УХВАЛА

30 травня 2018 року

м. Київ

справа № 638/2304/17

провадження № 61-7008св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя - доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 жовтня 2017 року судді Котелевець А. В.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, у якому просив визнати договір дарування грошових коштів від 18 грудня 2015 року недійсним на підставі частини третьої статті 215 ЦК України.

Позовна заява мотивована тим, що 18 грудня 2015 року між його батьком ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_5 укладено договір дарування грошових коштів, за умовами якого ОСОБА_5 подарував відповідачу 10 млн грн.

Зазначений договір дарування сторони уклали в його присутності у письмовій формі та домовились, що після новорічних свят у строк до 01 лютого 2016 року нотаріально його посвідчать.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що унеможливило нотаріальне посвідчення оспорюваного правочину.

Вважає, що такий договір є недійсним, оскільки під час його укладення сторонами не додержано норм законодавство щодо його форми та місту, а саме: умовами договору не передбачений строк передання коштів; текст договору не містить реквізитів сторін, зокрема, відсутні паспортні дані сторін; не зазначено мету та цільове використання коштів; сторонами укладено такий договір без згоди позивача, тому просив позов задовольнити.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не доведено, що внаслідок укладення оскаржуваного договору дарування, безпосередньо були порушені його права і законні інтереси, а також те, що у разі визнання зазначеного договору недійсним майнові інтереси позивача будуть відновлені.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, особа, яка не брала участі у справі - Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі - ГУ ДФС у Харківській області) подало апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 жовтня 2017 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ГУ ДФС у Харківській області на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року.

Відмовляючи у прийнятті апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходив із того, що питання про права та обов'язки ГУ ДФС у Харківській області не вирішувалося, правовідносини, які виникли з оспорюваного договору дарування, не впливають на права та обов'язки ГУ ДФС у Харківській області.

У листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі надійшла касаційна скарга ГУ ДФС у Харківській області, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просило ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 жовтня 2017 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки заявником визначені грошові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, ухвалені відповідні податкові повідомлення - рішення, які оскаржуються відповідачем ОСОБА_5 до Харківського окружного адміністративного суду.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року впливає на права та обов'язки ГУ ДФС у Харківській області, оскільки грошова сума у розмірі 10 млн грн є предметом спору в Харківському окружному адміністративному суді. Внаслідок визнання договору дарування дійсним виникнуть підстави для скасування податкових повідомлень-рішень про визначення ОСОБА_5 грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

У березні 2018 року ОСОБА_5 надіслав відзив на касаційну скаргу, у якому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду апеляційної інстанції без змін.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України 27 лютого 2018 року справу № 638/2304/17 передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 638/2304/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О.Антоненко

В. І.Крат