У Х В А Л А

"07" червня 2018 р.

м. Київ

справа № 755/8608/18

провадження № 2/755/502/18

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали подання державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції м. Києва ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, про розшук боржника,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло подання державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції м. Києва ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, про розшук боржника.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Виконавець є учасником виконавчого провадження. (ч. 1 ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження»

Відповідно до статті 8 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», державні виконавці, керівники та спеціалісти органів державної виконавчої служби є державними службовцями. Працівникам органів державної виконавчої служби, зазначеним у частині першій цієї статті, видаються посвідчення, зразок і порядок видачі яких затверджуються Міністерством юстиції України. Працівник органу державної виконавчої служби користується правами і виконує обов'язки, передбачені законом.

Службове посвідчення є офіційним документом, що посвідчує особу, якій воно видане, і підтверджує наявність у неї повноважень відповідно до займаної посади. Зокрема, для державних виконавців це повноваження щодо практичного примусового виконання рішень, передбачених законом.

Разом з тим, звертаючись до суду із поданням про розшук боржника, яке підписано від імені державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Києва ОСОБА_1, останнім не долучено до матеріалів подання документів/належним чином засвідчених їх копії, що посвідчують повноваження ОСОБА_1 відповідно до займаної посади працівника зазначеного органу державної виконавчої служби.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України, у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

Крім того, відповідно до частини першої та третьої статті 58 Цивільного процесуального кодексу України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно ч. 1, 3 ст. 62 Цивільного процесуального кодексу України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1000/5 від 18 червня 2015 р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22 червня 2015 р. за № 736/27181 (далі-Правила), ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи).

Згідно підпункту 1 пункту 1 Розділу ІІ Правил, право на створення, підписання, погодження, затвердження документів визначається актами законодавства, положеннями (статутами) установ, положеннями про структурні підрозділи і посадовими інструкціями.

Згідно підпункту 7 пункту 3 Розділу ІІ цих Правил у посадових інструкціях визначаються повноваження щодо засвідчення документів та їх копій.

Пунктом 10 Розділу ІІ названих Правил передбачено, що порядок виготовлення, засвідчення та видавання копій документів визначається інструкцією з діловодства установи. Установа має право засвідчувати копії документів, що створюються в ній, за винятком копій документів, які відповідно до законодавства потребують засвідчення в нотаріальному порядку. Копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

Таким чином, звертаючись до суду із поданням від імені Дніпровського РВ ДВС м. Києва, державний виконавець чи інша уповноважена особа Дніпровського РВ ДВС м. Києва має долучити до подання копію довіреності керівника установи або іншої уповноваженої на видачу довіреності особи, засвідчену особисто особою, якою видано довіреність, відповідно до вищенаведених вимог Правил, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1000/5 від 18 червня 2015 р.

Такої позиції притримується Верховний Суд в ухвалах від 05.01.2018 р. у справі К/9901/5655/17 819/492/17, від 05.01.2018 р. у справі К/9901/224/18804/2619/17, від 05.01.2018 р. у справі К/9901/4159/17826/6708/15, від 05.02.2018 р. у справі К/9901/90/18818/1031/17.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо прийняття подання державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Києва до розгляду судом встановлено, що до подання, яке підписано державним виконавцем ОСОБА_1, не містить належним чином посвідченої копії довіреності Дніпровського РВ ДВС м. Києва (копії довіреності, засвідченої керівником Відділу згідно вимог Правил, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1000/5 від 18 червня 2015 р.) на право звернення до суду виконавця ОСОБА_1 від імені Дніпровського РВ ДВС м. Києва.

Відповідно до п. 1, ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або посадове становище якої не вказано.

З огляду на вищевикладене, вивчивши матеріали подання, судом встановлено, що подання подано та підписано особою, якою не надано суду доказів наявності правових підстав для підпису такого подання від імені Дніпровського РВ ДВС м. Києва, оскільки представником не долучено до матеріалів подання належних документів на підтвердження наявності у нього повноважень представника Дніпровського РВ ДВС м. Києва, або документів/належним чином засвідчених їх копії, що посвідчують повноваження ОСОБА_1 відповідно до займаної посади працівника зазначеного органу державної виконавчої служби,- що позбавляє суд права на прийняття та призначення до судового розгляду подання та є підставою для повернення останнього заявникові відповідно до положення п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями56, 58, 62, 175, 177, 185, 258-261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції м. Києва ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, про розшук боржника - повернути заявникові.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Заявник має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Суддя: В.І. Галаган