Справа № 129/323/18
Провадження по справі № 2/129/370/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2018 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Дєдова С.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні у відсутність сторін та їх представників в місті Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гайсинської міської ради Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

Установив:

08.02.2018 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, а 26.04.2018 р. змінила свої позовні вимоги, про що подала позовну заяву, в якій просила суд визнати за нею право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Гайсині Вінницької області матері ОСОБА_3.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що за життя її батьки, - батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_3 за час їх шлюбу побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, будівництво якого закінчили у 1973 році, право власності на який було зареєстровано у квітні 1974 року Тульчинським міським бюро інвентаризації за № 2623 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності посвідченого Гайсинською державною нотаріальною конторою 04.12.1958 р. за № 641; після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 р. її батька ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1; спадщину померлого ОСОБА_4 прийняла шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном його дружина ОСОБА_3, яка проживала разом зі спадкодавцем до його смерті, але за життя спадкове майно не зареєструвала; після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року її матері ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1; брат позивачки ОСОБА_5, який є спадкоємцем за законом вказаної спадщини, від неї відмовився на користь сестри, тому позивач ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_3, однак 08.12.2017 р. державний нотаріус Гайсинської державної нотаріальної контори своєю постановою відмовив у вчиненні нотаріальної дії, - видачі їй свідоцтв про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок через те, що правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на житловий будинок (договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку) належним чином не прошитий.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву про підтримання вимог позову та розгляд справи у її відсутність (а.с.51).

Представник відповідача Гайсинської міської ради Вінницької області в судове засідання не з'явився, письмово вимоги визнав повністю, справу просив розглянути у його відсутність (а.с.52-53).

Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом.

Доведено, що за життя батьки позивачки, - батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_3 за час їх шлюбу побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, будівництво якого закінчили у 1973 році, право власності на який було зареєстровано у квітні 1974 року Тульчинським міським бюро інвентаризації за № 2623 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності посвідченого Гайсинською державною нотаріальною конторою 04.12.1958 р. за № 641; після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 р. батька позивачки ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1; спадщину померлого ОСОБА_4 прийняла шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном його дружина ОСОБА_3, яка проживала разом зі спадкодавцем до його смерті, але за життя спадкове майно не зареєструвала; після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері позивачки ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1; брат позивачки ОСОБА_5, який є спадкоємцем за законом вказаної спадщини, від неї відмовився на користь сестри, тому позивач ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_3, однак 08.12.2017 р. державний нотаріус Гайсинської державної нотаріальної контори своєю постановою відмовив у вчиненні нотаріальної дії, - видачі їй свідоцтв про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок через те, що правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на житловий будинок (договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку) належним чином не прошитий, то позивачу як спадкоємиці за законом право приватної власності на спадкову нерухомість необхідно визнати рішенням суду.

Спірні правовідносини регламентуються:

- чинною на час виникнення правовідносин ст.22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку;

- чинними на час виникнення спірних правовідносин ст.100, ч.ч.1,2 ст. 101 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 р.), згідно з якими в особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або його частина); у подружжя, яке проживає спільно може бути тільки один жилий будинок (або частина його), що належить на праві особистої власності одному з них або є в їх спільній власності;

- ст.549 ЦК України (в редакції 1993 року), за змістом якої, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини;

- ч.1 ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом;

- ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю в момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті;

- ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

- відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно;

- відповідно до ч. 1 ст. 1 Протоколу № 1 ратифікованої Україною 11.09.1997 р. Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право мирно володіти своїм майном;

- п. 9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», за яким документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, є рішення суду щодо права власності на нерухоме майно.

Оскільки за життя батьки позивачки, - батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_3 за час їх шлюбу побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, будівництво якого закінчили у 1973 році, право власності на який було зареєстровано у квітні 1974 року Тульчинським міським бюро інвентаризації за № 2623 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності посвідченого Гайсинською державною нотаріальною конторою 04.12.1958 р. за № 641; після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 р. батька позивачки ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1; спадщину померлого ОСОБА_4 прийняла шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном його дружина ОСОБА_3, яка проживала разом зі спадкодавцем до його смерті, але за життя спадкове майно не зареєструвала; після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері позивачки ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1; брат позивачки ОСОБА_5, який є спадкоємцем за законом вказаної спадщини, від неї відмовився на користь сестри, а позивач ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_3, однак 08.12.2017 р. державний нотаріус Гайсинської державної нотаріальної контори своєю постановою відмовив у вчиненні нотаріальної дії, - видачі їй свідоцтв про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок через те, що правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на житловий будинок (договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку) належним чином не прошитий, то з метою захисту законного права позивача на спадщину суд визнає за необхідне позов задовольнити, та визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р. її матері ОСОБА_3 право приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1

Висновки суду підтверджуються такими доказами:

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 24.03.1951р., за яким ІНФОРМАЦІЯ_4. народилася ОСОБА_6, батьками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.5);

- свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 17.07.1971 р., за яким 17.07.1971 р. одружилися ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с.5);

- свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_3 р., згідно з яким ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 72 р. помер ОСОБА_4 (а.с.6);

- свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_2 р., згідно з яким ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 86 р. померла ОСОБА_3 (а.с.7);

- свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_6 від 28.01.1950 р. за яким 28.01.1950 р. одружилися ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (а.с.8);

- постановою державного нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1829/02-31 від 08.12.2017 р., відповідно до якого свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не може бути видано через те, що правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на житловий будинок (договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку) належним чином не прошитий (а.с.10);

- технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 від 03.07.2017 р. на ім'я ОСОБА_1, в якому знаходиться схематичний план земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку; план будинку; експлуатація приміщень до плану житлового садибного будинку; акт про будівництво і ведення в експлуатацію індивідуального житлового будинку; довідка видана Тульчинським бюро інвентаризації про те, що на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого Гайсинською державною нотаріальною конторою 04.12.1958 р. за № 641, цілий житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований на праві особистої власності на ім'я ОСОБА_4, характеристика будинку, господарських будівель та споруд (а.с.11-16);

- матеріалами спадкової справи №689/2013 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 (а.с.44-50).

Керуючись ст.ст. 9, 12, 13, 81, 89, 200, 211, 223, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, -

Вирішив:

Змінені позовні вимоги задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), яка проживає по АДРЕСА_1, право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Гайсині Вінницької області матері ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: