У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року, місто Новоград-Волинський Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Мозгового В. Б.

за участю секретаря судового засідання Кравець І. А.

(Справа № 285/3266/16-ц, провадження № 2-п/0285/14/18)

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засідання заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

10 травня 2017 року Новоград-Волинським міськрайонним судом було ухвалено заочне рішення по справі №285/3266/16-ц за позовом ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначеним рішенням позовні вимоги банка було задоволено повністю, стягнуто на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 14 778 євро 11 євроцентів, що за курсом НБУ станом 10.10.2016 р. складає 425314,01 грн., а також судовий збір в розмірі 7009,71 грн.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Заявник посилаючись на те, що оскільки він не був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, з вини позивача, а також на те, що рішення ухвалено без належної перевірки всіх обставин справи, а саме щодо погашення заборгованості шляхом продажу будинку, просить суд заяву задовольнити.

Крім того, просить суд поновити строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення, оскільки рішення ним було отримано в суді лише 18 травня 2018 року.

В судовому засіданні відповідач та його представник заяву підтримали, просили її задовольнити.

Представник позивач в судове засідання не зявився, в звязку з чим суд проводить розгляд заяви з врахуванням положень ч. 1 ст. 287 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 10 травня 2017 року Новоград-Волинським міськрайонним судом було ухвалено заочне рішення по справі №285/3266/16-ц за позовом ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_1 згідно якого з останнього було стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 14 778 євро 11 євроцентів, що за курсом НБУ станом 10.10.2016 р. складає 425314,01 грн., а також судовий збір в розмірі 7009,71 грн.

Також встановлено, що зазначене рішення відповідач отримав в суді 18 травня 2018 року та 24 травня 2018 року подав заяву про перегляд заочного рішення.

Згідно ч. 3 ст. 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Отже, враховуючи викладене суд приходить до висновку що строк подачі заяви про перегляд заочного рішення слід поновити.

Частиною 1 статті 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути скасоване судом, що його ухвалив, лише при сукупності двох умов: 1) якщо судом буде встановлено, що відповідач, тобто заявник, не з'явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, 2) не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і 3) докази, на які посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Третю умову слід розуміти таким чином, що відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення посилається на такі обставини та на такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку, ухвалив би принципово інше рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, а саме через повідомлення у газеті Урядовий кур'єр, оскільки за зазначеною адресою в позовній заяві та взагалі на території міста Новограда-Волинського відповідач зареєстрований не був, про що в матеріалах справи є відповідні документи (а. с.25, 44).

У поданій до суду заяві про перегляд заочного рішення відсутні обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх до суду, і докази про це.

Крім того, як вбачається з наданої відповідачем копії паспорта, він був знятий з реєстрації з міста проживання 28.05.2011 року, а наступна реєстрація місця проживання відбулася лише 23.04.2018 року, тобто вже після ухвалення заочного рішення.

В судовому засіданні також встановлено, що доводи, на які посилається заявник, не мають істотного значення для правильного вирішення цивільної справи, оскільки відсутні посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

У відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішеннявід 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, враховуючи, що оскільки відповідач не надав переконливих доказів щодо поважності причин неявки в судове засідання та докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 284-288 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно п. 13 Перехідних положень ЦПК України(в редакції станом на 15.12.2017 року) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий