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2018 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

при секретарі судового засідання Довгун Л.А.

учасники справи:

представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представник відповідача Кадикало Р.Є.

представник відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Львівської міської ради, ОСОБА_7, третя особа ОСОБА_8, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дудко Олена Олександрівна про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до Львівської міської ради, ОСОБА_7, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме - 1/2 частину 4-кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 80,4 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що її мама, ОСОБА_10, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Львів у віці 57 років, про що 03.10.2014 складено відповідний актовий запис № 654, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3, видане 23.12.2015 Сихівським ВДРАЦС ЛМУЮ. Після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина на об'єкт нерухомості на території м.Львова, спадкове майно складається із 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Факт родинних відносин між нею та спадкодавцем підтверджується, зокрема, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданим 29.08.1978 Катеринівською сільською радою Сахновщинського району Харківської області. При цьому звертає увагу, що змінила прізвище з «ОСОБА_5» на «ОСОБА_5» і таку обставину підтверджує Витяг № 7 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (бланк АКК 689004). Згідно повідомлення ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №1/19047 від 31.12.2015 квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за відповідачем ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18.12.2006 в реєстрі за № 3665 приватним нотаріусом ЛМНО Цибко Т.Б. Оскільки ОСОБА_7 придбав вказану квартиру у власність 18.12.2006 на підставі договору купівлі-продажу в період його перебування з 18.10.2003 у шлюбі з її матір'ю - ОСОБА_10, відтак 1/2 цієї квартири за законом належала ОСОБА_10 на праві власності згідно глави 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» ст.ст. 60-61, 63 СК України. Факт шлюбних відносин спадкодавця ОСОБА_10 із ОСОБА_7 підтверджується витягом № 9 з Державного реєстру актів цивільне стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (бланк АКК 689005). На спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_10 спадкоємцями за законом є троє осіб: позивачка - ОСОБА_5 (дочка спадкодавця), відповідач - ОСОБА_7 (один з подружжя, який пережив спадкодавця) і третя особа за позовом - ОСОБА_8 (мама спадкодавця). Покликаючись на положення ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, вказує, що на час відкриття спадщини спадкоємець ОСОБА_7 разом із спадкодавцем в силу різних особистих обставин постійно не проживав і в спірній квартирі не зареєстрований до цього часу. Також спадкоємцями першої черги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заяви до нотаріуса про прийняття спадщини подані не були, позаяк про існування таких заяв позивачці не відомо і жоден із вказаних спадкоємців першої черги досі не отримали свідоцтво про право на свою частину спадщини за законом. Все це вказує на те, що спадкоємці першої черги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовилися від належної їм частини спадкового майна ОСОБА_10 Вона, як спадкоємець першої черги, у встановлений законом 6-місячиий строк звернулася до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із зайвою про прийняття спадщини, а після закінчення вказаного терміну звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою приватного нотаріуса Дудко О.О. від 19.08.2016 їй відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що нею не надано правовстановлюючі документи на підтвердження права власності померлої ОСОБА_10 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, та, одночасно, рекомендовано звернутися з позовом до суду. Таким чином, з метою захисту своїх прав та інтересів звертається до суду з вимогою про визнання за нею права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Ухвалою судді від 10.03.2017 у даній справі відкрито провадження та призначено її судовий розгляд.

Від представника відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_4 18.12.2017 надійшов відзив на позовну заяву за змістом якого позов заперечують з тих підстав, що твердження позивачки про те, що ОСОБА_7 не звертався із заявою про прийняття спадщини є необґрунтованими і такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Так, 16.11.2012 приватний нотаріус Дудко О.О. здійснила реєстрацію спадкової справи, відкритої за фактом смерті ОСОБА_10 та на заяву ОСОБА_7 про прийняття спадщини, видав витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. В якості доказу надає копію листа-відповіді від 30.09.2016 приватного нотаріуса Дудко О.О. на заяву ОСОБА_7 та копію листа-запиту приватного нотаріуса Дудко О.О. в управління держкомзему у Жовківському районі Львівської області від 27.01.2016 щодо іншого нерухомого майна, яке ОСОБА_7 набув у власність із ОСОБА_10, та з яких чітко випливає, що ОСОБА_7 подав заяву про прийняття спадщини. Вищевказане спростовує покликання позивачки, що ОСОБА_7 відмовився від прийняття спадщини. А щодо твердження позивачки, що ОСОБА_7 відмовлявся надати їй правовстановлюючі документи на спірну квартиру, то такі теж є безпідставними, оскільки із такою вимогою до нього взагалі ніхто не звертався, жодних доказів ОСОБА_5 з даного приводу не надала. Водночас, сам ОСОБА_7 правовстановлюючих документів до нотаріуса не подавав, оскільки він і так у них зазначений, як єдиний власник спірного майна. По суті сам факт звернення позивачки до суду зумовлений не порушенням її прав (в т.ч. майнових), а просто небажанням сплачувати в дохід бюджету обов'язкових платежів, які в силу вимог ст.ст.14.1.122 та 14.1.213 Податкового кодексу України, зобов'язана сплатити ОСОБА_5 як спадкоємець - нерезидент. Вважає, що позивач не довела, що будь-ким порушені, не визнані або оспорені її законні права чи інтереси, її позовні вимоги будуються виключно на припущеннях без підтвердження їх належними та допустимими доказами, такі є передчасними та спрямованими виключно на ухилення від сплати податків за спадкувань належного їй майна, у зв'язку чим слід дійти висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

26.01.2018 від представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, згідно змісту якого стверджується про подання стороною відповідача у відзиві недостовірної інформації щодо обставин справи. Зокрема, у відзиві стверджується про відсутність перешкод в діях ОСОБА_7 стосовно спадкування ОСОБА_5 належного її матері нерухомого майна, що не відповідає дійсності, оскільки він, як представник ОСОБА_5, особисто неодноразову звертався і спілкувався з відповідачем ОСОБА_7 щодо надання позивачці правовстановлюючих документів на нерухоме спадкове майно. Такі вимоги він також пред'являв приватному нотаріусу Дудко О.О. з проханням витребувати у ОСОБА_7 для належної оформлення права власності на спадкове майно правовстановлюючі документи на все успадковане майно, в т.ч. і на спірну квартиру, однак відповідач цього не зробив, наслідком чого стало його звернення в Головне територіальне управління юстиції Львівській області відносно неналежних дій і протиправної поведінки нотаріуса. Що стосується оцінки прав, дій та відповідальності позивачки ОСОБА_5 в контексті норм Податкового кодексу України, то цю частину відзиву відповідача неможливо оцінити в межах українського законодавства, у т.ч. й процесуального права. Акцентують увагу на тій обставині, що ОСОБА_5 є громадянкою України з відповідним місцем її реєстрації, копія паспорта позивачки надано в додатку до позовної заяви, однак реалізувати свої право на проживання в квартирі за місцем реєстрації позивачка не має можливості з причини протиправних дій саме відповідача ОСОБА_7

01.03.2018 представником відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_4 подано заперечення щодо міркувань та аргументів викладених у відповіді на відзиві у відповідності до якого, вказує на те, що згідно представленої представником позивача копію відповіді ГТУЮ у Львівській області на скаргу ОСОБА_1, де чітко міститься твердження про факт подання ОСОБА_7 заяви про прийняття спадщини до нотаріуса Дудко О.О., а отже це ще раз підтверджує факт, що представник позивача, а отже і сам позивач знали про те, що ОСОБА_7 також подав заяву про прийняття спадщини, хоча у позовній заяві представник позивача двічі вводить суд в оману, та зазначає, що їм невідомо чи ОСОБА_7 подавав таку заяву. Вважає, що такий обман дозволяв представнику позивача просити суд визнання права власності на усю частку спірної квартири. Твердження представника позивача про те, що ОСОБА_7 начебто порушив права позивачки є абсолютно безпідставним та взагалі не аргументоване жодним доказом. Стверджує, що позовні вимоги будуються виключно на припущеннях без підтвердження їх належними та допустимими доказами, вважає, що представником позивача обрано неправильний спосіб захисту прав ОСОБА_5

Представники позивачки ОСОБА_5 - ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви та заперечення на відзив, просили позов задоволити.

Представник відповідача Львівської міської ради - Кадикало Р.Є. в судовому засіданні в частині вимог Львівської міської ради заперечив, з тих підстав, що не вважають себе належним відповідачем у даному спорі, а тому при розгляді даної справи покладається на розсуд суду.

Представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав наведених у відзиві та заперечені на відповідь на відзив, не вбачає підстав для задоволення позову, покликаючись на його необґрунтованість.

Третя особа ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву за змістом якої просить здійснювати розгляд справи у її відсутності, а при вирішенні такої повністю покладається на розсуд суду.

Третя особа приватний нотаріус ЛМНО Дудко О.О. в судове засіданні не з'явилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомила, жодних письмових заяв, клопотань, пояснень не надходило, а тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Львові у віці 57 років померла ОСОБА_10, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, видане 23.12.2015 Сихівським ВДРАЦС ЛМУЮ (актовий запис № 654).

