Провадження №2/760/3647/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 19 298, 60 гр. страхового відшкодування.

Посилається в позові на те, що 01 квітня 2015 року між AT «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_2 був укладенй Договір добровільного страхування № 72239а5яа, за яким були застрахувані майнові інтереси потерпілого, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1.

21 квітня 2015 року на вул. Хрещатик, 27 у м. Києві сталася дорожньо- транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля марки «Volkswahen Passat», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням відповідача, та автомобіль марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1, який належить на паві власності потерпілому, під керуванням водія ОСОБА_3

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва відповідача було визнано винним у скоєнні дорожньо - транспортної пригоди.

Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження.

Після дорожньо-транспортної пригоди потерпілий звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування.

На підставі Рахунку № 7355 був складено страховий акт з відповідним розрахунком страхового відшкодування, відповідно до яких ПАТ «СК «АХА Страхування» було виплачене страхове відшкодування в розмірі 19 298, 60 гр., що підтверджується платіжним дорученням № 181 662 від 26 червня 2015 року.

Особою, відповідальною за завдані потерпілому збитки, у даному випадку є відповідач.

Виходячи з цього, вини відповідача в дорожньо-транспортній пригоді, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 09 лютого 2018 року у справі було відкрито провадження за правилами строщеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

Скориставшись своїм правом, відповідач надав суду відзив, у якому посилається на те, що відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Його відповідальність на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Нова», страховий поліс серії АІ № 0545110 з лімітом страхового відшкодування в 50 000, 00 гр.

Згідно даних, розміщених на офіційному сайті МТСБУ, остання здійснювала прийом заяв та документів від потерпілих для врегулювання страхових випадків за договорами СК «НОВА» до 28 лютого 2017 року включно.

Таким чином, у нього та потерпілого з моменту вчинення ДТП було більше ніж 1,5 року для вчинення дій з метою відшкодування збитків.

Посилаючись на постанову Верховного Суду України від 20 січня 2016 року, відповідно до якої потерпілому, як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному, вважає, що такий правовий висновок щодо вибору особи, яка буде відшкодовувати шкоду, стосується виключно особисто потерпілої особи.

У страховика потерпілої особи право на звернення прямо до винної особи відсутнє, адже зобов'язання між ним та потерпілим припинилися їх належним виконанням, тобто виплатою страхового відшкодування, а звернення до винної особи (відповідальність якої була застрахована) є відносинами, що виникли на підставі договору, який укладався з потерпілою особою.

Крім того, зазначив, що правовідносини сторін у даній справі носять правову природу суброгації, а не регресу.

Враховуючи, що страховий випадок мав місце 21 квітня 2015 року, то закінчення строку позовної давності настало 21 квітня 2016 року.

Виходячи з цього, просить у позові відмовити.

10 травня 2018 року представником позивача подана відповідь на відзив, згідно якої останній вважає, що приведений відповідачем висновок Верховного Суду України та Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не регулюють дані відносини.

Крім того, зазначив, що відповідно до ст. 257 ЦК України позовна давність складає 3 роки та оскільки обчислення позовної давності при суброгації починається з моменту вчинення ДТП, в даному випадку з 21 квітня 2015 року, а з позовної заявою ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулось 18 грудня 2017 року, встановлений законодавством строк не пропущено.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст.980 кодексу предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані, в тому числі, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно ст. 4 Закону страхування транспортного засобу належить до майнового страхування.

За змістом п. 3 ст. 20 Закону при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Судом встановлено, що 21 квітня 2015 року відповідач, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2, виїжджаючи з прилеглої території по вул. Хрещатик, 27, не надав дорогу автомобілю марки «Huyndai Accent», д.н.з. НОМЕР_1, який рухався по головній дорозі по вул. Хрещатик, внаслідок чого сталася дорожньо - транспортна пригода.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 травня 2015 року відповідача визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо - транспортної пригоди.

/ а.с. 17 /

Відповідно до ч.ч. 4,6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК.

Таким чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає.

01 квітня 2015 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_2 був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №72239а5яа, за яким були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов»язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки «Huyndai Accent», д.н.з. НОМЕР_1.

/ а.с. 6 - 15 /

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди застрахований позивачем автомобіль зазнав механічних ушкоджень.

Відповідно до розрахунку суми матеріального збитку № 7355 від 25 квітня 2015 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу склала 20 298, 60 гр.

Згідно зі Страховим актом №1.003.15.05680/VESKO13813 від 17 червня 2015 року страховиком було прийнято рішення про виплату потерпілій особі 19 298, 60 гр. страхового відшкодування.

Платіжним дорученням № 1810662 від 26 червня 2015 року дана сума була виплачена страхувальнику ОСОБА_2

/ а.с. 18 - 21; 27; 31; 32 - 34 /

Як зазначено вище, відносини позивача з застрахованою ним особою виникли на підставі договору майнового страхування.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким же чином врегульовано дане питання і в статті 27 Закону України « Про страхування».

Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування.

У порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику.

Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Це відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у справі № 6-2809ц15, яка, з точки зору ст.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом.

Враховуючи викладене вище, виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП за умовами укладеного з ним договору добровільного страхування, яка мала місце з вини відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

З урахуванням викладеного вище суд не приймає до уваги посилання відповідача у відзиві на пропуск позивачем строку звернення до суду.

Як зазначено вище, страхове відшкодування застрахованій особі позивачем було виплачено 26 червня 2015 року, дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля мала місце 21 квітня 2015 року.

До суду позивач звернувся 28 грудня 2017 року, тобто в межах строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України.

За таких обставин твердження відповідача суперечить вимогам закону.

Крім того, з урахуванням приведеного вище правового обґрунтування суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що позивач не має права вимоги до нього.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1 600, 00 гр. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.15, 16, 979, 980, 993 ЦК України, ст.ст.4,9,20,27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_3/ на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» / 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, / 19 298, 60 гр. страхового відшкодування та 1 600, 00 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. А. Шереметьєва