ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1734/17
Провадження № 2/210/175/18
У Х В А Л А

іменем України

"06" червня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

за участі секретаря судового засідання: Реви К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, без участі сторін, та без фіксування судового засідання звукозаписувальним пристроєм, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася 27 квітня 2017 року до суду з позовом до Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 03 травня 2017 року.

При цьому, справа неодноразово призначалась до слухання, останній раз на 06 червня 2018 року, однак будучи повідомленими про час та місце розгляду справи представники позивача до зали суду не зявилися, доказів поважності причин неявки суду не надано. У звязку із неявкою представників позивача розгляд справи неодноразово відкладався.

Так, на судове засідання, призначене на 01 березня 2018 року, сторони, у тому числі представники позивача не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представники позивача повідомлялися про наступну дату судового засідання під звукозапис при проведенні судового засідання. Від представника позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із перебуванням іншого представника на лікарняному, при цьому, доказів поважності неприбуття до суду надано не було, у звязку із чим розгляд справи було відкладено до 17 квітня 2018 року, та сторін завчасно повідомлено про дату наступного судового засідання.

У судове засідання, призначене на 17 квітня 2018 року, сторони, у тому числі представники позивача не зявилися повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника позивача ОСОБА_3 знову надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із перебуванням іншого представника на лікарняному, при цьому, доказів поважності неприбуття до суду надано знову не було, у звязку із чим розгляд справи було відкладено до 06 червня 2018 року, та сторін завчасно повідомлено про дату наступного судового засідання.

У судове засідання, призначене на 06 червня 2018 року, сторони, у тому числі представники позивача не зявилися повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника позивача ОСОБА_4 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із незабезпеченням явки свідків та відсутністю довіреності на представлення повноважень позивача.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, приходить до висновку що позов підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

Враховуючи зазначене і положення ст.ст.19, 258-260, 274 ЦПК України, 23 січня 2018 року судом постановлено ухвалу про подальший розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Представники позивача не зявилися в судові засідання 01 березня 2018 року, 17 квітня 2018 року та 06 червня 2018 року. Доказів поважності причин неявки суду не надано.

Таким чином, в силу ч.3 ст.131 ЦПК України суд визнає, що представники позивача не зявилися до суду повторно без поважних причин.

Вказані дії представників позивача свідчать про втрату ними юридичної заінтересованості в розгляді справи.

Згідно ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено в ст.10 цього Кодексу, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Між тим статтями 223, 257 ЦПК України, врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно ч.5 ст.223, п.3 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду. При цьому, закон жодним чином не пов'язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об'єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов'язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства, - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов'язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача, - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача, - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч.2 ст.257 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 13, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю, - залишити без розгляду.

Розяснити позивачу її право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: Н. Ю. Вікторович