Провадження№2/235/500/18
Справа №235/116/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 червня 2018 року Красно армійський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючої - судді Величко О.В.,

при секретарі Лебеденко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 19.04.2010 року відповідачка отримала кредит у розмірі 9000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року Тарифами Банку складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Внаслідок порушенням з боку відповідача умов договору з приводу погашення заборгованості за кредитним договором у останній перед банком станом на 31.10.2017 року виникла заборгованість у розмірі 106000 грн., яка складається з наступного:

-8159,12 грн. - заборгованість за кредитом;

-97840,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 19.04.2010 року у розмірі 106000 грн. , яка складається з 8159,12 грн. - заборгованість за кредитом; 97840,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, понесені судові витрати у розмірі 1600 грн.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, просила справу слухати без її участі.( а. с. 54). Надала суду відзив, в якому зазначила, що ПАТ КБ «Приватбанк» в односторонньому порядку незаконно здійснив підвищення процентної ставки з 01.09.2014 року на 34,8% та з 01.04.2015 року на 43,2%, жодних повідомлень про підвищення процентної ставки не отримувала. Боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Тому доводи позовної заяви щодо порядку внесення змін до умов договору та правомірності підвищення банком процентної ставки в односторонньому порядку шляхом використання різних каналів зв'язку, зокрема, направлення смс, не ґрунтуються на законі. У зв'язку з незаконним підвищенням процентної ставки суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах кредитного договору і наданому розрахунку, тому задоволенню не підлягають. Просила також застосувати строки позовної давності, в задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив справу слухати без його участі.( а. с. 119). Надали суду відповідь на відзив, в якому зазначили, що в обґрунтування розрахунку заборгованості надали суду виписку по рахунку, з якої вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були відомі умови договору, а тому його твердження щодо незнання тарифів, умов та правил не відповідають обставинам справи. Сума ручного розрахунку може відрізнятись від розрахунку, який доданий до позову, а при нарахуванні банком процентів, комісій, пені і не внесення коштів клієнтом на погашення цієї заборгованості, банк має право здійснити списання даної заборгованості за рахунок кредитного ліміту. Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 2,5% в місяць або 30% на рік, далі процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку. Повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу було направлено 15.08.2014 року та 15.03.2015 року та на сьогоднішній день заяв про розірвання кредитного договору від відповідача до банку не надходило, що є підтвердженням прийняття діючих умов договору.

Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки, яка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 10.2017 року. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 29.12.2017 року - до спливу строку позовної давності, тому строки позовної давності не пропущені.

Просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 19.04.2010 року отримала кредит у розмірі 9000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року Тарифами Банку складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Внаслідок порушенням з боку відповідача умов договору з приводу погашення заборгованості за кредитним договором у останнього перед банком станом на 31.10.2017 року виникла заборгованість у розмірі 106000 грн., яка складається з наступного:

-8159,12 грн. - заборгованість за кредитом;

-97840,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом ( а.с. 8).

Договір складався з анкети- заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою.( а.с.10-35).

Підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.( а.с. 28).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Привалами користування платіжною карткою» та «Тариф», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом та овердрафту в розмірі, встановленому тарифами банку.

Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. ( а.с. 30).

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за Договором відповідач, на вимогу банку повинен виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позивальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Згідно зі статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Пунктом 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Отже, факт укладення договору кредиту підтверджено наявною у справі копією заяви та Умов і правил надання банківських послуг та розмір заборгованості за тілом кредиту підтверджено розрахунком, доданим позивачем до позовної заяви, тому суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, у нього виникла заборгованість внаслідок невиконання його умов.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за період з 19.04.2010 року по 31.08.2014 рік застосовано процентну ставку - 30%; з 01.09.2014 рік по 31.03.2015 рік - 34,8%; з 01.04.2015 рік по 31.10.2017 рік - 43,2%. ( а. с. 6-8).

Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно статті 1056 -1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012, № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК . Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір.

При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, які разом із заявою відповідачки складають банківський договір (кредитний договір), банк має право проводити зміни тарифів, які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, а також на зміну інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням, без попереднього повідомлення клієнта (п.1.1.3.2.3) ( а. с. 17).

Банк має право для різних цілей (повідомлення про зміну тарифів, активації додаткових послуг, контактних даних, Умов та Правил надання банківських послуг, інформування про розмір заборгованості по кредиту, про акції, що проводяться банком тощо) встановлювати контакт з клієнтом, використовуючи різні канали звязку: направлення SMS-повідомлень на мобільний телефон клієнта; авторизація за допомогою мобільного телефону і ОТР-паролю; поштовий лист; телеграма; повідомлення по електронній пошті; повідомлення в банкоматах та терміналах самообслуговування; друкувати на чеках терміналів; інші засоби комунікації (п.1.1.3.2.9).

Відповідно до п.1.1.6.1 зміни Умов та Правил надання банківських послуг вносяться банком щомісяця в односторонньому порядку у випадках, не заборонених чинним законодавством України. ( а.с. 18)

В тих випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання наступних каналів звязку: на офіційному сайті банку, розміщення інформації у відділеннях банку; підпис необхідних документів у відділеннях банку (підпункти 1.1.6.2.1, 1.1.6.2.2 пункту 1.1.6.2).( а. с. 20)

Разом з тим, частиною четвертою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу ( крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові ВСУ від 11.10.2017 року за № 1374цс17 у разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Доказів щодо належного повідомлення боржника про зміну умов кредитного договору щодо підвищення процентної ставки, тобто доведення факту вручення його відповідачу, позивачем не надано. З реєстру групованих поштових відправлень-рекомендованих листів не вбачається доведення баком факту вручення поштових відправлень відповідачці. ( а. с. 116).

Виходячи з процентної ставки за весь час користування кредитом 30% річних та кількості днів за період з 01.09.2014 року по 31.10.2017 року становить 1157 днів, сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом за вказаний період становить : (7795,50+363,62)=8159,12х30%:360 х 1157 = 7866,75 грн.

Крім того, станом на 01.09.2014 року заборгованість по відсоткам становить 1346,19 грн. ( а. с. 7).

Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за відсотками за користування кредитом станом до 01.09.2014 року у розмірі 1346,19 грн. та з 01.09.2014 року по 31.10.2017 року - у розмірі 7866,75 грн., а всього 9212,94 грн. ( 1346,19 + 7866,75=9212,94 грн.).

Загальна сума заборгованості становить: 8159,12 + 9212,94 = 17372,06 грн.

Доводи відповідачки про застосування строків позовної давності суд не приймає до уваги за наступними підставами.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу,яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг давності починається зі спливом строку виконання ( частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг ( при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності ( стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту ( стаття 261 ЦК України).

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 року (справа №6-14 цс 14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Відповідно до п.1.1.7.31 Умов договору ( Умов та првил надання банківських послуг) строк позовної давності за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки був збільшений до 50 років. ( а.с. 25).

Як вбачається з матеріалів справи строк отриманої відповідачем випущеної картки до останнього дня 10.2017 року ( а. с. 89).

Позивач звернувся до суду 29.12.2017 року- до спливу позовної давності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позову ПАТ КБ «Приватбанк» сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн., вимоги банку задоволено частково на суму 17372,06 грн.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 262,08 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525,526, 530, 549, 550, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк « Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка проєживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк « Приватбанк», , що знаходиться за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського,1Д, заборгованість за кредитним договором б/н від 19.04.2010 року у розмірі 17372,06 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8159,12 грн., та заборгованості по відсоткам у розмірі 9212,94 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 262,08 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 08.06.2018 року.

Суддя: