Справа № 750/1853/18
Провадження № 2/750/975/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2018 року м. Чернігів

ДЕСНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІГОВА

в складі судді Коверзнева В. О.;

учасники судового процесу:

секретар судового засідання - Скакун М. Ю.,

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - адвокат ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3

представник відповідача - адвокат ОСОБА_4;

розглянув у відкритому судовому засіданні (в порядку загального позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину.

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

05.03.2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про стягнення додаткових витрат на утримання дитини в сумі 17372 грн 56 коп. і 2000 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката.

Посилаючись на хворобливий стан здоров'я дитини та потребу в її фізичній реабілітації та належному розвитку просила стягнути з відповідача половину від суми здійснених нею у 2017 році додаткових витрат, зокрема:

13800 грн на відвідування фітнес-центру «Козак-жим» з персональним тренером,

732 грн 48 коп. на придбання дитині лікарських препаратів,

1679 грн 55 коп. на придбання книжок для поглибленого вивчення шкільного курсу зарубіжної літератури,

1211 грн 10 коп. на придбання дитині окулярів,

1335 грн на придбання дитині книжкового стелажу, а також 1500 грн на придбання письмового столу та 4700 грн на придбання дитячого ліжка з матрацом,

9787 грн на літній відпочинок із дитиною в Туреччині, а всього на суму 34745 грн 13 коп.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

У судовому засіданні позивач пред'явлений позов підтримала і наполягала на задоволенні.

Відповідач визнав позов лише в частині відшкодування витрат на придбання дитині окулярів; у відшкодуванні решти суми витрат просив відмовити. Відповідач вважає, що понесені позивачем витрати не пов'язані з лікуванням та/або розвитком здібностей дитини. Крім того, він має іншу сім'ю, надає допомогу матері, яка є особою похилого віку, а тому не має фінансової можливості оплачувати витрати позивача, які є необґрунтованими та здійснені без відповідного погодження з ним як батьком дитини.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ЯКІ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.01.2016 року, при цьому мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_5, 2004 року народження, який проживає разом із позивачем і знаходиться на її утриманні. Заочним рішенням цього ж суду від 03.08.2016 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12-13).

Посилаючись на здійснення додаткових витрат, пов'язаних з: відвідування сином фітнес-центру «Козак-жим» з персональним тренером, що пов'язано з необхідністю відновленням стану його здоров'я; придбанням лікарських препаратів для лікування дитини; придбанням книжок для поглибленого вивчення дитиною шкільної програми із зарубіжної літератури; придбанням дитині окулярів, а також книжкового стелажу, письмового столу, дитячого ліжка з матрацом та літнім відпочинком разом із дитиною в Туреччині, позивач просить суд відшкодувати за рахунок відповідача половину вказаних витрат у сумі 17372 грн 56 коп.

ІV. ЗАСТОСОВАНІ СУДОМ НОРМИ ПРАВА ТА ВІДПОВІДНІ ВИСНОВКИ

Відповідно до статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Згідно з частиною першою статті 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи ту обставину, що відповідач визнає доцільність витрат позивача на придбання дитині окулярів, вимога позивача про стягнення з нього половини цих витрат підлягає задоволенню.

В суді позивач пояснила, що після розірвання шлюбу з відповідачем вона разом із сином змінила місце постійного проживання, в зв'язку з чим була змушена облаштовувати нове місце для відпочинку дитини та виконання нею шкільних домашніх завдань, що обумовило потребу придбання нового книжкового стелажу вартістю 1335 грн, письмового столу вартістю 1500 грн та дитячого ліжка з матрацом вартістю 4700, а всього на суму 7535 грн.

Суд вважає, що вказані витрати обумовлені об'єктивними потребами сім'ї позивача, є обґрунтованими, при цьому підтверджуються матеріалами справи (а.с. 16-19), що, в силу положень статті 185 Сімейного кодексу України, дає підстави віднести їх до витрат, пов'язаних із розвитком здібностей дитини, та відшкодувати половину суми витрат за рахунок відповідача.

Суд констатує, що, з огляду на приписи наведеної вище норми Сімейного кодексу України, здійснені позивачем витрати на відвідування сином фітнес-центру «Козак-жим» з персональним тренером, на придбання лікарських препаратів, на придбання книжок, а також на літній відпочинок в Туреччині не пов'язані з розвитком здібностей дитини або лікуванням чи фізичною реабілітацією, що є підставою для відмови в їх стягненні оскільки: позивачем не надано лікарське призначення, яке може бути належним підтвердженням обґрунтованості витрат на придбання ліків (а.с. 21); позивачем не надано доказів того, що придбана художня література (а.с. 20) передбачена шкільною програмою, а її вивчення сприяє поглибленому засвоєнню шкільного навчального курсу «Зарубіжна література»; позивач не довела в суді, що фітнес-центр «Козак-жим» може виконувати функції спеціалізованої лікарської установи і здійснювати фізичну реабілітацію хворих дітей, а також не надала лікарське призначення на оздоровлення дитини в Туреччині.

За таких обставин, усього з відповідача на користь позивача слід стягнути 4373 грн /(1211 + 7535) : 2/.

Оскільки пред'явлений позов задоволено на 25.17% /4373 : 17372.56/, згідно з вимогами пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України понесені позивачем витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 2000 грн (а.с. 91, 92) підлягають частковому відшкодуванню - пропорційно задоволеним вимогам - у сумі 503 грн 44 коп. /2000 х 0.2517/.

Отже, пред'явлений позов належить до часткового задоволення.

Керуючись статтями 81, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України,

с у д в и р і ш и в:

позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2; РНОКПП НОМЕР_2) 4373 грн у відшкодування додаткових витрат на дитину та 503 грн 44 коп. у відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката, а всього 4876 грн 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів від дня складання повного тексту, через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Повний текст рішення складено та підписано 01.06.2018 року.

Суддя В. О. Коверзнев