РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/983/18

Справа № 510/706/18

29.05.2018 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09 січня 1996 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну частку (пай) згідно сертифіката серія ОД № 0107777 від 03 липня 1997 року.

Під час життя ОСОБА_3 заповідальне розпорядження не залишила, а тому спадкоємство здійснюється за законом. На час відкриття спадщини разом з померлої проживав її син ОСОБА_4, але він юридично не оформив своїх спадкових прав.

14 лютого 2010 року померла ОСОБА_4 Єфимія Степанівна, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельні ділянки, що розташовані на території Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та на свідоцтво про право власності на майновий пай у КСП «Світанок».

Під час життя ОСОБА_5 заповідальне розпорядження не залишила, а тому спадкоємство здійснюється за законом. На час відкриття спадщини разом з померлої проживав її чоловік ОСОБА_4, але він юридично не оформив своїх спадкових прав.

21 грудня 2015 року помер ОСОБА_4 після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права власності:

- на земельні ділянки, що розташовані на території Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та на свідоцтво про право власності на майновий пай у КСП «Світанок»;

- на земельні ділянки, що розташовані на території Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та на свідоцтво про право власності на майновий пай у КСП «Світанок», що залишилися після смерті дружини ОСОБА_5;

- на право на земельну частку (пай) що залишилося після смерті матері ОСОБА_3

Під час життя померлий ОСОБА_4 заповідальне розпорядження не залишив, а тому спадкоємство здійснюється за законом.

Оскільки ОСОБА_4 був хворобливою людиною та потребував постійного нагляду, то з 2010 року до моменту його смерті позивач постійно мешкав з померлим, допомагав йому, вів з ним спільне господарство та ніс спільні витрати. А тому ОСОБА_1 відноситься до спадкоємців четвертої черги на спірне майно.

Через деякий час позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 10 квітня 2018 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

Позивач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач до судового засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 09 січня 1996 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну частку (пай) згідно сертифіката серія ОД № 0107777 від 03 липня 1997 року.

Під час життя ОСОБА_3 заповідальне розпорядження не залишила, а тому спадкоємство здійснюється за законом. На час відкриття спадщини разом з померлої проживав її син ОСОБА_4, але він юридично не оформив своїх спадкових прав.

14 лютого 2010 року померла ОСОБА_4 Єфимія Степанівна, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельні ділянки, що розташовані на території Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та на свідоцтво про право власності на майновий пай у КСП «Світанок».

Під час життя ОСОБА_5 заповідальне розпорядження не залишила, а тому спадкоємство здійснюється за законом. На час відкриття спадщини разом з померлої проживав її чоловік ОСОБА_4, але він юридично не оформив своїх спадкових прав.

21 грудня 2015 року помер ОСОБА_4 після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права власності:

- на земельні ділянки, що розташовані на території Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та на свідоцтво про право власності на майновий пай у КСП «Світанок»;

- на земельні ділянки, що розташовані на території Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та на свідоцтво про право власності на майновий пай у КСП «Світанок», що залишилися після смерті дружини ОСОБА_5;

- на право на земельну частку (пай) що залишилося після смерті матері ОСОБА_3

Під час життя померлий ОСОБА_4 заповідальне розпорядження не залишив, а тому спадкоємство здійснюється за законом.

Оскільки ОСОБА_4 був хворобливою людиною та потребував постійного нагляду, то з 2010 року до моменту його смерті позивач постійно мешкав з померлим, допомагав йому, вів з ним спільне господарство та ніс спільні витрати. А тому ОСОБА_1 відноситься до спадкоємців четвертої черги на спірне майно.

Через деякий час позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 10 квітня 2018 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на імя померлих ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Крім того, судом встановлено, що рідна донька ОСОБА_4 ОСОБА_2 відмовилась від спадщини після смерті батька на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують право померлих ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 на спірне спадкове майно, спадкоємцем яких є ОСОБА_1, а тому позов має бути задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 206, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355, 356 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки, розташовані на території Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали померлому 21 грудня 2015 року ОСОБА_6 на підставі державних актів на земельну ділянку: серія ЯА № 861962, виданого Ренійською райдержадміністрацією Одеської області 15 березня 2006 року (площею 2,7295 га кадастровий номер :01:003:0049, площею 0,5278 га кадастровий номер :01:004:0284), серія ЯА №861963, виданого Ренійською райдержадміністрацією Одеської області 15 березня 2006 року (площею 2,7296 га кадастровий номер :01:003:0047, площею 0,5279 га кадастровий номер :01:004:0282).

Визнати за ОСОБА_1 право власності на сертифікат на право на земельну частку (пай) в КПС «Світанок» серія ОД № 0107777, виданого Ренійською райдержадміністрацією, зареєстрованого 27 серпня 1997 року за № 985.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на свідоцтво про право власності на майновий пай у КСП «Світанок» серія ОД-ХХ №02357.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на свідоцтво про право власності на майновий пай у КСП «Світанок» серія ОД-ХХ №02342.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова