Справа № 346/898/18
Провадження № 2/346/893/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі:головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретаря Матушевської Г.Д.

позивача ОСОБА_2Я,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувшись з даним позовом до суду, посилається на те, що 09 серпня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_4, від якого 13 серпня 2012 року народилась донька ОСОБА_5.

Влітку 2013 року одразу після народження дитини вони припинили спільне проживання Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 29 серпня 2014 року шлюб між ними розірвано та малолітню дочку залишено проживати з нею, позивачем.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 04 листопада 2014 року вирішено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 600 грн. щомісячно.

З вересня 2014 відповідач дитини не бачив, не спілкувався з нею, не цікавився її вихованням, розвитком та здоровям . З листопада 2017 року відповідач не сплачує аліменти на утримання доньки, не виявляє щодо неї батьківського піклування. Так, станом на 01.11.2016 року за відповідачем рахується заборгованість по аліментах в розмірі 8400 грн..

Зазначає, що донька не знає і не памятає відповідача, татом вона називає її, позивача чоловіка ОСОБА_6, який з 2016 року проживає з нею у шлюбі, виховує та утримує її доньку ОСОБА_5. Відповідач не бере жодної участі у вихованні їх дочки, нічого не знає про її фізичний та духовний розвиток. Все вищезазначене свідчить про те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обовязків.

Вказує, що всі питання щодо виховання та утримання дитини вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача . Для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості, для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного її розвитку.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник третьої особи не заперечив щодо задоволення позову.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належно по місцю проживання, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав і від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи думку позивача, представника третьої особи, суд доходить висновків.

Статтею 150 СК України передбачений обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 09.08.2012 року зареєструвала шлюб із відповідачем ОСОБА_5 (д.п. Рибак) М.Я. В шлюбі у сторін народилась дочка, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НМ № 212273 відповідач ОСОБА_4 є батьком неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.6).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 29 серпня 2014 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню дитину залишено проживати з матір'ю. (а.с.7 ).

Встановлено також, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 04 листопада 2014 року постановлено стягувати з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак, позивач, згідно даних виконавчого провадження, не отримувала аліменти від ОСОБА_4 за період з 01.11.2017 по 31.01.2018 , в зв»язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 8400 гривень, що стверджується довідкою Коломийського МРВ ДВС від 15.02.2018 року. (а.с.10).

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 16203 позивач ОСОБА_7 02.08.2016 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_6, після чого змінила прізвище на «Миронюк». (а.с.13).

Неповнолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом із матір'ю, позивачем по справі ОСОБА_2 в с. Підгайчики, вул. Озерна, 16, Коломийського району, що стверджується довідкою № 153 від 13.02.2018 року, виданої Підгайчиківською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області(а.с.8).

Як вбачається з довідки № 1 від 16.02.2018 року, виданої адміністрацією Підгайчиківського ДНЗ «Колосок» в період з 01.03.2017 року по 16.02.2018 року дитина відвідувала дошкільний навчальний заклад «Колосок» в с. Підгайчики Коломийського району , і впродовж цього часу цікавилася дитиною, проводила і забирала з дошкільного закладу мама ОСОБА_2 (а.с.9)

Факт ухилення відповідача ОСОБА_4 від участі у вихованні неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 ствердили в судовому засіданні свідки чоловік позивача ОСОБА_6 та мати позивача ОСОБА_8, які вказали, що батько відповідач по справі, з дитиною ОСОБА_5 не спілкується, не приймає участі у її вихованні та утриманні, не цікавиться її долею більше чотирьох років.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959р. дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, якщо вони за станом свого психічного здоров'я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Однак таким правом відповідач не користується, самоусунувшись від нього. І таке ухилення від виконання свого обов'язку він здійснює свідомо, оскільки відповідач має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, він взагалі не спілкується з дочкою, не проявляє щонайменшої батьківської турботи без поважних причин.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

За змістом ст.ст. 3, 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, при розгляді даної категорії справ, перш за все, необхідно враховувати інтереси дитини.

В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Савіни проти України» від 18.12.2008 ( заява №39948/06) право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. рішення у справі МакМайкла, п. 87).

Беручи до уваги вищенаведене, висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_4, складеного Коломийською РДА Івано-Франківської області 04.06.2018 р. та витяг з Протоколу № 4 засідання Комісії з питань захисту прав дитини від 30.05.2018 р. (а.с. 51-56), з яких вбачається, що відповідач ОСОБА_4 моральним, духовним, фізичним розвитком дитини не цікавився, вихованням дитини не займався, матеріально не забезпечував, злісно ухилявся від обовязків, передбачених ст. 150 СК України, також відповідач неодноразово притягався до кримінальної та адміністративної відповідальності та на даний час перебуває у розшуку, що після розірвання шлюбу батько не бачив своєї доньки, тривалий час взагалі не спілкується з нею, а сама ОСОБА_5 не памятає свого батька , то суд вважає, що при обставинах, коли батько неповнолітньої дитини умисне на протязі тривалого часу більше шести місяців злісно ухиляється від виконання своїх обовязків по утриманню та вихованню дитини, що негативно впливає на її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться життям, фізичним та духовним розвитком дитини, не займається її вихованням, не допомагає матеріально, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не забезпечує дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєння нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, то згідно ст.164 ч.1 п.п.2, 4 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Ухилення від виконання юридичного обов'язку це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, а в даному випадку відповідач ОСОБА_4 не виконував своїх батьківських обов'язків, жодним доступним чином не намагався підтримувати зв'язки з донькою, тому слід позбавити його батьківських прав стосовно його неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі наведеного та ст.ст.150, 164, 165, 166 СК України, керуючись ст. ст. 268, 273, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити .

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, актовий запис № 444 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 06 червня 2018 року.

Суддя Беркещук Б. Б.