АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2646/2008 22-ц/774/974/К/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 2-2646/08

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

особа, яка подає апеляційну скаргу - ОСОБА_1,

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06 червня 2008 року, яке ухвалено суддею Чумак Н.О.у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач в березні 2008 року звернувся з позовом до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради з позовом про встановлення факту прийняття спадщини, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06 червня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені повністю. Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_4, після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 являється рідною матір'ю ОСОБА_2, визнано за ОСОБА_2 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1, яка не приймала участі у розгляді справи, ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про визнання за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права. Зазначає що судом не враховано, що спірний будинок у 1985 році був придбаний ОСОБА_6 у власниці - ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу, посвідченому нотаріально. На момент смерті будинок спадкодавцю ОСОБА_5 не належав. Також судом не взято до уваги, що вона проживає в спірному будинку з 1995 року. Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1, перевіривши законність і обґрунтованість рішеннясуду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5 (а.с.20).

ОСОБА_5 на підставі договору купівлі - продажу від 23 вересня 1980 року належав будинок за адресою : АДРЕСА_1, який було посвідчено державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори та зареєстровано в БТІ м. Кривого Рогу ( а.с. 138).

Як видно із договору купівлі-продажу від 23.01.1985 року ОСОБА_5 продала домоволодіння за адресою : АДРЕСА_1 ОСОБА_6( а.с. 138).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18)

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини, про встановлення факту родинних відносин, про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, в якому просив визнати право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Задовольняючі позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції дійшов висновку що позивач фактично прийняв спадщину, оскільки проживав разом зі спадкодавцем, через відсутність правоустановчих документів на спірний будинок, визнав за ним, як єдиним спадкоємцем право власності.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Між сторонами виник спір стосовно спадкового майна.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

В матеріалах справи відсутні докази звернення ОСОБА_2 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 та отримання постанови про відмову нотаріуса в вчиненні нотаріальних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору купівлі-продажу від 23.01.1985 року ОСОБА_5 продала будинок ОСОБА_6, посвідченого нотаріального державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори (а.с. 137-139).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що спірний будинок на момент смерті не належав померлій ОСОБА_5, яка на власний розсуд за життя розпорядилась ним, тому у позивача - її сина ОСОБА_2 не було законних підстав для набуття права власності на спірний будинок в порядку спадкування за законом.

Факт продажу спірного домоволодіння підтверджується довідками виданих адресним бюро м. Кривого Рогу від 30.11.2007 року з яких видно, що в будинку АДРЕСА_1 з 12.05.1987 року зареєстрована та проживала ОСОБА_6, з 31.08.1987 зареєстрований - ОСОБА_7, тобто підтверджується факт передачі домоволодіння за укладеним договором купівлі-продажу від 23.01.1985 року, що спростовує посилання позивача ОСОБА_2 в позовній заяві про утримання та догляд за спірним домоволодінням та підтверджує обставини відсутності у нього оригіналу договору купівлі-продажу від 23 вересня 1980 року, який при укладанні договору купівлі-продажу від 23 січня 1985 року був вилучений у власника ОСОБА_5

Відповідно до довідки від 30.01.2018 року, виданої головою квартального комітету ОСОБА_1 проживає за адресою : АДРЕСА_1 з 1994 року (а.с. 144) та укладення нею договору про користування електричною енергією за адресою спірного домоволодіння доводить правомірне користування нею спірним домоволодінням під час життя ОСОБА_5

Доводи ОСОБА_1 про те, що спірний будинок було нею придбано за цивільно-правовим правочином (домашньою угодою) у сина померлої власниці - ОСОБА_6 не мають правового значення для вирішення спірного питання, як і посилання ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на домоволодіння за набувальною давністю.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції не було предметом розгляду питання про визнання за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння за набувальною давністю, тому суд апеляційної інстанції не приймає до уваги дані доводи, як такі що не ґрунтуються на законі.

Неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, як і порушення або неправильне застосування норм процесуального права, у відповідності до положень п. 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06 червня 2008 року- скасувати та ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволені позовних вимог до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про встановлення факту прийняття спадщини, про встановлення факту родинних відносин, про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: