Справа № 364/463/17
Провадження № 2/364/61/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2018 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л.А.,

при секретарі судового засідання Кулинич Г.І.,

за участю

представника Позивача ОСОБА_1 (договір про надання правової допомоги від 21.09.2016 р. № 21/03, а.с. 30),

Позивач, Відповідачі та представник третьої особи не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3, ОСОБА_4,

третя особа: служба реєстрації місця проживання Тарганської сільської ради Володарського району Київської області,

про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 18.04.2017 р. надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба реєстрації місця проживання Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, викладена в новій редакції 05.05.2017 р. на виконання ухвали суду від 20.04.2017 р.

На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позовній заяві зазначив, що він зареєстрований та фактично проживає з 2005 року у житловому приміщенні (квартирі) за адресою: вул. Свято-Миколаївська (колишня вул. Петровського), 17 а, кв. 1, с. Тарган, Володарський р-н, Київська обл. (далі спірне житло) на підставі рішення виконкому Тарганської сільської ради Володарського району Київської області від 15.07.2005 р. № 20.1, яким йому видано ордер на право зайняття спірного житла та надано дозвіл на реєстрацію в цьому житловому приміщенні. Влітку 2006 року він почав проживати в цивільному шлюбі з громадянкою ОСОБА_3, з ними також проживав її син від першого шлюбу ОСОБА_4 (Відповідачі в справі), яких він 05.06.2006 р. зареєстрував у спірному житлі, а 07.11.2006 р. він із ОСОБА_3 уклали шлюб. 01.01.2008 р. вони припинили шлюбно-сімейні відносини та почали жити окремо, а саме: він залишився жити у спірному житлі за вказаною адресою, а Відповідачі переїхали в інше місце; 18.07.2008 р. шлюб між ним та ОСОБА_3 було розірвано. За станом на сьогодні минуло десять років як Відповідачі не проживають у спірному будинку (квартирі), але категорично відмовляються в добровільному порядку знятися із реєстрації з даного житлового приміщення. Внаслідок цього він вимушений сплачувати надмірні комунальні послуги за житло, які не надаються, але нараховуються за кількістю зареєстрованих осіб, чим порушуються його права, тому він змушений звернутися до суду за захистом.

Ухвалою суду від 19.09.2017 р. провадження в справі було закрито через наявність рішення суду по іншій справі, що набрало законної сили, в якому тотожними є сторони, підстави і предмет позову, а саме: рішення Володарського районного суду Київської області від 14.01.2009 р. у цивільній справі № 2-14/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 02.11.2017 р. зазначена ухвала суду першої інстанції, справу передано для продовження розгляду, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що Позивач звернувся до суду у 2017 році із зазначеним позовом з інших підстав, адже обґрунтовує свої вимоги обставинами, які мали місце після ухвалення згаданого рішення суду від 14.01.2009 р., до того ж позовні вимоги заявлено ним вже до двох Відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Після повернення справи до суду першої інстанції ухвалою Володарського районного суду Київської області від 05.01.2018 р. відкрито провадження у справі, встановлено строк Відповідачам для подання відзиву та призначено підготовче судове засідання на 08.02.2018 р., в якому була оголошена перерва до 02.03.2018 р. за клопотанням Відповідача ОСОБА_3 для забезпечення можливості отримати правову допомогу. Ухвалою суду від 02.03.2018 р. справу призначено до судового розгляду на 29.03.2018 р., в якому було оголошено перерву до 25.04.2018 р. для виклику свідків та відкладено на 22.05.2018 р. через неявку Відповідачів.

У судових засіданнях представник Позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, розгляд справи просив проводити без участі Позивача.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні 29.03.2018 р. надала пояснення про те, що ордер на спірне житло видавався їй, а на її прохання записали на імя чоловіка Позивача, який після розлучення чинив їй перешкоди у користуванні спірним житлом. Надалі Відповідач ОСОБА_3 у судові засідання 25.04.2018 р. та 22.05.2018 р. не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена особисто та судової повісткою, вручення якою підтверджено згідно з результатами відстеження пересилання поштового відправлення суду за відповідним штрихкодовим ідентифікатором за даними офіційного веб-сайту Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (а.с. 185, 189, 194, 195), а також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті «Судова влада України» в мережі Інтернет (а.с. 190, 192) у порядку частини одинадцятої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення засідань, а так само відзиву із запереченнями позовних вимог до суду не подавала.

