АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року м. Київ

Справа №756/15523/15-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 30 травня 2018 року

Повний текст постанови складено 01 червня 2018 року

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Саліхова В.В., Шкоріної О.І.

секретаря: Павлишина П.О.

сторони: позивач Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»

відповідач ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва, ухвалене суддею Яценко Н.О. 25 жовтня 2016 року в приміщенні Оболонського районного суду м. Києва, час і дата складання повного тексту рішення невідомі, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Справа №756/15523/15-ц
№ апеляційногопровадження:22-ц-796/392/2018
Головуючий у судіпершої інстанції: Яценко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.

04 грудня 2015 року позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 27 серпня 2008 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 048/712110- KN, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 130000 доларів США, з погашенням кредиту відповідно до графіку (п. 1.1.1.2), та кінцевим терміном погашення заборгованості до 26 серпня 2018 року на умовах, визначених договором кредиту.

27 серпня 2008 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, було укладено іпотечний договір № 048/712115-ІО, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., відповідно до п.п.1.1. відповідач , передав в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно: нежиле приміщення, загальною площею 77,50 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1.

Право власності іпотекодавця на предмет іпотеки підтверджується свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_2 від 13.06.2008 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення міста Києва.

Згідно п.п.4.1., 4.5, 4.5.1, 4.6, 4.6.2 договору іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання іпотекодавець має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотеко держатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один з наступних способів: на підставі рішення суду. У разі звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду, а саме шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Відповідач порушила графік погашення заборгованості за кредитом, що визначений

здійснила погашення чергової частини погашення кредиту із

нарахованими відсотками за фактичний час його використання, а тому, згідно ст.1050 ЦК України, зобов'язана погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції.

Відповідачеві було надіслано вимогу про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання за кредитним договором у яких запропоновано повернути достроково у повному обсязі заборгованість по кредиту на відсоткам.

Проте, відповідачем дане повідомлення не було виконано.

Неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за договором кредиту відповідачем, а саме непогашення кредиту. згідно графіку, передбаченого зазначеним договором, та несплата відсотків за користування кредитними коштами призвело до виникнення заборгованості, яка відповідно до ст.1050 ЦК України підлягає достроковому погашенню.

Станом на 22 жовтня 2015 року сума заборгованості за кредитом становить 117085 доларів США, що за курсом НБУ складає 2647207 гривень 31 копійка, сума заборгованості за відсотками 55949,74 долари США, що в еквіваленті складає 1264983 гривні 12 копійок, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 14986,69 доларів США, що в еквіваленті складає 338838 гривень 14 копійок, розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 12524,46 доларів США, що в еквіваленті становить 283168 гривень 89 копійок. Загальна сума заборгованості - 200545,88 доларів США, що в еквіваленті складає 4534197 гривень 47 копійок.

Посилаючись на ст.ст. 7, 11, 33 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.509, 525, 526, 549-552 , 612, ч.2 ст.651, 1048-1050 ЦК України просить суд для задоволення позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором № 048/712110-KN від 27.08.2008 року в сумі 200545 доларів СЩА 88 центів, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 22.10.2015 року - 4524197 грн. 47 копійок, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме, - нежиле приміщення, загальною площею, 77,50 кв. м, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , що належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 13.06.2008 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення міста Києва. Встановити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки» - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «Укрсоцбанк», подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права а також фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. З Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7, підтримала доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача ОСОБА_8, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3, проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 27 серпня 2008 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 048/712110-KN відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 130000 доларів США, з погашенням кредиту відповідно до графіку (п. 1.1.1.2), та кінцевим терміном погашення заборгованості до 26 серпня 2018 року на умовах, визначених договором кредиту.

27 серпня 2008 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, було укладено іпотечний договір № 048/712115-ІО , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., відповідно до п.п.1.1. відповідач, передав в іпотеку іпотеко держателю наступне нерухоме майно: нежиле приміщення, загальною площею 77,50 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності іпотекодавця на предмет іпотеки підтверджується: свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_2 від 13.06.2008 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення міста Києва.

Згідно п.п.4.1., 4.5, 4.5.1, 4.6, 4.6.2 договору іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання іпотекодавець має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один з наступних способів: на підставі рішення суду. У разі звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду, а саме шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Відповідач порушила графік погашення заборгованості за кредитом, що визначений п.п.1.1.1.2 договору кредиту, не здійснила погашення чергової частини погашення кредиту із нарахованими відсотками за фактичний час його використання, а тому, згідно ст.1050 ЦК України, зобов'язана погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції.

Відповідачеві було надіслано вимогу про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання за кредитним договором у яких запропоновано повернути достроково у повному обсязі заборгованість по кредиту на відсоткам.

Про те, відповідачем дане повідомлення не було виконано.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору.

Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до розрахунку підготовленого позивачем станом на 22.10.2015 року сума заборгованості за кредитом 117085 доларів США, що за курсом НБУ складає 2647207,31грн., сума заборгованості за відсотками 55949,74 долари США, що в еквіваленті складає 1264983грн. 12 коп., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 14986,69 доларів США, що в еквіваленті складає 338838 грн.14 коп., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 12524,46 доларів США, що в еквіваленті становить 283168,89 грн. Загальна сума заборгованості - 200545,88 доларів США, що в еквіваленті 4534197,47 грн.

Частина 2 статті 1050 ЦК України передбачає, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що останній платіж по кредитному договору був здійснений відповідачем 20 квітня 2012 року, в той час, як позов Банком подано лише 04 грудня 2015 року, а відтак порушено строк позовної давності.

Проте, апеляційний суд в складі колегії суддів, вважає такий висновок суду першої інстанції необґрунтованим, таким, що зроблений на підставі неповно з'ясованих обставин, що мають значення для справи.

Так, як убачається з матеріалів справи, зокрема з розрахунку вимог банку у зв'язку з неповерненням ОСОБА_3 (ідент. код. НОМЕР_1) кредитної заборгованості за кредитним договором №048/712110-KN від 27.08.2008 р. (т.1 а.с.23-30), ОСОБА_3 після 20 квітня 2012 року здійснювалася низка платежів, а саме: 27 червня 2012 року в сумі 200 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становило 1598 гривень 50 копійок, 27 липня 2012 року в сумі 200 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становило 1598 гривень 60 копійок, 27 вересня 2012 року в сумі 200 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становило 1598 гривень 60 копійок, 25 жовтня 2012 року в сумі 300 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становило 2397 гривень 90 копійок, 13 грудня 2012 року в сумі 300 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становило 2397 гривень 90 копійок, 20 березня 2013 року в сумі 100 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становило 799 гривень 30 копійок, 13 травня 2013 року 200 доларів США, що за курсом НБУ становило 1598 гривень 60 копійок, 03 липня 2013 року в сумі 200 доларів США, що за курсом НБУ становило 1598 гривень 60 копійок, 02 жовтня 2013 року в сумі 200 доларів США, що за курсом НБУ становило 1598 гривень 60 копійок, 09 жовтня 2013 року в сумі 430 доларів США, що за курсом НБУ становило 3436 гривень 99 копійок (т.1 а.с.28). Зарахування наведених коштів на рахунок погашення простроченої заборгованості за нарахованими процентами у відповідності до п.2.6 Договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №048/712110-KN від 27.08.2008 р.

Отже, звертаючись з позовом до суду, позивачем не було пропущено строк позовної давності.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати достроково виконання основного зобов'язання, а вразі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Положеннями частини першої ст.39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку»; пріоритет та розмір вимог кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки для подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг, тощо, аналізу норм статей 38,39 Закону України «Про іпотеку», можна зробити висновок, що у розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку», встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Разом з тим, відповідно до ст.ст. 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася.

З урахуванням наведеного, лише не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні на має вирішального значення.

Як убачається з позовної заяви, позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме, - нежиле приміщення, загальною площею, 77,50 кв. м, що знаходиться за адресою : місто Київ, провулок Макіївський,2 , що належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 13.06.2008 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення міста Києва. Встановити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Наведені обставини, враховуючи положення ст. 376 ЦПК, дають суду апеляційної інстанції підстави для скасування оскаржуваного рішення і прийняття нового судового рішення про задоволення позову.

У відповідності зі ст.141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 68012 гривень 96 копійок, який було сплачено при подачі позову до суду (т.1 а.с.2) та судовий збір в сумі 74814 гривень 25 копійок, сплачений позивачем при подачі апеляційної скарги на рішення суду (т.1 а.с.113).

Керуючись ст.ст. 268, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року - скасувати та ухвалити нове, наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №о48/712110-КN від 27 серпня 2008 року в сумі 200545 доларів США 88 центів, що еквівалентно за курсом НБУ 4534197 гривень 47 копійок, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме - нежиле приміщення, загальною площею 77,50 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ провулок Макіївський, 2 що належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності серії САС №031542 від 13 червня 2008 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення м. Києва, шляхом реалізації з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження на підставі оцінки суб'єкта оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_3, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір в розмірі 142827 гривень 21 копійку.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: В.В.Саліхов

О.І.Шкоріна