Справа №303/604/18
2/303/689/18 ряд. стат. звіту - 26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Мукачево Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

при секретарі Славич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовом представника позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позов мотивований тим, що 19.12.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №МL-801/094/2007, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 40 000 доларів США. Цього ж числа, між позивачем і відповідачем був укладений договір іпотеки №PML-801/094/2007, з метою забезпечення виконання зобовязань за вищезазначеним кредитним договором. Предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме домоволодіння за адресою: м. Мукачево, вул. Чехова, 23, Закарпатської області.

26.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н та договір відступлення права вимоги, згідно якого останні прийняли право вимоги за кредитним договором відповідача ОСОБА_2 У свою чергу, відповідач, всупереч Закону та умовам договору своїх зобовязань перед позивачем не виконав, внаслідок чого рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18.12.2009 року позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 338 904,38 гривень було задоволено, але по сьогоднішній день не виконано.

Представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - ОСОБА_1 в судове засідання не зявився надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просить суд його задоволити з мотивів викладених в ньому.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився надіславши до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, а також подав відзив на позовну заяву в якому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки на даний час діє Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно якого не може бути примусово стягнуто нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави чи предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань за споживчим кредитом і використовується як місце постійного проживання позичальника і не перевищує 250 кв.м. для житлового будинку. Крім цього, на думку відповідача, сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Також, Закон України «Про виконавче провадження» допускає звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.3, 4 ст.12 та ч.1 ст.13 цього ж Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 ст.77 та ч.1 ст.80 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Так, судом встановлено, що 19.12.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір №МL-801/094/2007, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 40 000 доларів США. Строком до 19.12.2034 року (а.с. 7-11).

Цього ж числа, з метою забезпечення відповідачем взятих на себе зобовязань за кредитним договором, між сторонами був укладений Договір іпотеки №PML-801/094/2007. Предметом іпотеки є домоволодіння №23 по вул. Чехова в м. Мукачево Закарпатської області (а.с. 12-15).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18.12.2009 року позов АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором був задоволений та стягнуто з останніх суму заборгованості у розмірі 338 904,38 гривень (а.с. 18).

Із позовної заяви та з доданими до неї доказами, зокрема фотознімками, вбачається, що предмет іпотеки, всупереч умовам Договору іпотеки, повністю зруйновано, не відповідає тому технічному стану, якому він передавався Іпотекодавцем ОСОБА_2, не придатне для проживання і в ньому ніхто не проживає (а.с. 21-24).

Згідно Статуту ПАТ «ОТП Банк», затвердженого рішенням акціонера №71 від 15.12.2015 року, вони є правонаступниками ЗАТ «ОТП Банк» (а.с. 36-38).

Відповідно до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 26.11.2010 року та Договору про відступлення права вимоги, укладених між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» і ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором №МL-801/094/2007від 19.12.2007 року та Договором іпотеки №PML-801/094/2007 від 19.12.2007 року (а.с. 25-35).

Таким чином, аналізуючи вищевикладені факти, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконав взяті на себе за кредитним договором зобовязання, рішення суду про стягнення суми заборгованості у розмірі 338 904,38 гривень, на момент розгляду справи, залишається не виконаним.

Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.625 цього ж Кодексу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Пунктом 6.1 Договору іпотеки передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель може задовольнити всі боргові зобовязання, не сплачені Іпотекодавцем.

Крім цього, відповідно до ст.ст. 7, 12, 33 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором. У разі порушення іподекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотеко держатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. К разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення чуду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Одночасно, беручи до уваги відзив відповідача на позовну заяву суд приходить до наступного висновку.

Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку;

За своїм змістом Закон є процесуальним, оскільки встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, а саме: визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться.

У свою чергу, з наданих представником позивача доказів, предмет іпотеки будинок №23 по вул. Чехова в м. Мукачево Закарпатської області є повністю зруйнованим, не придатний для проживання і в ньому ніхто не проживає, чим самим спростовує пояснення відповідача про те, що предмет іпотеки є єдиним для нього житлом. Крім цього, у поданому відзиві, відповідач зазначив адресу свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, що у свою чергу підтверджує той факт, що за адресою знаходження предмета іпотеки він не проживає і має інше місце проживання.

При таких обставинах, враховуючи вищенаведені факти суд приходить до переконання, що дія Закону «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на дані правовідносини між сторонами не застосовується, оскільки відсутні умови його застосування.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", ст.ст.7, 12, 33-38 ЗУ "Про іпотеку", ст. ст. 525, 526, 530, 589, 590, 611, 1050, 1054 ЦК України та ст.ст 2, 3, 12, 13, 19, 76-83, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Звернути стягнення на предмет іпотеки, згідно Договору іпотеки №PML-801/094/2007 від 19.12.2007 року, а саме на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Мукачево, вул. Чехова, №23, Закарпатської області, що належить ОСОБА_2, шляхом надання права ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 28Д, ідентифікаційний код 36789421) на продаж від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу предмету іпотеки в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку» з правом отриманням витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та отримання дублікатів правовстановлюючих та інших документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, з метою погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором №МL-801/094/2007 від 19.12.2007 року у розмірі 338 904 (триста тридцять вісім тисяч девятсот чотири) гривні 38 копійок.

Початкову ціну предмета іпотеки встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності незалежним експертом, на стадії оцінки майна під час його реалізації, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ідентифікаційний код 36789421, місце знаходження 03150, м.Київ, вул.Фізкультурна, №28Д, сплачену суму судового збору у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

Повний текст рішення суду складено 05.06.2018 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір