ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/2540/18
провадження № 2/753/3766/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарі Горбенко А.О.

за участю сторін не з'явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач 1, ОСОБА_2) та ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач 2, ОСОБА_3.) про стягнення грошових коштів за договором позики, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору позики, відповідач 1 зобов'язався повернути позивачу надані у позику грошові кошти у розмірі 130 000 доларів США до 10 листопада 2017 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов, позичальником, відповідачем 1 у справі, видано позивачу посвідчену при свідках розписку, у якій зафіксовано умови позики та посвідчено факт отримання ОСОБА_2 визначеної грошової суми. В якості забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за умовами договору поруки, між позивачем та відповідачем 2 - ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

Однак, відповідачі свої зобов'язання за договорами позики та поруки не виконали, у зв'язку з чим за ними утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути з урахуванням трьох відсотків річних та інфляційних втрат у розмірі 3 610 390,38 грн.

Ухвалою суду від 15 лютого 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.

05 квітня 2018 року було проведено підготовче засідання та протокольною ухвалою суду від 05 квітня 2018 року, яка занесена до журналу судового засідання, дану справу призначено до розгляду по суті на 30 травня 2018 року.

В судове засідання позивач не з'явився, однак його представник надала заяву, у якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, вважала їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, у своїй заяві просила розгляд даної справи проводити за її відсутністю.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, відзив на позов не надіслали, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. В підготовчому судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про частикове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно умов якого позивачем було надано відповідачу позику в сумі 130 000 доларів США, які відповідач 1 зобов'язався повернути до 10 листопада 2017 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов позичальник видав позикодавцю посвідчену при свідках розписку від 26 вересня 2017 року.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. А частиною 2 ст. 1047 цього Кодексу передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначено грошової суми або визначеної кількості речей.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частинами 1 та 2 ст. 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов'язання має бути виконане в гривнях. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідач 1 умов договору позики у визначені у ньому строки не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 130 000 доларів США, що в перерахунку на національну грошову одиницю України за курсом Національного банку України становить 3 517 800 грн.

Судом також встановлено, що 26 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений договір поруки, у відповідності до умов якого поручитель - відповідач 2 поручається перед кредитором за невиконання боржником зобов'язань за договором поруки від 26.09.2017 року.

Пунктом 3.1 договору поруки встановлено, що боржник і поручитель несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

А згідно зі стст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних щодо стягнення заборгованості за невиконання умов договорів позики та поруки у розмірі 3 517 800 грн.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. А згідно зі ст. 625 цього Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції розраховується Державним комітетом статистики, він визначає рівень знецінення національної грошової одиниці, тобто зменшення купівельної спроможності гривні. Позивачем, відповідно до договору, позика надавалася в іноземній валюті - доларах США. При перерахунку суми боргу з іноземної валюти на національну судом враховано офіційний курс гривні до долара США, встановленого Національним банком України станом на 12.02.2018 року. Тому при вирішенні питання про повернення боргу не може враховуватися індекс інфляції, який встановлений відносно гривні, а не іноземної валюти відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». З урахуванням викладеного, в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Однак, враховуючи, що відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконали, з них слід стягнути 3 % річних в розмірі 26 676,43 грн.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідачі не виконують належним чином взяті на себе зобов'язання за вищезазначеними договорами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У зв'язку з викладеним, суд стягує солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 3 544 476,43 грн., яка складається з суми основного боргу у розмірі 3 517 800 грн., трьох відсотків річних у розмірі 26676,43 грн.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 8 810 грн. по 4 405 грн. з кожного.

На підставі викладеного та керуючись стст. 526, 533, 553, 554, 610, 612, 625, 1046-1047, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 263, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_4, виданий Петровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 28.09.2000 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_5, виданий Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 31.08.2011 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, паспорт НОМЕР_6, виданий Ворошиловським РВ УМВС України в м. Донецьк 28.03.2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) суму заборгованості за договором позики від 26 вересня 2017 року у розмірі 3 544 476 грн. 43 коп., яка складається з суми основного боргу у розмірі 3 517 800 грн. 00 коп. та трьох відсотків річних у розмірі 26676 грн. 43 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_4, виданий Петровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 28.09.2000 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_5, виданий Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 31.08.2011 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, паспорт НОМЕР_6, виданий Ворошиловським РВ УМВС України в м. Донецьк 28.03.2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) судовий збір у розмірі 8 810 грн., по 4 405 грн. з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ: МИЦИК Ю.С.