Відповідач ОСОБА_4 у жодне судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судовими повістками про виклик, направленими поштою з рекомендованим повідомленням (а.с. 147, 150, 188, 194), виданими для вручення його матері ОСОБА_3 за її згодою в порядку абзацу другого частини шостої статті 128 ЦПК України (а.с. 171, 185), а також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті «Судова влада України» в мережі Інтернет (а.с. 191, 193) у порядку частини одинадцятої статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення засідань, а так само відзиву із запереченнями позовних вимог до суду не подавав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання також не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений, до суду 06.02.2018 р. надійшла заява Тарганської сільської ради Володарського району Київської області про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнають у повному обсязі (а.с. 153).

Допитаний в судовому засіданні 29.03.2018 р. свідок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: вул. Петровського (зараз вул. Свято-Миколаївська), 14 б, с. Тарган, Володарський р-н, Київська обл., надав суду показання про те, що Позивач (ОСОБА_2М.) є його сусідом, Відповідач ОСОБА_3 колишня сусідка, а Відповідач ОСОБА_4 її син. Свідок проживає в с. Тарган з народження, Позивача памятає з шкільних років, той спочатку проживав з батьками, а потім вселився до кв. № 1 по вул. Петровського (зараз вул. Свято-Миколаївська), 17 а, с. Тарган. Відповідача ОСОБА_3 знає, оскільки та жила з ОСОБА_2 у шлюбі орієнтовно з 2006 року до 2008 року до їх розлучення. Надалі і до тепер часу ОСОБА_2 проживає за вказаною адресою сам, а ОСОБА_3 після розлучення виїхала, бачив її надалі лише в смт Володарка. Чиїм є назване житло свідкові не відомо, про перешкоди Відповідачам користуватися спірним житлом, наявність там їх речей йому також не відомо.

Від допиту свідка ОСОБА_6 представник Позивача, за чиїм клопотанням був викликаний цей свідок, відмовився через побоювання свідка неправомірних дій з боку Відповідача ОСОБА_4, вказавши на достатність у матеріалах справи письмових доказів на підтвердження обставин, зазначених у позовній заяві.

Викликана до суду за клопотанням Відповідача ОСОБА_3 свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні 29.03.2018 р. допитана не була через заперечення представника Позивача з огляду на неможливість встановити особу свідка за відсутністю документів, що посвідчують її особу. У судові засідання 25.04.2018 р. та 22.05.2018 р. названий свідок не зявилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена особисто (а.с. 185) та судової повісткою (а.с. 194, 197). Надалі питання щодо її допиту не вирішувалося судом через неявки в судові засідання Відповідача ОСОБА_3, за чиїм клопотанням викликався цей свідок.

Суд, заслухавши пояснення представника Позивача та допитаного свідка, надані ними у судовому засіданні, розглянувши позовну заяву і додані до неї документи, інші матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи дану справу, виходить з такого.

Судом встановлено, що Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований і проживає за адресою: вул. Петровського (зараз вул. Свято-Миколаївська), 17, кв. 1, с. Тарган, Володарського району, Київської області, та є наймачем даного житлового приміщення (квартира в 4-х квартирному будинку, житлова площа 47 кв.м.), що перебуває у комунальній власності. Ордер на право зайняття цього житлового приміщення був виданий 01.09.2005 р. виконкомом Тарганської сільської ради на підставі рішення названого виконакому від 15.07.2005 р. № 20.1 саме Позивачеві, а не Відповідачеві ОСОБА_3, з якою Позивач перебував у шлюбі лише з 07.11.2006 р. і до 18.07.2008 р., шлюб було розірвано рішенням Володарського районного суду Київської області, ухваленого за результатами розгляду позову ОСОБА_3

Наведені обставини підтверджуються доданими до позовної заяви копіями: ордеру № 2 серії АБ, виданого виконавчим комітетом Тарганської сільської ради 01.09.2005 р. (а.с. 7); витягу з рішення засідання виконавчого комітету Тарганської сільської ради Володарського району Київської області від 15.07.2005 р. № 20.1 про видачу ОСОБА_2 ордеру на право зайняття згаданого вище житлового приміщення та надання дозволу на його реєстрацію в цьому будинку (а.с. 8); рішення Володарського районного суду Київської області від 12.03.2008 р., яким розірвано укладений 07.11.2006 р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (тоді ОСОБА_2) Н.І. (а.с. 9-10), про що 18.07.2008 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області складено відповідний актовий запис № 50, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ОК № 106345, виданого повторно 20.10.2016 р. (а.с. 11).

