АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

1 червня 2018 року

місто Київ

справа № 22-ц-вп/796/351/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кулікової С.В.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будсервісматеріали 1»

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши питання про визначення підсудності позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Будсервісматеріали 1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року позовну заяву ТОВ «Будсервісматеріали 1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості передано для визначення підсудності до Апеляційного суду міста Києва.

30 травня 2018 року згідно ухвали Печерського суду міста Києва від 10 квітня 2018 року до Апеляційного суду міста Києва надійшла вищезазначена справа.

У позовній заяві, позивач зазначив, що предметом позову є правовідносини відносно об'єкту нерухомого майна, з урахуванням ст. 30 ЦПК України, позов подається за його місцезнаходженням, а тому справа підсудна Печерському районному суду міста Києва.

Разом з тим, з позовної заяви ТОВ «Будсервісматеріали 1» убачається, що предметом спору є стягнення заборгованості за договором надання послуг, тобто спір виник з договірних відносин, а не з приводу нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим в установленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З матеріалів позовної заяви убачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Передаючи справу для визначення підсудності до Апеляційного суду міста Києва, Печерський районний суд міста Києва керувався ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якою визначено, що у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Проте, суд першої інстанції не урахував наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не визначено м. Донецьк, як тимчасово окупована територія, а тому відсутні підстави для визначення підсудності цивільної справи за позовом ТОВ «Будсервісматеріали 1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Ураховуючи наведене, у визначенні підсудності позовної заяви ТОВ «Будсервісматеріали 1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості необхідно відмовити.

Керуючись ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суддя

ухвалив:

У визначенні підсудності позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Будсервісматеріали 1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя