справа №619/2082/18
провадження №2-з/619/5/18
31 травня 2018 року Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого - судді - Калмикової Л.К.,
за участю секретаря судового засідання - Кравченко К.В.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, вчиняти наступні дії: відчужувати шляхом продажу, дарування, безоплатної передачі або будь - яким іншим способом:
В заяві зазначає, що він звернувся з позовом про розподіл спільного майна подружжя до ОСОБА_2 в якому просить:
У зв'язку з цим він звернувся із заявою до приватного нотаріуса ХМНО Харківської області ОСОБА_3, де зазначив, що він просить вважати недійсною його згоду своїй дружині ОСОБА_4 на відчуження, продаж, здачу в оренду (найм), обмін, тощо.
Після того, як йому стало відомо, що його на той час ще дружина ОСОБА_2 має намір продати вищевказане майно він звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою про поділ спільного майна подружжя. Вищевказана позовна заява, була зареєстрована в Харківському районному суді Харківської області за номером 635/1682/18, суддя Полєхін А.Ю. Не сплативши судовий збір, та не додавши деякі документи дану позовну заяву було залишено без руху, а 17.05.2018 року було взагалі повернуто позивачу.
21.05.2018 року йому стало відомо від сусідів, що його колишня дружина ОСОБА_2, особисто, а також через ріелторів приводить покупців до квартири № 11, по вул, Пушкіна, буд. 7 в смт. Солоницівка Дергачівського району.
22.05.2018 року він знайшов інтернет оголошення про продаж вищевказаної квартири .
Просить на час розгляду позову вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання заборони на вказане вище майно.
Розглянувши заяву, дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про задоволення заяви.
Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пленум Верховного Суду України в п.4 Постанови №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснив судам, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.
При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.
Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" при вирішенні питання про забезпечення позову суди повинні оцінювати доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності і адекватності; встановити наявність зв'язку між даним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.
Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна вказане вище майно належить на праві власності ОСОБА_2
Частиною 3 ст.150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Згідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема шляхом: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Враховуючи, що між сторонами виник спір та враховуючи існування можливості задоволення у майбутньому вимог позивача за рахунок належного відповідачу майна та його відчуження відповідачем, суд вважає заявлений спосіб забезпечення позову таким, що відповідає позовним вимогам, враховує права і інтереси учасників справи та буде достатнім для забезпечення виконання судового рішення у майбутньому.
З огляду на вищевикладене, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Керуючись ст.ст. 150-153, 260 ЦПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.
В порядку забезпечення позову заборонити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, вчиняти наступні дії: відчужувати шляхом продажу, дарування, безоплатної передачі або будь яким іншим способом:
Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Згідно ч.10 ст.153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у 15-ти денний строк, з дня її проголошення (п. 15, п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Заявник: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, прож: ІНФОРМАЦІЯ_3, в/д Залізничний,3.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, прож:Харківська область, АДРЕСА_1.

Суддя Л. К. Калмикова