Провадження № 22-ц/772/1377/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач :Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05 червня 2018 року м. Вінниця

Суддя апеляційного суду Вінницької області Стадник І.М., одержавши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2, поданої її представником адвокатом ОСОБА_3

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 травня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Вінницькі міські електричні мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Не погодившись із судовим рішенням відповідач ОСОБА_2, через представника адвоката ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, вивчивши яку, приходжу до висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Пунктом 3 частини 4 статті 356 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року "Про судовий збір" (далі Закон), яким визначено розмір судового збору.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір становить 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Законом України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання юридичною особою позовної заяви за вимогою майнового характеру становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб.

Відтак, враховуючи величину ціни позову, та з урахуванням вимог Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання апеляційної скарги на зазначене судове рішення становить 2400 грн.

Проте апелянтом судовий збір згідно вимог Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року не сплачено.

До апеляційної скарги ОСОБА_2 додала клопотання про звільнення її від сплати судового збору на підставі ч.1 ст.136 ЦПК України в обґрунтування якого посилається на важкий матеріальний стан її сімї.

Звертаючись до суду із клопотанням про звільнення сплати судового збору, заявник ОСОБА_2 зазначила, що отримуючи пенсію у розмірі 1577, 91 грн., її матеріальний стан вкрай незадовільний. Крім того, через відсутність коштів вона не взмозі купувати ліки, які потребує її лікування. На підтвердження заявленого нею клопотання в матеріалах справи (а.с.195) міститься довідка Управління ПФУ в м. Вінниці.

Вивчивши заявлене клопотання та оглянувши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Стаття 136 ЦПК України визначає підстави та порядок відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

За правилами частини другої статті 8 Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред'явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 111, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

Вирішення питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов'язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, і приймаючи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, приходжу до висновку за справедливе зменшити заявнику розмір судового збору до 800 грн. Зазначена сума на думку суду не є надмірно обтяжливою для апелянта, вона не перевищує 5 % розміру річного доходу ОСОБА_2 і 50% щомісячно отримуваної нею пенсії.

Відтак, ОСОБА_2 слід здійснити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у розмірі 800 грн. за наступними платіжними реквізитами:

Отримувач: УК у м. Вінниці /м. Вінниця/ 22030001, Код , Банк: ГУ ДКСУ у Вінницькій області, МФО: 802015, №0002, "Судовий збір (Державна судова адміністрація, 050)"

На підтвердження оплати судового збору до суду необхідно надати оригінал документу.

Відповідно частиною другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з пункту 3 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Положеннями частини 1 та 3 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху з наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 136, 185, 356, 357 ЦПК України,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_2 про звільнення її від сплати судового збору задовольнити частково.

Зменшити ОСОБА_2 розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 травня 2018 року до 800 грн.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану її представником адвокатом ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 травня 2018 року у зазначеній справі залишити без руху.

Надати ОСОБА_2 строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків шляхом сплати судового збору у розмірі визначеному судом протягом семи днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду Стадник І.М.