Згідно з довідками Тарганської сільської ради Володарського району Київської області від 25.04.2017 р. № 120 та від 19.01.2018 р. № 35 (а.с. 29, 159) спірне житлове приміщення, що знаходиться за адресою: вул. Свято-Миколаївська (колишня вул. Петровського), 17, кв. 1, с. Тарган, Володарський р-н, Київська обл., перебуває у комунальній власності та на даний час не є приватизованим.

За станом на час розгляду справи окрім Позивача в спірному житловому приміщенні зареєстровані, але не проживають ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, як колишня дружина Позивача, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, який є сином ОСОБА_8, що підтверджено довідками про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Тарганської сільської ради Володарського району Київської області від 04.04.2017 р. № 98 та від 19.01.2018 р. № 37 (а.с. 25, 161), довідками цієї сільської ради від 25.04.2017 р. № 122, № 121 (а.с. 27, 28), від 19.01.2018 р. № 33, 34 (а.с. 157, 158).

Наведені обставини про зареєстроване місце проживання Відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (спірне житло), відповідають наявній у справі інформації, яку суд одержав в порядку частин шостої, сьомої статті 187 ЦПК України під час вирішення питання про відкриття провадження у цій справі від Тарганської сільської ради Володарського району Київської області (лист від 10.01.2018 р. № 20/02-14-2, а.с. 140).

За даними зазначеного листа Тарганської сільської ради (а.с. 140), а також згідно з відомостями актів обстеження проживання зареєстрованих осіб у будинку від 25.04.2017 р. № 123 та від 19.01.2018 р. № 36, складених членами комісії (у різному складі) Тарганської сільської ради Володарського району Київської області (а.с. 26, 160), Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у спірному будинку (квартирі) не проживають з 2008 р.

Відповідач ОСОБА_3 була зареєстрована в спірному житловому приміщенні як член сімї наймача (Позивача у справі) з 05.09.2006 р. (до укладення шлюбу з Позивачем 07.11.2006 р.), припинила проживати в цьому житлі з 01.01.2008 р., виїхавши зі своїм сином (Відповідачем ОСОБА_4В.) на інше місце проживання через неправомірну поведінку тодішнього її чоловіка (Позивача в справі), надалі звернувшись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Після цього Позивач 05.09.2008 р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_9 (Відповідач ОСОБА_3І.) про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, у задоволенні якого рішенням Володарського районного суду Київської області від 14.01.2009 р. відмовлено (справа № 2-14/09), рішення суду набрало законної сили 26.01.2009 р. (а.с. 21-23).

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, на підставі усього наведеного судом встановлено, що наймачем спірного житлового приміщення (квартири) є Позивач, оскільки саме він отримував ордер на право зайняття спірного житлового приміщення 01.09.2005 р. до шлюбу з Відповідачем ОСОБА_3, укладеного 07.11.2006 р., тобто більше ніж через рік після отримання цього ордеру. Тим самим спростовуються надані Відповідачем ОСОБА_3 суду пояснення про видачу їй ордеру на зайняття спірного житлового приміщення. Остання ж була зареєстрована в спірному житловому приміщенні 05.09.2006 р. (через рік після отримання Позивачем ордеру) та проживала там до 01.01.2008 р., виїхавши зі цього спірного житла, що встановлено згаданим рішенням суду від 14.01.2009 р.

Після залишення спірного житлового приміщенні у 2008 році, тобто за станом на час розгляду цієї справи вже десять років тому, Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до спірного житла на проживання не поверталися, жодних дій на реалізацію своїх прав користування цим житлом не вчиняли, що підтверджено в суді показами свідка ОСОБА_5, який проживає в одному із сусідніх будинків.

