АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 758/5357/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4023/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Ларіонова Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м.Києва від 08 лютого 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави України, Міністерства праці та соціальної політики про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Держави Україна, Міністерства праці і соціальної політики України, в якому просив визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати Державу - Гаранта права забезпечити позивача автомобілем згідно вимог Закону в строк до одного місяця.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08 лютого 2018 року закрито провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, ОСОБА_2 подана апеляційна скарга, в якій, за змістом, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, позбавлення позивача права на гарантований судовий захист й введення його в оману, та те, що спір підлягає розгляду в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства, оскільки отримання автомобіля є відшкодуванням шкоди, заподіяної як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС, скаржник просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нове судове рішення по суті спору.

В обґрунтування зазначено, що ОСОБА_2 як ветеран праці та інвалід Війни 1 групи, інвалід «Ч» - 1 групи має право на першочергове безоплатне забезпечення автомобілем, проте, по закінченню 10-ти річного терміну експлуатації новий автомобіль йому надано не було. Департаментом соціальної політики Київської міської державної адміністрації на заяву позивача щодо заміни раніше отриманого автомобіля надано відповідь про вирішення питання взяття на облік для забезпечення автомобілем у встановленому законодавством порядку, а не замінено йому автомобіль, при цьому, Мінсоцполітики України роз'яснено, що позивач має звернутися до Управління соціального захисту для зарахування на облік, для пільгового забезпечення автомобілем, що є порушенням прав скаржника.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, вислухавши ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб'єктам цивільного права.

Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, визначає механізм забезпечення легковими автомобілями, зазначеними в абзаці шостому статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» інвалідів, зокрема дітей-інвалідів, які мають право на їх отримання безоплатно або на пільгових умовах, є громадянами України і місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законодавством порядку.

Статтею 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що інвалідам і дітям-інвалідам надаються безоплатно або на пільгових умовах послуги з соціально-побутового і медичного обслуговування, технічні та інші засоби реабілітації (засоби для пересування, протезні вироби, сурдотехнічні засоби, мобільні телефони для письмового спілкування тощо), вироби медичного призначення (індивідуальні пристрої, протези очей, зубів, щелеп, окуляри, слухові та голосоутворювальні апарати, ендопротези, сечо- та калоприймачі тощо) на підставі індивідуальної програми реабілітації, автомобілі - за наявності відповідного медичного висновку.

Відповідно до п. 22 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги: позачергове безоплатне забезпечення автомобілем (за наявності медичних показань для забезпечення автомобілем) на термін експлуатації до десяти років (з наступною заміною на новий), виплата компенсації на бензин (пальне), ремонт, технічне обслуговування автомобілів або на транспортне обслуговування в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про соціальні послуги», соціальними послугами є комплекс заходів з надання допомоги особам, окремим соціальним групам, які перебувають у складних життєвих обставинах і не можуть самостійно їх подолати, з метою розв'язання їхніх життєвих проблем.

Відповідно до п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Як убачається з матеріалів справи, позивач оскаржує бездіяльність Держави Україна в особі Міністерства соціальної політики України щодо незабезпечення його, як інваліда 1 групи та учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, автомобілем (а.с.1-5).

Закриваючи провадження у справі, районний суд виходив з того, що заявлений спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, такі висновки колегія суддів визнає поспішними, зробленими без належного з'ясування суб'єктного складу учасників справи.

Так, положеннями ст. 119 ЦПК України 2004 року (в редакції нас звернення у суд з позовом) визначено вимоги до форми і змісту позовної заяви. У випадку, якщо позовну заяву подано без додержання вимог згаданої норми права, суддя постановлює ухвалу, в якій зазначає підстави залишення заяви без руху і надає йому строк усунення для недоліків (ст. 121 ЦПК в редакції, чинній на час звернення у суд з позовом).

Приймаючи заявлений позов до провадження, районний суд припустився порушень норм процесуального права.

Так, відповідно до змісту поданого позову з урахуванням уточнень, ОСОБА_2 вимоги заявлено до Держави Україна в особі Міністерства праці і соціальної політики України, проте суд не скористався положеннями ст. 121 ЦПК України 2004 року (нині ст. 185 ЦПК), за наведених підстав не залишив позов без руху, не рекомендував уточнити зміст вимог шляхом залучення до участі у справі відповідний орган Казначейсттва, остільки ухвалене по справі рішення може вплинути на права та обов'язки цього органу влади й сприятиме захисту прав держави, як сторони спору.

Не обговорив суд відповідне питання й після відкриття провадження та судового розгляду справи.

За таких обставин, районному суду слід було б визначитися з суб'єктним складом сторін спору, з урахуванням заявлених вимог проти Держави, у тому числі як субсидіарного відповідача відповідний фінансовий орган влади, який діє від її імені та в її інтересах, й у залежності від встановленого визначитися, якому суду підсудна дана справа.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню, а справа - направленню до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 08 лютого 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Повне судове рішення складено 05 червня 2018 року.

Суддя-доповідач:

Судді: