АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/495/16-ц 22-ц/774/749/К/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 177/495/16-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Чубіна А.В.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідачі Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

треті особи: Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняв порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року, ухваленого суддею Коваль Н.В. в м. Кривому Розі,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (надалі ПАТ «УкрСиббанк), треті особи: Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2, ОСОБА_3, про припинення дії договору іпотеки у звязку з відсутністю зобовязання та зняття заборони відчуження з предмета іпотеки.

В мотивування заявлених позовних вимог зазначив, що 08.05.2008 року між ним та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» укладений договір про надання споживчого кредиту № 0. В забезпечення виконання зобовязань за даним кредитним договором між сторонами укладений договір іпотеки № 0-И від 08.05.2008 року. За умовами якого, іпотекодавець ОСОБА_1 передав в іпотеку банку нерухоме майно: житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Широке, вул. Садова, буд. 150.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 08 травня 2005 року задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1,ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором. Таким чином ухвалення судового рішення про дострокове стягнення кредиту та відсотків в повному потягло за собою припинення дії споживчого кредитного договору. В договорі іпотеки, зазначено, що основне зобовязання це зобовязання іпотекодавця за кредитним договором, який забезпечується іпотекою за цим договором.

Посилаючись, на те, що станом на 15 вересня 2011року у позивача відсутній борг перед ПАТ «УкрСиббанк», через списання його за рахунок спеціальних резервів та за рахунок збитків банку, вважає, що договір іпотеки підлягає припиненню у звязку із припиненням основного зобовязання. ОСОБА_1 просив суд : визнати припиненим договір іпотеки № 0-И від 08.05.2008 року укладеного між ПАТ «Укрсиббанком» та ОСОБА_1, предметом якої є житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями № 150, який розташований по вул. Садовій у селі Широке Криворізького району Дніпропетровської області; зняти заборону відчуження предмета іпотеки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно; повернути ОСОБА_1 оригінали Договору купівлі - продажу житлового будинку; судові витрати стягнути з відповідача.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2016 року до участі у розгляді справи в якості співвідповідача залучено ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 та його представник, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В мотивування апеляційної скарги зазначають, що судом не взято до уваги виписку по кредитному договору, яка містить посилання щодо списання заборгованості, тому у позивача її не існує. Крім того, вважають, що судом не надано оцінки, що кредитні зобовязання припинені з 14 вересня 2011 року, тому договір іпотеки також припинив свою дію. Судом безпідставно введено до участі у справі ПАТ «ДельтаБанк», який не має жодного відношення до предмета іпотеки.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ПАТ «Дельта Банк» просить рішення суду, як законне та обґрунтоване, залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема зазначають, що зобовязання припиняється виконанням проведеним належним чином. У позивача ОСОБА_1 станом на 29 грудня 2016 року перед ПАТ «Дельта Банк» міститься заборгованість у розмірі 130796,55 дол.США. ПАТ «Дельта Банк» має право вимоги до ОСОБА_1 на підставі укладеного 08 грудня 2011 року із ПАТ «УкрСиббанк» договору купівлі-подажу права вимоги.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_5.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_5.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.05.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту № 0 Згідно п.1.1 укладеного договору ОСОБА_1 надано кредитні кошти в сумі 59500,00 доларів США. (а.с.147-150).

В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором між АКІБ ««УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки № 0-И від 08.05.2008 року (а.с.14-17), відповідно до п. 1.1 якого, іпотекодавець ОСОБА_1 передав в іпотеку іпотекодержателю - Банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Широке, вул. Садова, буд. 150. (а.с. 18-19).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2011 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» стягнуто солідарно з ОСОБА_1,ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором від 08.05.2005 року у розмірі 613569,59 грн. (а.с. 33-36).

З договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року видно, що продавець ПАТ ««УкрСиббанк»» продав, а покупець - ПАТ «Дельта Банк» купив право вимоги за кредитами, за актом приймання-передачі в який увійшло право вимоги за кредитним договором № 0 від 08.05.2008 та договором іпотеки № 0-И від 08.05.2008 (а.с. 86, 87, 164-170 том 1).

Звертаючись до суду із позовними вимогами про припинення дії договору іпотеки у звязку із відсутністю зобовязання ОСОБА_1 посилався, на списання заборгованості, як підставу для припинення іпотеки.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що кредитні зобовязання боржника ОСОБА_1 не припинені, кредитні кошти не повернуто, тому підстави для задоволення позову та припинення дії іпотеки відсутні.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Між сторонами виник спір з приводу наявності підстав для припинення дії договору іпотеки, як зобовязання за укладеним позивачем та ПАТ «Укрсиббанк» кредитним договором.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У статті 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобовязання, а саме: зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 598 ЦК України).

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України зобовязання буде вважатися виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

Юридичним наслідком належного виконання зобовязання відповідно до статей 598, 599 ЦК України є припинення зобовязання.

Таким чином, з моменту виконання боржником зобовязань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обовязків сторін, що складають зміст конкретного зобовязального правовідношення.

Як видно, з розділу 7 пункту 7.8 укладеного між сторонами кредитного договору, сторонами обумовлено, що строк дії договору встановлюється з дати його укладання ( дати підписання) до повного повернення банку всієї суми кредиту за договором та повного погашення плати за кредит і неустойки, у разі її нарахування ( а.с.12).

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Звертаючись до суду із позовними вимогами ОСОБА_1 посилався, на виписку по кредитному договору в якій ніби то зазначено про списання заборгованості. Проте жодного належного та допустимого доказу на підтвердження даного посилання та припинення дії кредитного договору у звязку із виконанням кредитних зобовязань ні позивачем , ні його представником не надано.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено заявлені позовні вимоги та правові підстави для припинення дії договору іпотеки у звязку з відсутністю зобовязання.

Відповідно до частини першої статті 559, частини першої статті 593 ЦК України з припиненням основного зобовязання, забезпеченого заставою або порукою, припиняється порука і право застави, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заявлених позовних вимог й у частині визнання припиненим іпотечного зобовязання за спірним кредитним договором.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України х розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про практику застосування судами законодавства вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин судам надано розяснення, що зобовязання припиняється з підстав передбачених договором або законом ( ч.1 ст.598 ЦК України). ОСОБА_3 підстави, зокрема, зазначені у ст.ст.599-601,604-609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2ст.625 ЦК, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог 526,599 ЦК.

Отже, посилання позивача , та його представника на наявність рішення суду, як підставу для припинення кредитних зобовязань є помилковим, оскільки не ґрунтується на законі.

Колегія суддів дійшла висновку, що не знайшов підтвердження факт відсутності у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та погашення або його списання.

Навпаки, матеріалами справи доведений факт наявності у ОСОБА_1 кредитної заборгованості, що підтверджується випискою з особового рахунку ( а.с.111-116 том 1). Також обсяг кредитних зобовязань за укладеним договором ОСОБА_1 підтверджений довідкою ПАТ «Дельта Банк» від 29 грудня 2016 року, з якої видно, що станом на 29 грудня 2016 року загаьний розмір простроченої заборгованості боржника ОСОБА_1 складає 3709697,94 грн. ( а.с.157 том 1).

Згідно довідки ПАТ «Укрсиббанк» від 01 серпня 2017 року видно, що відомості про заборгованість не надано, оскільки даний банк не є кредитором ОСОБА_1 право вимоги за даним кредитним договором відступлено на користь ПАТ «Дельта Банк». На час укладання договору про відступлення права вимоги 08 грудня 2011 року за кредитним договором №0 від 08 травня 2008 року містилася заборгованість за кредитом 57978,81 дол. США, за відсотками -23664,10 дол.США, пеня 31342,46 грн.( а.с.216-226 том 1).

Колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача та його представника на виписку по кредитному договору, яка містить посилання щодо списання заборгованості позивача по кредитному договору, тому що дані докази відсутні у матеріалах справи.

Як видно ухвалою суду першої інстанції від 04 березня 2016 року позовну заяву залишено без руху, з підстав , крім іншого, відсутності у матеріалах справи виписки по кредитному договору, що міститься в матеріалах цивільної справи №177/1885/14-ц.

Представником позивача подано заяву про витребування доказів виписки по кредитному договору, яка ухвалою суду від 25 березня 2016 року, залишена без задоволення ( а.с.39 том 1). Отже, ні позивачем, ні його представником не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження заявлених вимог.

Також колегія суддів вважає неприйнятними посилання в апеляційній скарзі про безпідставне залучення до участі у справі ПАТ «ДельтаБанк».

Як видно з матеріалів справи, згідно договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року продавець ПАТ ««УкрСиббанк»» продав, а покупець - ПАТ «Дельта Банк» купив право вимоги за кредитами, за актом приймання-передачі в який увійшло право вимоги, зокрема за кредитним договором № 0 від 08.05.2008 та договором іпотеки № 0-И від 08.05.2008, боржником в якому є ОСОБА_1

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, Апеляційний суд Дніпропетровської області,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4, залишити без задоволення.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 06 грудня 2017 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 05 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: