СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м.Снігурівка

Справа № 485/411/18

Провадження № 2/485/365/18

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Фортуни Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Семенаки А.Г.,

розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) до ОСОБА_2 (57372, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 29 серпня 2006 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 1054 ЦПК України Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, на що остання зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 30 листопада 2017 року має заборгованість в сумі 21 861, 61 грн., яка складається з: 4657, 46 грн. - заборгованість за кредитом; 17204, 15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не сплачує. Тому просять позов задовольнити.

У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, у якій позов підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Подала суду заяву про слухання справи в її відсутність, щодо розгляду позовної заяви поклалася на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність учасників процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір шляхом підписання сторонами 29 серпня 2006 року заяви разом з Умовами і правилами надання банківських послуг. Відповідно до укладеного договору від 29 серпня 2006 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 36 % з розрахунку 360 днів на рік,, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

На час підписання договору щомісячна базова ставка на час підписання анкети-заяви становила 3,0%, тобто 36,00 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно з наданим Банком розрахунком, проценти за користування кредитом складали: з 29.08.2006 р. по 31.12.2012 р. 36,00 % річних (ставка 3 % щомісячно по кредитним операціям); з 01.01.2013 р. по 31.08.2014 р. 30,00 % річних (ставка 2,5 % щомісячно по кредитним операціям); з 01.09.2014 р. по 31.03.2015 р. 34,80 % річних (ставка 2,9% щомісячно), в період з 31.03.2015 р. по 31.11.2017 р. 43,20 % річних (ставка 3,6 % щомісячно).

Разом з тим, відповідно до положень ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Саме такий правовий висновок міститься в Постанові Верховного Суду України№6-1374цс17 від 11 жовтня 2017 року.

Доказів належного повідомлення відповідача про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку позивач суду не надав.

Ураховуючи викладене, суд не приймає як належний доказ, наданий Банком розрахунок заборгованості за користування кредитом у розмірі 21 861, 61 грн., яка складається з: 4657, 46 грн. - заборгованість за кредитом; 17204, 15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Таким чином, розмір заборгованості відповідача перед позивачем така.

Заборгованість за кредитом 4657,46 грн.

З урахуванням, що сальдо станом на 24.03.2011 рік становить 0,00 грн., заборгованість за процентами у відповідні періоди така:

Дата виникнення заборгованості Розмір заборгованості, грн. Відсоткова ставка Кількість днів на рік відповідно до п. 5.5. Правил Кількість днів прострочення платежу Нараховані відсотки грн.
30.11.20144 848,2836,00%36014,85
01.12.20144 858,2836,00%36024116,60
25.12.20144 953,1136,00%360629,72
31.12.20144 953,1136,00%36014,95
01.01.20154 963,1136,00%36030148,89
31.01.20154 963,1136,00%36027134,00
27.02.20154 963,1136,00%36014,96
28.02.20154 963,1136,00%36024119,11
24.03.20154 963,1136,00%360419,85
28.03.20154 963,1136,00%360314,89
31.03.20154 963,1136,00%36014,96
01.04.20154 963,1136,00%360524,82
06.04.20154 825,8636,00%3601677,21
22.04.20154 739,0336,00%360837,91
30.04.20154 739,0336,00%360523,70
05.05.20154 739,0336,00%360314,22
08.05.20154 739,0336,00%36022104,26
30.05.20154 739,0336,00%36014,74
31.05.20154 739,0336,00%3602094,78
20.06.20154 739,0336,00%3601047,39
30.06.20154 658,4636,00%3601779,19
17.07.20154 657,4636,00%3608684 042,68

Таким чином, загальна заборгованість за процентами відповідача становить 10801, 80грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено на 70,71 % (21 861,61 грн. сума, яка заявлена до стягнення позивачем, 15 459,26 грн. сума, яка підлягає до стягнення з відповідача), з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1245,91 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 549, 611, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 76-78, 81, 141, 247, 280 ЦПК України, суд

ухвалив:

- позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково;

- стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Єлизаветівка Снігурівського району Миколаївської області, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", , МФО 305299, розрахунковий рахунок № 3111, заборгованість за Кредитним договором від 29 серпня 2006 року в сумі 15 459, 26 грн. (п'ятнадцять тисяч чотириста п'ятдесят дев'ять грн. 26 коп.), з яких: 4657, 46 грн. - заборгованість за кредитом; 10 801,10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Єлизаветівка Снігурівського району Миколаївської області, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", , МФО 305299, розрахунковий рахунок № 3111, витрати на сплату судового збору в сумі 1245,91 грн. (тисяча двісті сорок п'ять грн. 91 коп.);

- в решті задоволення позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Т.Ю.Фортуна