При цьому суд виходить з того, що пояснення Відповідача ОСОБА_3 щодо неможливості користування спірним житлом через неправомірну поведінку Позивача стосувалися подій, що відбувалися до 2009 року та були предметом судового розгляду, за наслідками якого ухвалено згадане вище рішення від 14.01.2009 р., проте будь-яких обґрунтованих пояснень та належних і допустимих доказів про вчинення Позивачем надалі, тобто в період з 2009 року до 2018 року, перешкод у користуванні спірним житловим приміщенням Відповідачами суду надано не було (статті 12, 81 ЦПК України).

В ухвалі суду від 05.01.2018 р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд розяснював учасниками справи, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім встановлених законом випадків; кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша, третя, четверта статті 12 ЦПК України).

За загальними положеннями статті 64 Житлового кодексу України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення; до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки; членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство; якщо зазначені особи перестали бути членами сімї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обовязки, як наймач та члени його сімї.

Згідно з частиною другою статті 107 названого Кодексу у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в

тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття; якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

За змістом статей 71, 72 Житлового кодексу України наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилою площею, зокрема, коли вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймачем, а в разі спору судом.

За розясненням пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 р. № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 Житлового кодексу України), необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сімї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сімї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від предявлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання.

Аналогічні позиції викладено, зокрема, в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.01.2018 р. у справі № 265/5476/15-ц, від 21.02.2018 р. у справі № 645/2041/14-ц.

Зважаючи на усе викладене, суд дійшов висновку про те, що Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з 2008 року не проживають у спірній квартирі за адресою: вул. Свято-Миколаївська (колишня вул. Петровського), 17 а, кв. 1, с. Тарган, Володарський р-н, Київська обл., при цьому після 2009 року перешкод у користуванні спірним житлом не мали, житловою площею не цікавилися, витрати з утримання квартири не несли, а відтак, на переконання суду, втратили право користування спірною квартирою за правилами статті 71 Житлового кодексу України, оскільки без поважних причин не користувалися цим житлом на протязі більше ніж шість місяців.

Наведений висновок відповідає також позиціям, викладеним, зокрема, в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляді цивільних і кримінальних справ від 01.11.2017 р. у справі № 369/4097/16-ц.

За таких встановлених судом обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозвязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача в частині визнання Відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню, підстави для відмови у їх задоволенні судом не вбачається.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі імперативної норми пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 64, 71, 72, 107 Житлового кодексу України, статтями 15, 16, 29, 401, 405, 810 Цивільного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355, підпунктами 8, 9, 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба реєстрації місця проживання Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.

Визнати:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрована за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_5 а, кв. 1, с. Тарган, Володарський р-н, Київська обл., 09362; фактично проживає за адресами: вул. Миру, 41, смт Володарка, Київська обл., 09301; АДРЕСА_2, 09301),

та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, (зареєстрований за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_5 а, кв. 1, с. Тарган, Володарський р-н, Київська обл., 09362; фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6),

такими, що втратили право користування житловим приміщенням (квартирою), що розташована за адресою: вул. Свято-Миколаївська, 17 а, кв. 1, с. Тарган, Володарський р-н, Київська обл.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрована за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_5 а, кв. 1, с. Тарган, Володарський р-н, Київська обл., 09362; фактично проживає за адресами: вул. Миру, 41, смт Володарка, Київська обл., 09301; АДРЕСА_2, 09301) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, (зареєстрований за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_5 а, кв. 1, с. Тарган, Володарський р-н, Київська обл., 09362; фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 а, кв. 1, с. Тарган, Володарський р-н, Київська обл., РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати за сплату судового збору (640,00 грн.) та на професійну правничу допомогу (3 500 грн.) у загальному розмірі 4 140,00 (чотири тисячі сто сорок) грн.солідарно у рівних частках по 2 070,00 (дві тисячі сімдесят) грн. з кожного.

Копії повного рішення направити учасникам справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обчислюючи цей строк з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354, підпункти 8, 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано; в разі подання такої скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копія скороченого рішення суду (вступної та резолютивної частин) може бути видана присутнім у судовому засіданні учасникам справи за їх заявою негайно після проголошення рішення.

Повне рішення суду буде складено не пізніше 01.06.2018 р.

Повне рішення суду складено 31.05.2018 р.

Суддя Л.А. Макаренко