233 № 233/286/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлостоцької О.В.,

при секретарі Теліціній О.О.,

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів,

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів, в якому зазначив, що з 28 березня 2012 року перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2017 року. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 06 грудня 2017 року Костянтинівським міськрайонним судом було видано судовий наказ, яким з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів, встановлених законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 жовтня 2017 року до досягнення повноліття дитини. Позивач зазначив, що рішенням Виконкому Костянтинівської міської ради від 27 грудня 2017 року № 410 визначено способи його участі у вихованні та порядок побачення з сином ОСОБА_3, а саме: в перший і третій тиждень місяця з понеділка по пятницю за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Сумська, 11, а також його день народження, день народження бабусі 16 червня, день народження дідуся 13 вересня. З того часу проживання сина здійснюється у відповідності до вказаного рішення, під час проживання сина з батьком останній здійснює всі обовязки щодо виховання та утримання дитини: водить та забирає сина з дитячого садку, забезпечує йому повноцінне харчування, лікування, покупку іграшок, предметів одягу та інших необхідних речей, сплачує всі необхідні витрати, повязані з утриманням дитини. Тобто фактично дитина проживає з кожним із них рівну кількість часу, тому вважає, що розмір стягнутих з нього аліментів є завищеним. У звязку з викладеним просить зменшити розмір стягуваних з нього на підставі судового наказу від 06 грудня 2017 року аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 з 1/4 частини всіх видів доходів до розміру 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Пояснив, що під час розірвання шлюбу між ним та відповідачем ОСОБА_2 було досягнуто усної домовленості, що він буде в добровільному порядку забезпечувати дитину, якщо колишня дружина не звертатиметься до суду з приводу стягнення аліментів. Рішення про визначення місця проживання дитини не приймалося, місце проживання дитини зареєстровано разом із матірю відповідачем у справі. Зазначив, що між ним та відповідачем було досягнуто згоди про його участі у спілкування і вихованні дитини, що син буде мешкати дві неділі на місяць разом із ним, а дві неділі на місяць разом з мітірю. Цю домовленість він виконує, під час проживання дитини разом з ним він забезпечує його всім необхідним, водить до розважальних закладів, купив сину куртку, тапочки, трусики, майку, купляв ліки на лікування дитини; плату за дитячий садок вносять він та відповідач ОСОБА_2 по черзі через місяць.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, звернулася з заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечувала, пояснивши, що забирати дитину на два тижні на місць було особистим бажанням позивача, проти чого вона не заперечувала. При цьому зазначила, що більша частина витрат, по утриманню дитини покладена на неї, позивач не надає суттєвої допомоги по придбанню одягу для дитини, інших додаткових витратах по її утриманню.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона є сестрою позивача ОСОБА_1, їй відомо, що при розірванні шлюбу між братом та його колишньою дружиною ОСОБА_2 було досягнуто згоди, що дитина буде мешкати з кожним із них по два тижні на місяць. Вважає, що ОСОБА_2 звернулася до суду з приводу стягнення аліментів незаконно. Позивач утримує дитину, забезпечує ліками, забезпечує розваги. Зазначила, що відповідач теж приймає участь в утриманні дитини.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засідання пояснила, що вона є знайомою позивача, зі слів позивача та його матері їй відомо, що при розірванні шлюбу ОСОБА_2 обіцяла не звертатися до суду з приводу стягнення аліментів з ОСОБА_1, якщо останній буде забезпечувати дитину. Крім того, їй відомо, що Органом опіки та піклування було визначено порядок спілкування позивача з сином.

Допитаний с судовому засіданні в якості свідка представник Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради ОСОБА_6 пояснив, що рішенням Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради було визначено ОСОБА_1 способи участі у вихованні та порядок побачення з сином ОСОБА_3. Питання щодо визначення місця проживання дитини не вирішувалася. Вказав, що вказаним рішенням визначено лише способи участі у вихованні та порядок побачення позивача з сином, виконання цього рішення є виключно правом позивача. У випадку невиконання рішення позивачем примусити його до виконання рішення неможливо, оскільки способу примусової реалізації цього рішення законом не передбачено.

Зясувавши позицію сторін, вислухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що сторони з 28 березня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2017 року, що набуло законної сили 19 вересня 2017 року (а.с. 8).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-НО № 493433, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 611 від 12 жовтня 2012 року (а.с. 6), в якому батьками дитини записані: батько ОСОБА_1, мати ОСОБА_2.

06 грудня 2017 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області було видано судовий наказ, яким з ОСОБА_1 на користь Плдимової Ю,І. стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 жовтня 2017 року і до повноліття дитини (а.с. 9).

Рішенням Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 27 грудня 2017 року № 410 (а.с. 7) визначено ОСОБА_1 способи участі у вихованні та порядок побачення з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, наступним чином: - в перший та треті тиждень місяця з понеділка по пятницю за адресою: м. Костянтинівка, вул. Сумська, 11; - день народження батька 04 березня, перебування дитини з батьком; - день народження бабусі 16 червня, перебування дитини з батьком; - день народження дідуся 13 вересня, перебування дитини з батьком.

Позивач ОСОБА_1 з 30 серпня 2017 року працює у ПрАТ «АПК-Інвест» на посаді оператора мийної установки, що підтверджується довідкою від 16 квітня 2018 року № 125/з (а.с. 41), його дохід за період з жовтня 2017 року по березень 2018 року склав 45668 грн. 70 коп.

Як вбачається з листа Костянтинівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області (а.с. 39), 19 лютого 2018 року на виконання Костянтинівського МР ВДВС надійшов судовий наказ № 233/4753 від 06.12.2017 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2; 30 березня 2018 року державним виконавцем була винесена постанова та направлена до ПрАТ «АПК-Інвест» про звернення стягнення на доходи боржника із загальною сумою заборгованості з 05.10.2017 року по 01.04.2018 року у розмірі 7808 грн. 48 коп. Станом на 23.04.2018 року виконавчий документ знаходиться на виконанні у бухгалтерії ПрАТ «АПК-Інвест».

У відповідності до ст.ст. 180, 182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя дитини, його матеріальне становище, стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів, а також наявність у платника аліментів на утриманні інших осіб, яким він зобовязаний виплачувати аліменти.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Аналіз статті 192 Сімейного кодексу України свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоровя та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Обовязок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача.

Позивач, як на підставу для зменшення розміру стягуваних аліментів посилається на наявність рішення Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 27 грудня 2017 року, який йому визначено способи участі у вихованні та порядок побачення з сином ОСОБА_3, однак позивач не вказав обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру аліментів. Доказів про те, що його матеріальний стан погіршився позивачем суду надано не було.

Судом з пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що дитина зареєстрована разом із матірю, питання щодо визначення місця її проживання не вирішувалося.

Наявність рішення Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради про визначення способів участі у вихованні та порядок побачення з дитиною не є підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів, оскільки виконання визначеного в ньому порядку побачення позивача ОСОБА_1 з сином є його правом, а не обовязком, що також вбачається із пояснень представника Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради в судовому засіданні.

Позивач є повнолітньою працездатною особою, офіційно працевлаштований, інших осіб на утриманні не має.

На підставі викладеного, зважаючи, що у позивачем не наведено у позові та не доведено в судовому засіданні обставин, які є відповідно до діючого законодавства є підставою для зменшення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру стягуваних аліментів задоволенню не підлягають.

Керуючись. ст.ст. 184, 185, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 18, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2) про зменшення розміру стягуваних аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені 22 травня 2018 року, повтний тект рішення виготовлений 31 травня 2018 року.

Суддя