Позивач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, являється донькою померлої ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданим 29.08.1978 Катеринівською сільською радою Сахновщинського району Харківської області. В подальшому, позивач змінила прізвище з «ОСОБА_5» на «ОСОБА_5», що в свою чергу стверджується Витягом № 7 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (бланк АКК 689004).

Також встановлено, що за життя ОСОБА_10 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується витягом № 9 з Державного реєстру актів цивільне стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (бланк АКК 689005), а також свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5 виданим 18.10.2003 відділом РАГС Галицького РУЮ м.Львова за актовим записом №255.

Після смерті ОСОБА_10 залишилось спадкове майно, а саме 1/2 частки 4-кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 80,4 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м.; земельні ділянки та садовий будинок АДРЕСА_2.

Так, згідно повідомлення ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №1/19047 від 31.12.2015 квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за відповідачем ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18.12.2006 в реєстрі за № 3665 приватним нотаріусом ЛМНО Цибко Т.Б. Оскільки ОСОБА_7 придбав вказану квартиру у власність 18.12.2006 на підставі договору купівлі-продажу в період його перебування з 18.10.2003 у шлюбі з її матір'ю - ОСОБА_10, відтак 1/2 цієї квартири за законом належала ОСОБА_10 на праві власності згідно глави 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» ст.ст. 60-61, 63 СК України.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_10 є її чоловік, як один із подружжя, який пережив спадкодавця - ОСОБА_7 (відповідач), донька померлої - ОСОБА_5 (позивач) та мама померлої - ОСОБА_8 (третя особа).

Як вбачається з довідки (форми №2) з місця проживання про склад сім'ї і прописки, виданої ЛКП «Житловик-С» від 07.09.2016 за №2605, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані троє осіб: ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4 (піднаймач); ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5 (піднаймач) та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (дочка).

Вищеописані обставини підтверджується матеріалами справи та визнається особами, які беруть участь у справі, а відтак в силу положень ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

По суті спір який виник між сторонами стосується порядку та обставин прийняття спадщини членами сім'ї померлої на належне їй нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1, при вирішенні даного спору та відповідно приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд, керується нормами чинного законодавства та виходить з наступних обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Нормою ч.1 ст.1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини, що становить шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 53737702 заведеної після смерті ОСОБА_10, з заявами про прийняття спадщини за законом звернулись позивач ОСОБА_5 та ОСОБА_7 Вказані заяви подані щодо наступного спадково майна: садовий будинок АДРЕСА_2; земельні ділянки площею 0,0530 га та 0,0537, які розташована на території Грибовицької сільської ради, садове товариство «Світанок», Жовківського району Львівської області (за межами населеного пункту); земельна ділянка площею 0,0547 га, розташована на території Грибовицької сільської ради.

Крім того, в матеріалах спадкової справи наявна нотаріально посвідчена заява ОСОБА_14 від 12.12.2015 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлої ОСОБА_10, а саме на частину квартири АДРЕСА_1.

Так, приватним нотаріусом ЛМНО Дудко О.О. 30.09.2016 видано два Свідоцтва про право власності за реєстровими номерами НОМЕР_6 та НОМЕР_7, у відповідності до яких посвідчено, що ОСОБА_7, який є пережившим чоловіком ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, належить 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу - садовий будинок АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 30680961) та земельна ділянка площею 0,0537 га, кадастровий номер - НОМЕР_8, яка розташована на території Грибовицької сільської ради, садове товариство «Світанок», Жовківського району Львівської області (за межами населеного пункту).

Крім того, приватним нотаріусом ЛМНО Дудко О.О. 30.09.2016 видано два Свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстровими номерами №586 та №583, у відповідності до яких посвідчено, що на підставі ст.1261 ЦК України, ОСОБА_7 видано дане свідоцтво про право на спадщину 1/2 частки на наступне майно: 1/2 частини садового будинку АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 30680961) та 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0537 га, кадастровий номер - НОМЕР_8, яка розташована на території Грибовицької сільської ради, садове товариство «Світанок», Жовківського району Львівської області (за межами населеного пункту).

Згідно абзацу 3 п.6 постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Листом приватного нотаріуса ЛМНО Дудко О.О. за вих.№57/02-14 від 30.09.2016 ОСОБА_7 повідомлено, що видати йому свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0530 га, що розташована на території Грибовицької сільської ради, садове товариство «Світанок» (за межами населеного пункту) Жовківського району Львівської області, призначену для ведення садівництва, неможливо у зв'язку із відсутністю необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів.

