05 червня 2018 року м. Словянськ Єд. унік. № 243/4291/18
Провадження № 2/243/1747/2018
Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя Мінаєв І.М.,
при секретарі судового засідання Янчевському В.Ю.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
18 травня 2018 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона є власником будинку № 31, по вул. Кримській м. Словянська Донецької області на праві свідоцтва про право на спадщину від 15.12.1982 року та заочного рішення Словянського міськрайонного суду від 03.03.2015 року. Окрім позивача, у належному їй будинку зареєстрований її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак ще з 01 березня 2007 року, ОСОБА_2 виїхав з м. Словянська в м. Горлівка, де і проживає на теперішній час. Особисті речі ОСОБА_2 в будинку відсутні. Просить суд визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 31 по вул. Кримській м. Словянська Донецької області.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, надали суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, наполягали на задоволенні позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_2, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 35691699 від 31.03.2015 року, ОСОБА_1, є власником буд. 31 по вул. Кримській м. Словянська Донецької області. (а. с. 5)
Відповідно до заочного рішення від 03.03.2015 року позовні вимоги були задоволені та визнано за ОСОБА_1 право власності на 11/12 часток житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами, розташованого по вул. Кримській, 31 м. Словянська, Донецької області, як на майно, отримане в порядку набувальної давності. (а.с.7-8,з.б.)
Відповідно до довідки від 21.03.2014 року, яка видана ОСОБА_1, про те, що в будинку № 31 по вул. Кримській м. Словянська зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9)
У відповідності до акту № 280 від 15.05.2018 року, складеного керівником комітету громадськості мікрорайону «Славтяжмаш» м. Словянська, у присутності сусідів ОСОБА_5, що мешкає за адресою: м. Словянськ, вул. Свободи, 43/48 та ОСОБА_6, що мешкає за адресою: м. Словянськ, вул. Свободи, 41/16 про те, що будівля, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Кримська, 31, на правах власності належить ОСОБА_1, а також за даною адресою зареєстрований її син ОСОБА_2, але він за даною адресою не проживає з 01 березня 2007 року і за місцем реєстрації не зявляється. Особистого майна у вищевказаному будинку, не має. (а. с. 11)
Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.
Судом встановлено, що позивач є власником будинку № 31 по вул. Кримській м. Словянська, тому має право вільно розпоряджатися належною їй власністю.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В судовому засіданні встановлено, що в спірній квартирі, власником якої є ОСОБА_1, зареєстрований ОСОБА_2, який фактично за цією адресою не проживає з березня 2007 року.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову щодо визнання ОСОБА_2, таким, що втратив право користування будинком № 31 по вул. Кримській м. Словянська.
Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду.
Керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 386, 391, 405 УЦ України, ст. 150 ЖК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 31 кв. по вулиці Кримській міста Словянська Донецької області.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Суддя
Словянського міськрайонного суду ОСОБА_7