Постанова

Іменем України

07 червня 2018 року

м. Київ

справа № 488/2255/16-ц

провадження № 61-19874св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Ганна Володимирівна, Корабельний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 07 лютого 2017 року в складі колегії суддів: Яворської Ж. М., Базовкіної Т. М., Кушнірової Т. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті»), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Г. В., Корабельний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позовна заява мотивована тим, що 04 лютого 2016 року позивачу надійшла вимога відповідача про дострокове повернення кредиту за кредитним договором від 17 квітня 2013 року, укладеним між сторонами, та сплату заборгованості у розмірі 430 478,31 грн. 24 березня 2016 року нотаріусом вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на предмет застави з метою погашення заборгованості перед ТОВ «Порше Мобіліті» у розмірі 504 467,29 грн. Позивач вказує, що виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства.

На підставі викладеного ОСОБА_4 просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 461 від 24 березня 2016 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г. В., про звернення стягнення на автомобіль Volkswagen Passat на задоволення вимог ТОВ «Порше Мобіліті» станом на 26 січня 2016 року на загальну суму 504 467,29 грн.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2016 року в складі судді Селіщевої Л. І. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач подав нотаріусу кредитний договір, вимогу про дострокове погашення кредиту та заборгованості, докази направлення позивачеві даної вимоги та інші документи, що підтверджують безспірність заборгованості і необхідні для вчинення виконавчого напису.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 07 лютого 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24 березня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г. В. (реєстраційний № 461) про звернення стягнення на автомобіль марки Volkswagen Passat, на задоволення вимог ТОВ «Порше Мобіліті» станом на 26 січня 2016 року на загальну суму 504 467,29 грн. Стягнуто з ТОВ «Порше Мобіліті» на користь ОСОБА_4 1 213,20 грн судового збору.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що подані нотаріусу документи не підтверджують безспірність заборгованості боржника перед ТОВ «Порше Мобіліті».

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТОВ «Порше Мобіліті», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідачем подано нотаріусу документи, які підтверджують безспірність заборгованості. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Г. В. дотрималася вимог цивільного законодавства та вчинила оспорюваний позивачем виконавчий напис після спливу встановленого законом 30-денного строку, і позивач не надав суду доказів, які б спростовували ці висновки.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

10 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Суди встановили, що 17 квітня 2013 року між сторонами укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 224 206,50 грн на 84 місяців зі сплатою 9,9 % річних.

Вказані кредитні зобов'язання були забезпечені договором застави від 19 квітня 2013 року, предметом якого є автомобіль Volkswagen Passat, у пункті 5.3.3 якого сторони узгодили такий спосіб захисту порушеного права, як звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса.

04 лютого 2016 року позивачу надійшла вимога відповідача про дострокове повернення кредиту та сплату заборгованості за кредитним договором, яка станом на 26 січня 2016 року становила 430 478,31 грн.

У повідомленні зазначено, що за порушення терміну дострокового повернення кредиту на вимогу товариства до вказаної суми заборгованості буде додано штраф у розмірі 20 % від суми кредиту, а саме 44 841,30 грн.

24 березня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г. В. вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль Volkswagen Passat в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 504 467,29 грн.

Разом з тим, як вбачається зі зведеної облікової виписки з рахунку клієнта ОСОБА_4 станом 26 січня 2016 року непогашена сума заборгованості по виставленим рахункам складала 26 876,26 грн., а станом на 22 березня 2016 року - 47 082,27 грн.

Також у виконавчому написі зазначено про невиплачену в період з 17 квітня 2013 року по 26 січня 2016 року заборгованість, але даний період не збігається із періодом зазначеним у зведених облікових виписках по рахунку клієнта, які надані нотаріусу за період з 19 квітня 2013 року по 26 січня 2016 року.

Крім того, в розрахунку за значено про стягнення двічі штрафних санкцій, розмір яких не є безспірним.

Апеляційним судом встановлено, що до часу звернення відповідача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, позивач звернувся до Корабельного суду м. Миколаєва з позовом до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання кредитного договору недійсним. Провадження у вказаній справі відкрито 14 березня 2016 року, проте даний позов судом не розглянуто.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що нотаріусу не надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, тому не було правових підстав для видачі виконавчого напису в силу вимог Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 07 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

В. В. Пророк