Дата документу 15.05.2018
Справа № 334/6989/17
Провадження № 2/334/1345/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Баруліна Т.Є., розглянувши заяву представника АТ «ОСОБА_1 Аваль» ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в:

14.05.2018 ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ТОВ «ЗТМ ЕСТЕЙТ», третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання нежитлового приміщення іпотекою банка.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2017р. відкрито провадження у справі.

14.05.2018р. від представника АТ «ОСОБА_1 Аваль» ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно , що належить ТОВ «ЗТМ ЕСТЕЙТ», код за , а саме на ново строєне нежитлове приміщення у м. Запоріжжі по вул.. Б.Хмельницького, буд 25/18, обґрунтована тим, що ТОВ «ЗТМ ЕСТЕЙТ» в чергове може розпорядитися майном та відчужити на користь третіх осіб, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті зазначено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Як розяснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що між сторонами виник спір майнового характеру щодо стягнення боргу, позивач просить заборонити ТОВ «ЗТМ ЕСТЕЙТ»вчиняти будь-які дії, направленні на відчуження нерухомого майна, а саме м. Запоріжжі по вул.. Б.Хмельницького, буд 25/18.

Не перевіряючи обставини, які мають значення для справи, а лише запобігаючи ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, приймаючи до уваги наявність реальних ризиків відчуження нерухомого майна на користь третіх осіб, суд приходить до висновку, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому суд враховує, що такий вид забезпечення позову, як заборона відчуження нерухомого майна, а саме будинку 25/18 по вул. Б.Хмельницького в м. Запоріжжі, не обмежує будь-яких інших прав ТОВ «ЗТМ ЕСТЕЙТ», не повязаних з відчуженням приналежного їм майна, спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами.

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та на підставі вищенаведеного, проаналізувавши у сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву представника АТ «ОСОБА_1 Аваль» ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно по цивільній справі за позовом ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_3, ТОВ «ЗТМ ЕСТЕЙТ», третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання нежитлового приміщення іпотекою банка задовольнити.

Накласти арешт на нерухомого майна, а саме: будинок 25/18 по вул. Б.Хмельницького в м. Запоріжжі (новостворене нежитлове приміщення, загальною площею - 60,51) який належить «ЗТМ ЕСТЕЙТ» ().

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Баруліна Т. Є.