Справа № 1007/2682/12 Головуючий у І інстанції Петришин Н. М.
Провадження № 22-ц/780/1810/18 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 58 05.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 червня 2018 року Апеляційний суд Київської області у складі колегії судів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2018 року про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення суми позики,-

в с т а н о в и л а:

у січні 2018 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_3, в якому вона просила скасувати заходи забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про стягнення суми позики, які вжиті ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2012 р. шляхом накладення арешту на ? частини житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2018 року клопотання ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення суми позики, вжиті ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2012 року шляхом накладення арешту на ? частини житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2018 року та поновити заходи забезпечення позову у вигляді арешту на ? частини житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про стягнення суми позики.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2012 року накладено арешт на ? частини житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с. 23 у І-му томі).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2013 року стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму позики у розмірі 528 808 (п'ятсот двадцять вісім тисяч вісімсот вісім) грн. 88 коп., що еквівалентно 66 159 доларів США за офіційним курсом Національного банку України станом на 20 лютого 2013 року, та судові витрати у розмірі 3219 грн. (а.с. 232-235 у І-му томі).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 квітня 2013 року залишено без змін вищевказане рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2013 року (а.с. 125-128 у ІІ-му томі).

На підставі вищевказаного судового рішення Броварським міськрайонним судом Київської області 18.05.2013 р. видано стягувачу ОСОБА_2 виконавчий лист за № 2/361/40/2013, який останньою пред'явлений до примусового виконання до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області.

Із матеріалів справи вбачається, що 23 травня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП 38100011за вказаним виконавчим листом за № 2/361/40/2013.

Судом встановлено, що 02.01.2018 р. у ході виконавчого провадження № 38100011 проведено електронні торги з продажу ? частини житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1, про що свідчить копія протоколу Державного підприємства «СЕТАМ» за № 308993. Переможцем торгів та покупцем вказаного майна став ОСОБА_5.

17 січня 2018 року заступником начальника Броварського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Шкред І.Ю. складено та видано новому покупцю ОСОБА_5 акт державного виконавця про поведені торги 02.01.2018 р. по лоту № 254240 з реалізації нерухомого майна, яке належить ОСОБА_3

Також, із матеріалів справи вбачається, що стягувачем ОСОБА_2 отримано грошові кошти з реалізації спірного арештованого майна, та такі обставини не заперечувала стягувач ОСОБА_2

Задовольняючи клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що арештоване майно, яке належало ОСОБА_3, реалізоване на прилюдних торгах, а грошові кошти із реалізації такого майна отримані стягувачем ОСОБА_2, а тому відсутні підстави для існування арешту, який накладений на спірне майно.

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, оскільки вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 7, 9 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Оскільки, арештоване майно, яке належало ОСОБА_3, реалізоване на прилюдних торгах, а грошові кошти із реалізації даного майна отримані стягувачем ОСОБА_2, потреба в забезпеченні позову відпала.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди із ухвалою суду та переоцінкою доказів, яким було надано належну оцінку судом першої інстанції, не приймаються до уваги судом апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги, що скасування заходів забезпечення позову є нічим іншим, ніж наміром уникнути виконання рішення, є припущенням позивача, не підтверджене жодними доказами, та відхиляються апеляційним судом.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Головуючий

Судді