Водночас, постановою приватного нотаріуса ЛМНО Дудко О.О. від 19.08.2016 відмовлено ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно її матері ОСОБА_15 з тих підстав, що в спадкоємця ОСОБА_5 відсутні усі необхідні для оформлення спадщини документи, а саме правовстановлюючі документи або належним чином видані дублікати на наступне майно: садовий будинок АДРЕСА_2; земельні ділянки площею 0,0530 га та 0,0537, які розташована на території Грибовицької сільської ради, садове товариство «Світанок», Жовківського району Львівської області (за межами населеного пункту); земельна ділянка площею 0,0547 га, розташована на території Грибовицької сільської ради та квартиру АДРЕСА_1.

Таким чином, позивач ОСОБА_5 будучи спадкоємцем за законом першої черги, своєчасно подала заяву про прийняття спадщини, однак не може оформити спадщину відповідно до закону та отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, тобто не може в повній мірі реалізувати своє право на власність, у зв'язку із відсутністю у неї правовстановлюючих документів на таке.

Як ствердив суду представник позивача, він неодноразово звертався до відповідача ОСОБА_7 з вимогою надання правовстановлюючих документів на нерухоме спадкове майно, однак позитивного результату дані звернення не принесли. Більше того, звертався до приватного нотаріуса ЛМНО Дудко О.О. з проханням витребувати у відповідача ОСОБА_7, для належної оформлення права власності на спадкове майно, правовстановлюючі документи на все успадковане майно, в т.ч. і на спірну квартиру, однак жодних дій з даного приводу нотаріусом не здійснено, наслідком чого стало його звернення в Головне територіальне управління юстиції Львівській області відносно неналежних дій і протиправної поведінки нотаріуса, що стверджується повідомленням № М-601/0/4-16/05 від 20.07.2016 Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

У відповідності до ст.41 Конституції України та ст.ст.328-330 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За вимогами ст.ст.1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив.

Згідно положень ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На підставі роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.23 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/05 від 03.03.2004, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності.

В судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_4 по суті не заперечувалась та обставина, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно дійсно знаходяться у відповідача ОСОБА_7

З матеріалів спадкової справи вбачається, що приватним нотаріусом було здійснено запити до відповідних органів про надання витягів з Реєстру прав власності на нерухоме майно (необхідних для оформлення прав на спадкове майно), щодо спадкового майна - квартири АДРЕСА_1, в результаті чого було отримано повідомлення ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №1/19047 від 31.12.2015 з інформацією про майно, копію договору купівлі-продажу, посвідченого 18.12.2006 в реєстрі за № 3665 приватним нотаріусом ЛМНО Цибко Т.Б., а також витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13131726 від 04.01.2007.

Як вбачається з висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 2657 від 23.08.2017 ринкова (дійсна) вартість квартири за адресою: АДРЕСА_1 станом на момент проведення експертизи становить 1 162 444 грн. Усю необхідні документи для проведення вказаного експертного дослідження були надані відповідачем ОСОБА_7 на вимогу експерта.

З наведеного вбачається, що позивач не може реалізувати свої спадкові права, саме у зв'язку з відсутністю у неї оригіналів правовстановлюючих документів на майно її померлої мами ОСОБА_10, які перебувають у відповідача ОСОБА_7, який в свою чергу в добровільному порядку таких не надає, чим перешкоджає їй в отриманні свідоцтва про право на спадщину. Приватним нотаріусом ЛМНО Дудко О.О. така документація для вирішення питання про розподіл спадкового майна померлої між спадкоємцями не витребовувалась.

Статтею 392 ЦК України передбачено право власника майна пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.2 ч.1 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Як визначено ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Відтак, враховуючи вищевикладені обставини, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (ст.ст.3, 12-15, 20 ЦК України, ст.ст.4-6, 10, 12-13, 43 ЦПК України), суд вважає, що позивач, як спадкоємиця першої черги за законом, має право на спадщину, що відкрилася після смерті її матері ОСОБА_10, проте відсутні умови для одержання свідоцтв про право на спадщину у нотаріуса, з огляду на ненаданням відповідачем правовстановлюючих документів на майно померлої, у зв'язку з чим права позивача підлягають захисту шляхом визнання за нею права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, виходячи з того, що частки кожного спадкоємця у спадщині, згідно ст.1278 ЦК України, є рівними.

Також, на підставі ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача ОСОБА_7 на користь позивача ОСОБА_5, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору за подання позову та проведення експертного дослідження в сумі 6 751,60 грн.

На підставі ст.ст. 16, 392, 1220, 1261, 1269, 1270, 1278, 1297, 1298 ЦК України та керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81-82, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позов ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН - НОМЕР_1, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1) право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме - на 1/4 частину 4-кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 80,4 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН - НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3) в користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН - НОМЕР_1, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1) понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору за подання позову та проведення експертного дослідження в сумі 6 751,60 гривня.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено 04.06.2018 року.

Суддя Чорна С.З.