АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 212/12524/14-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання- Гладиш К.І.

сторони справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 листопада 2016 року, яке ухвалене суддею Ваврушак Н.М. у м. Кривому Розі,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»), правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № М014/03-03/139 на основі Генеральної кредитної угоди №М014/03-03/132 від 06 березня 2008 року, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит розмірі 30000,00 дол. США строком по 26.02.2018 року зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитом.

В забезпечення виконання зобов'язань за укладеним кредитним договором між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір іпотеки №М014/03-03/132/1 від 11 березня 2008 року, предметом якого є належне відповідачу на праві власності нерухоме майно - нежитлова будівля, літ. В-1, загальною площею 86,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 зобов'язань за укладеним кредитним договором, виникла заборгованість станом на 01.12.2014 року в розмірі 21084,06 дол. США, що в еквіваленті за курсом станом на день складання розрахунку становить 315612,97 грн., яка складається з: пені за порушення строків сплати кредиту та відсотків - 489,38 дол. США, що в еквіваленті становить 7325,66 грн.; заборгованості за процентами в розмірі - 2405,47 дол. США, що в еквіваленті становить - 36008,13 грн.; поточної заборгованості за кредитом в розмірі 18189,21 дол. США, що в еквіваленті становить - 272279,18 грн., в тому числі прострочена 2570,50 дол. США.

За таких обставин, позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: - нежитлову будівлю, літ. В-1, загальною площею 86,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності НОМЕР_1 від 17.11.2006 р., рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 08.11.2006 р. за №704, зареєстроване КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 17.11.2006 р., шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій: за рахунок виручених від реалізації предмета іпотеки коштів задовольнити вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» по кредитному договору № М014/03-03/139 від 11.03.2008 р. в розмірі - 21084,06 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 315612,97 гривень), що складається із: - пені за порушення строків сплати кредиту та відсотків - 489,38 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 7 325,66 гривень);- заборгованості за процентами у розмірі - 2405,47 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 36008,13 гривень);- поточної заборгованості за кредитом, яка підлягає достроковому стягненню у розмірі - 18189,21 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 272279,18 гривень), в т.ч. прострочена - 2570,50 доларів США; стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у сумі 3156,13 гривень.

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про порушення прав споживача, відшкодування моральної шкоди та внесення змін до кредитного договору, які в подальшому уточнив.

В обґрунтування позову зазначив, що між ним та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», укладено кредитний договір № М014/03-03/139 на основі Генеральної кредитної угоди №М014/03-03/132 від 06 березня 2008 року, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит розмірі 30000,00 дол. США строком по 26.02.2018 року зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитом.

Посилаючись на те, що на те, що вказаний договір було укладено в обставинах стабільної державної економіки та грошово-фінансової системи, однак станом на 01.08.2014 року курс долара зріс більше ніж вдвічі, що заважає виконувати йому зобов'язання за укладеним кредитним договором, вважає, що вказана обставина є істотною та свідчить про наявність підстав для розірвання цього договору.

Також послався на порушення його прав як споживача, у зв'язку з не наданням банком інформації, а саме: копії його банківської справи та виписки щодо його розрахунків за весь період дії кредитного договору, та заподіянням у зв'язку з цим йому моральної шкоди.

За таких обставин, в остаточній редакції уточненої позовної заяви від 10.11.2015 року позивач просив суд визнати за ним право на інформацію, що має пряме та безпосереднє відношення до кредитного договору № М014/03-03/139, укладеного на основі Генеральної кредитної угоди №М014/03-03/132 від 06 березня 2008 року; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.; розірвати Генеральну кредитну угоду №М014/03-03/132 від 06 березня 2008 року та укладений на її основі кредитний договір.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 листопада 2016 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: - нежитлову будівлю, літ. В-1, загальною площею 86,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який належить Іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності НОМЕР_1 від 17.11.2006 р., рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 08.11.2006 р. за №704, зареєстроване КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 17.11.2006 р., шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

За рахунок виручених від реалізації предмета іпотеки коштів задоволено вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» по Кредитному договору № М014/03-03/139 від 11.03.2008 р. в розмірі - 21084,06 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 315612,97 гривень), що складається із: - пені за порушення строків сплати кредиту та відсотків - 489,38 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 7 325,66 гривень);- заборгованості за процентами у розмірі - 2405,47 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 36008,13 гривень);- поточної заборгованості за кредитом, яка підлягає достроковому стягненню у розмірі - 18189,21 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 272279,18 гривень), в т.ч. прострочена - 2570,50 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у сумі - 3156,13 гривень.

Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ«Райффайзен Банк Аваль» про порушення прав споживача, відшкодування моральної шкоди та внесення змін до кредитного договору.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Вважає, що суд безпідставно відмовив в задоволенні заявленої вимоги про розірвання кредитного договору, не врахувавши того, що при укладення кредитного договору його не було проінформовано про можливі ризики зміни курсу долара відносно гривні, тобто не повідомлено про істотні умови, що в розумінні ст. 652 ЦК України, є підставою для розірвання укладеного договору. Не враховано судом й доведеності факту порушення його прав, як споживача та наявності підстав для відшкодування спричиненої моральної шкоди. Також, вказав, що судом безпідставно ухвалено заочне рішення.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши доповідь судді- доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Судом встановлено, що 11 березня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № М014/03-03/139 на основі Генеральної кредитної угоди №М014/03-03/132 від 06 березня 2008 року, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит розмірі 30000,00 дол. США строком по 26.02.2018 року зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитом (а.с. 11-18, 19-22 т.2).

В забезпечення виконання зобов'язань за укладеним кредитним договором між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір іпотеки №М014/03-03/132/1 від 11 березня 2008 року, предметом якого є належне відповідачу на праві власності нерухоме майно - нежитлова будівля, літ. В-1, загальною площею 86,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23-30 т.2).

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 зобов'язань за укладеним кредитним договором, виникла заборгованість станом на 01.12.2014 року в розмірі 21084,06 дол. США, що в еквіваленті за курсом станом на день складання розрахунку становить 315612,97 грн., яка складається з: пені за порушення строків сплати кредиту та відсотків - 489,38 дол. США, що в еквіваленті становить 7325,66 грн.; заборгованості за процентами в розмірі - 2405,47 дол. США, що в еквіваленті становить - 36008,13 грн.; поточної заборгованості за кредитом в розмірі 18189,21 дол. США, що в еквіваленті становить - 272279,18 грн., в тому числі прострочена 2570,50 дол. США. (а.с. 36-39 т.2).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим у позивача виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить відповідачу в порядку, передбаченому ст. 39 Закону України «Про іпотеку». Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Колегія судді погоджується із висновками суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Частиною 1 ст. 575 ЦК України встановлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Матеріалами справи доведений факт неналежного виконання відповідачем взятих зобов'язань за укладеним кредитним договором в результаті чого виникла заборгованість. Даний факт боржником не спростований.

Відповідно до 1, 7, 33 Закону України «Про іпотеку», іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомого майна, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до пункту 3.1.4 договору іпотеки у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим або кредитним договором, у тому числі, якщо термін повернення кредиту ще не настав, звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця (а.с 24).

Статтею 590 ЦК України, ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» та п. 6.4 іпотечного договору встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися в тому числі на підставі рішення суду.

Пунктом 6.4 іпотечного договору, передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно з ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у зв'язку із тим, що відповідач з липня 2014 року припинив здійснювати погашення за кредитним договором, що підтверджено розрахунком заборгованості та не спростовано боржником. Його обов'язок щомісячно сплачувати до 20 числа кожного місяця погашення основного боргу та відсотків передбачений графіком погашення кредиту. У зв'язку із порушенням умов укладеного кредитного договору, щодо своєчасної сплати відсотків та повернення кредитних коштів, позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» набув право на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості.

Колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для розірвання укладеного кредитного договору, та приходить до висновку що доводи апеляційної скарги відповідача в частині відсутності у нього інформації про можливі ризики зміни курсу долара відносно гривні, такими, що не підлягають задоволенню.

Пунктом п. 1.12.1. ч. 2 кредитного договору передбачено, що позичальник усвідомлює та гарантує, що умови даного договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими, позичальник не знаходиться гід впливом омани, обману, насильства, погрози, зловмисної угоди або збігу важких для цього обставин.

Як видно з тексту укладеного кредитного договору, п.1.12.6 позичальник свідчить що всі ризики, пов'язані із істотною зміною обставин, з яких позичальник виходив при укладанні цього договору, договору застави, позичальник приймає на себе, і такі обставини не є підставою для зміни або розірвання цього договору, договору застави, а також невиконання позичальником зобов'язань за вищезазначеними договорами.( а.с.11).

Згідно положення ч.2 ст. 652 ЦК України, на яку в обґрунтування заявлених зустрічних вимог посилається відповідач, якщо сторони договору не досягли згоди щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалася; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів наявності підстав для розірвання укладеного 06 березня 2008 року кредитного договору, який доречи належним чином ним виконувався протягом тривалого часу, а саме до червня 2014 року.

Посилання апелянта на ухвалення рішення суду в заочному порядку, спростовується матеріалами справи. Згідно тексту оскаржуваного судового рішення, воно ухвалено в загальному порядку.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, Апеляційний суд Дніпропетровської області,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 листопада 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: