РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/2853/18

Провадження № 2/643/3250/18

04.06.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Горбунової Я.М., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.11.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 11400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2017 року має заборгованість 117000 грн., яка складається з наступного: 10928,07 грн. - заборгованість за кредитом; 106071,93 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Відповідач у встановлений строк надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та зазначив, що в матеріалах справи, наданих позивачем, відсутній договір про відкриття та обслуговування кредитної карти від 24.11.2010 р., заява про надання послуг від 24.11.2010 р. містить прохання на відкриття ощадної книжки (депозиту), а не платіжної картки. Також відповідач зазначив, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки останній платіж на погашення кредитної заборгованості відповідачем було внесено в 30.05.2014 року, а з позовом до суду банк звернувся лише 14.03.2018.2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає за необхідне відмовити у задоволенні виходячи з наступного.

В своєму позові позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.11.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 11400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2017 року має заборгованість 117000 грн., яка складається з наступного: 10928,07 грн. - заборгованість за кредитом; 106071,93 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Однак з наданих позивачем доказів по справі відсутній договір про відкриття та обслуговування кредитної картки від 24.11.2010 р., натомість позивачем надано заяву про надання банківських послуг від 24.11.2010 р., яка містить прохання відповідача на відкриття ощадної книжки (депозиту), а не платіжної картки.

Крім того позивачем не надано належних доказів на підтвердження заборгованості, так як наданий банком розрахунок заборгованості не оформлений належним чином, оскільки не містить прізвища та підпису посадової особи, яка має право складати такий розрахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХІV від 16.07.1999 р. підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, первинних документів бухгалтерського обліку, які б підтверджували заборгованість відповідача перед позивачем суду не надано.

Отже, докази подані позивачем не відповідають вимогам ст.ст. 77,78 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

На підставі викладеного суд вважає, що позов не підлягає задоволенню у звязку із його не доведеністю.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 89, 141, 264-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», 01001, м. Київ, вул. Грушевського,1-д, , рах. № 3111, МФО №305299.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії ЕА №460341.

Суддя: Я.М. Горбунова