АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 752/5675/18 Головуючий у 1 інстанції: Мирошниченко О.В.
Провадження № 22-ц/796/4201/2018 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Ящук Т.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 19 березня 2018 року про забезпечення позову ОСОБА_3 до його пред'явлення до ОСОБА_4, приватного виконавця Щербакова Ігоря Миколайовича про поділ спільного сумісного майна подружжя, звільнення майна з-під арешту,-

в с т а н о в и в:

16 березня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до його пред'явлення до ОСОБА_4, приватного виконавця Щербакова І.М. про поділ спільного сумісного майна подружжя, звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування заяви зазначила, що вона з 23 грудня 1968 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 Під час шлюбу ними було придбано транспортний засіб LAND ROVER модель RANGE ROVER, 2011 року випуску, № кузова: НОМЕР_1, д.н.з.: НОМЕР_2, який був оформлений на ОСОБА_4 Постановою приватного виконавця Щербакова І.М. від 11 жовтня 2017 року накладено арешт на вказаний транспортний засіб. З інформації, розміщеної на веб-сайті реалізації арештованого майна СЕТАМ - OpenMarket вбачається, що наразі приватним виконавцем вживаються заходи щодо реалізації спірного транспортного засобу, лот № 267410. Вона не є боржником в рамках вказаного виконавчого провадження. На даний час вона має намір звернутися до суду з позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності на ? частину вказаного транспортного засобу та звільнення його з-під арешту. Посилаючись на те, що реалізація транспортного засобу може ускладнити або зробити неможливим захист її прав, за захистом яких вона має звернутися до суду, ОСОБА_3 просила забезпечити її позов до його пред'явлення шляхом зупинення примусової реалізації транспортного засобу LAND ROVER модель RANGE ROVER, 2011 року випуску, № кузова: НОМЕР_1, д.н.з.: НОМЕР_2, на який звернуто стягнення в межах виконавчого провадження № 54878154 відкритого 11 жовтня 2017 року приватним виконавцем Щербаковим І.М.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19 березня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову до його пред'явлення.

Вжито заходів забезпечення позову ОСОБА_3 до його пред'явлення шляхом зупинення примусової реалізації транспортного засобу LAND ROVER модель RANGE ROVER, 2011 року випуску, № кузова: НОМЕР_1, д.н.з.: НОМЕР_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказану ухвалу суду та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення її позову до його пред'явлення. Посилається на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що він є стягувачем в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виданого 19 жовтня 2012 року Голосіївським районним судом м. Києва виконавчого листа №2-2911/12 про стягнення з ОСОБА_4 коштів в сумі 995 737,50 грн., який був пред'явлений до виконання приватному виконавцю Щербакову І.М. Приватний виконавець вчинив всі необхідні дії для виконання рішення суду, арештував транспортний засіб LAND ROVER модель RANGE ROVER, 2011 року випуску, та направив його на реалізацію. Зазначає, що договір, на підставі якого було стягнуто заборгованість з ОСОБА_4 був укладений зі згоди його дружини - ОСОБА_3 ОСОБА_3 була обізнана про наявність виконавчого провадження та проведення торгів, жодних заяв державному виконавцю не подавала. Заява про забезпечення позову була подана ОСОБА_3 з метою перешкоджання реалізації транспортного засобу. Він не був залучений до участі в розгляді заяви, хоча оскаржувана ухвала прямо впливає на його права та інтереси.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватний виконавець Щербаков І.М. не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи за їх відсутності.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову до його пред'явлення шляхом зупинення примусової реалізації транспортного засобу LAND ROVER модель RANGE ROVER, 2011 року випуску, № кузова: НОМЕР_1, д.н.з.: НОМЕР_2, суд першої інстанції виходив з того, що вжиття відповідних заходів забезпечення позову є необхідним з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог ОСОБА_3 про забезпечення позову. Забезпечення позову необхідне для фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України позов може бути забезпечено:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України зупинення продажу арештованого майна є спеціальним заходом забезпечення позову у разі, якщо позивач звернувся, або має намір звернутися з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_3 зазначила, що вона має намір звернутися до суду із позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя, до якого входить транспортний засіб LAND ROVER модель RANGE ROVER, 2011 року випуску, № кузова: НОМЕР_1, д.н.з.: НОМЕР_2, визнання нею права власності на ? частину транспортного засобу та зняття з нього арешту.

Реалізація транспортного засобу на прилюдних торгах може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав ОСОБА_3, за захистом яких вона має намір звернутися до суду.

Враховуючи зміст позову, з яким має намір звернутися ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для забезпечення позову до його пред'явлення шляхом зупиненням продажу арештованого майна.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта ОСОБА_2 на те, що заява про забезпечення позову була подана виключно з метою перешкоджання реалізації вказаного транспортного засобу, оскільки вказані обставини не підтверджені жодними доказами.

Також є безпідставними посилання апелянта на те, що він не був залучений до участі в розгляді заяви ОСОБА_3 Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції. Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 19 березня 2018 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 19 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 травня 2018 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Ящук Т. І.

Українець Л.Д.