АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 752/18981/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4970/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Колдіна О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

1 червня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 18 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Кредо» про визнання права власності та витребування майна , -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння та просив суд витребувати квартиру АДРЕСА_1 з незаконного володіння ОСОБА_3, визнати право власності на зазначену квартиру за ОСОБА_4

Крім того, позивач подав клопотання про забезпечення позову та просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 листопада 2016 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 листопада 2016 року заяву про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

У квітні 2017 року представник ОСОБА_3 подав заяву про зустрічне забезпечення позову та просив суд зобов'язати позивача внести на депозитний рахунок Голосіївського районного суду міста Києва грошові кошти у розмірі 10 318 947,76 грн., посилаючись на те, що накладений ухвалою суду від 17 листопада 2016 року арешт на квартиру перешкоджає ОСОБА_3 користуватися та розпоряджатися належним їй нерухомим майном, порушує її права як власника на вільне користування і розпорядження майном.

Крім того, зазначила, що 14 листопада 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладено договір позики, відповідно до якого остання отримала позику в розмірі 1 794 127,93 гривень.

В забезпечення виконання зобов'язань за Договором позики між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладено Договір іпотеки, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передала в іпотеку належну АДРЕСА_1.

Зазначила, що на день розгляду заяви грошові зобов'язання перед ОСОБА_5 відповідач не виконала.

Відповідач посилається на те, що мала намір виконати свої зобов'язання за рахунок іпотечного майна, однак наявне обтяження на майно перешкоджає вчинити зазначені дії, і призводить до збільшення розміру збитків.

Також зазначає, що хоча у позивача і наявне нерухоме майно, що належить їй на праві власності, а саме: домоволодіння та земельна ділянка в с. Ходосівка, Києво-Святошинського району Київської області та квартира за адресою: АДРЕСА_1, однак, відповідно до постанови ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві від 25 липня 2012 року зазначене майно обтяжено і на нього накладено арешт.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18 квітня 2018 року заяву про зустрічне забезпечення позову залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, заяву про зустрічне задоволення позову задовольнити, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.154 ЦПК України, суд зобов'язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відмовляючи у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що наявність обтяження не може свідчити про неможливість в подальшому виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення позову, оскільки з огляду на підстави та предмет позову арешт спірного майна є співмірним заявленим вимогам, а викладені у заяві обставини не спростовують висновки суду про наявність у неї майна в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача у майбутньому.

З огляду на обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача, як власника майна, та не призводить до понесення додаткових витрат внаслідок його застосування,враховуючи відсутність доказів завдання відповідачу збитків внаслідок накладення арешту на спадкове майно, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про зустрічне задоволення позову.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 18 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді