СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр.№2/759/541/18
07 червня 2018 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,
секретаря судового засідання Чернишук К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ореон-Трейд», ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору комісії недійсним,
Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 07.06.2018 представником позивача подано клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату (а.с. 84).
Відповідачі у судове засідання не з'явились повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заперечень щодо предмету позову надано не було (а.с. 76, 82).
Третя особа у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заперечень щодо предмету позову надано не було.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін по справі на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.
Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що відповідно до витягу про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ореон-Трейд» знаходиться за адресою: Харківська обл., вул. Ярославська,24, оф. 3, ідентифікаційний номер юридичної особи: 38132931, засновниками якого є ОСОБА_8 та ОСОБА_9, основний вид діяльності якого торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (а.с. 8-12).
Відповідно відповіді управляння ДАІ ГУМВС України в м. Києві на адвокатський запит ОСОБА_10, згідно облікових даних станом 22.09.2015 автомобіль LEXUS ES 350, 2007 року випуску, кузов - НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 01.11.2014, зареєстрований за гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1 (а.с. 13).
23.11.2015 представник ОСОБА_1 - ОСОБА_10 звертався до слідчого Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_6 із заявою про надання згоди матеріалів кримінального провадження (а.с. 14).
Відповідно до Висновку експерта від 12.02.2014 № 91/тдд, в Договорі комісії від 12.10.2014 підпис в графі «Підпис Комітент», складеного між ТОВ «Ореон-Трейд» та ОСОБА_1 виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою (а.с. 19-23).
Як вбачається з матеріалів справи 12.10.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ореон-Трейд» та ОСОБА_1 був укладений Договір комісії серії ВІА № 812571 (а.с. 27-18).
Згідно ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за платувчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.
Відповідно до ч. 1 ст. 1012 ЦК України договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1025 ЦК України Комітент має право відмовитися від договору комісії. Якщо договір комісії укладено без визначення строку, комітент повинен повідомити комісіонера про відмову від договору не пізніше ніж за тридцять днів.
Статтею 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Відповідно до ст. 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 ЦК України).
Правові наслідки недійсності правочину визначені статтею 216 ЦК України. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,- відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
Враховуючі встановлені факти, відсутність з боку відповідачів належних доказів у спростування доводів позивача, суд вважає обґрунтованими та доведеними вимоги позивача щодо визнання правочинів, що стали підставою для перереєстрації автомобіля, недійсними, а саме договорів комісії, довідки-рахунку, а також вимогу щодо застосування наслідків недійсності правочину повернення автомобілю позивачу.
В той же час, пунктом 35 Постанови Кабінету міністрів України N 1388 від 07.09.1998р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» визначено, що перереєстрація транспортного засобу можлива на підставі рішення суду про визнання недійсними договору купівлі-продажу, міни, дарування, що засвідчені в установленому порядку.
З огляду на приписи зазначеної постанови, вимоги щодо скасування державної реєстрації та поновлення її за позивачем є похідними від визнання недійсним правочину, який став підставою для здійснення такої реєстрації.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов про визнання договору комісії недійсним підлягає задоволенню.
На підставі вище викладеного, керуючись вимогами, ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 16, 202,203,215,216 ЦК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ореон-Трейд», ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору комісії недійсним задовольнити.
Визнати недійсним договір комісії від 12.10.2014 року укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ореон-Трейд».
Визнати недійсною довідку-рахунок серії ВІА №812571 від 12.10.2014 про придбання автомобіля Лексус ES -350, кузов - НОМЕР_3.
Зобо'вязати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 автомобіль Лексус ES -350, кузов - НОМЕР_3.
Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення залишена без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлння ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул'яновська

Повний текст судового рішення складено 07.06.2018.