Справа №442/1652/18
Провадження №2/442/1012/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.

з участю секретаря - Лютик Х.В.

адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що її батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час шлюбу збудували житловий будинок № 9 по вул.Сонячній в с.Солонсько Дрогобицького району Львівської області.

07.09.2017р. її батько, ОСОБА_5 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть І-СГ № 470156, видане 08.09.2017р. У звязку з цим, у кінці грудня 2017 року, на її прохання її мати, ОСОБА_4 звернулась до нотаріуса на консультацію щодо прийняття нею спадщини, однак останній повідомив, що спадкова справа уже заведена приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_6. Тоді її мати звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_6, яка знаходиться по вул. П.Орлика 4 в м.Дрогобичі, та в розмові з нею стало відомо, що спадкова справа відкрита на підставі звернення ОСОБА_3, яка є спадкоємцем на підставі заповіту. Це її вразило, так як за життя її батько ОСОБА_5 ніколи не розповідав про складання ним заповіту на його сестру ОСОБА_3 Тим більше, оскільки після одруження її батьки проживали у квартирі №19 по вул. Грушевського, 56 у м. Дрогобичі, яка залишилася її матері від її батьків, то за пропозицією її батька, ОСОБА_5 було вирішено, що новозбудований будинок за вищевказаною адресою перейде у її власність, тим більше, що вона є єдиною донькою.

Отже, наявність заповіту позбавляла її права на спадщину за законом, тому вона не звернулася із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5

Разом з тим, її непокоїла думка про складання її батьком заповіту в користь ОСОБА_3, та заважаючи на те, що приватний нотаріус ОСОБА_6 покликаючись на вимоги закону про таємницю вчинення нотаріальних дій, не надала для огляду вказаний заповіт. Тому у березні 2018 року за допомогою адвоката вона звернулась до Солонської сільської ради Дрогобицького району та отримала копію заповіту від 20.09.2007р., зареєстрований в реєстрі за № 43, зі змісту якого вона довідалась, що цей заповіт підписаний не її батьком, а іншою особою. У звязку з цим, вона звернулась до Дрогобицького міськрайонного суду з позовом про визнання заповіту недійсним. Однак, на даний час є необхідним визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Слід зазначити, що 07.03.2018р. закінчився шестимісячний строк для прийняття спадщини, який вона пропустила з поважних причин, оскільки лише 15.03.2018р. вона ознайомилася із заповітом від 20.09.2007р., складеного від імені її батька ОСОБА_5 та посвідченого Секретарем Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, зі змісту якого вона довідалася про порушення її права на спадщину, так як виконаний підпис у заповіті її батькові не належить, а тому зважаючи на наведені вище обставини в неї виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд.

03.04.2018 року суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Крамар О.В. відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду.

Позивач ОСОБА_2 яка також була допитана які свідок та її представник ОСОБА_7, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, додатково пояснили, що у позивача було волевиявлення, щодо подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, окрім цього звертають увагу на те, що позивачем пропущено лише декілька днів, просять позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_1, заперечили щодо задоволення позову з підстав викладених у письмовому відзиві. Просять в задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_4, яка являється матір»ю позивачки пояснила, що в кінці грудня 2017 року, вона за дорученням дочки звернулася до нотаріуса на консультацію щодо прийняття дочкою спадщини після смерті ОСОБА_5, де їй повідомили, що спадкова справа заведена приватним нотаріусом ОСОБА_6 Вже у нотаріуса ОСОБА_6 їй стало відомо, що спадкова справа відкрита на підставі звернення ОСОБА_3, яка є спадкоємцем по заповіту. Нотаріус ОСОБА_6 їй пояснила, що подання заяви про прийняття спадщини нічого не дасть, бо є заповіт і спадкування буде проводитись за заповітом, що об»єктивно зумовило не подання заяви про прийняття спадщини нею та її донькою, при цьому заповіт нотаріус їй не показала, тому вона подала заяву про видачу свідоцтва про право власності на частку у майні подружжя. Із заповітом вона і її дочка ознайомилися 15 березня 2018 року. Чому ОСОБА_5 так поступив по відношенні до дочки їй невідомо.

Свідок ОСОБА_9 який являється рідним братом покійного ОСОБА_5, пояснив, що ні позивач ні її мати на похорон не приїхали, про заповіт він знав.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що проживала у громадянському шлюбі разом із покійним ОСОБА_5 на протязі 17 років. Про заповіт їй відомо, оскільки ОСОБА_5 хотів зробити заповіт на її дочку, однак вона відмовилась від такого. На протязі цих 17 років ОСОБА_5 не спілкувався із позивачкою та не підтримував жодних відносин, лише платив аліменти на її утримання. ОСОБА_5 помер у її квартирі.

Вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини

Матеріалами справи встановлено, що позивач, являється дочкою ОСОБА_5, який помер 07 вересня 2017 року. (а.с. 4)

20 вересня 2007 року, ОСОБА_5 Івановичсклав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів сестрі ОСОБА_3 (відповідачу по справі). Вказаний заповіт було посвідчено, секретарем виконкому Солонської сільської ради ОСОБА_11, зареєстрований в реєстрі за № 43. (а.с. 9)

07 вересня 2017 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_12 І-СГ № 470156, виданим Виконавчим комітетом Солонської сільської ради. (а.с. 8)

Згідно статей 1218, 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок смерті.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 розяснено суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З огляду на викладене слідує, що позивач ОСОБА_2 правомірно звернулася з даним позовом до ОСОБА_3, яка є спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_5

Як на підставу для визначення додаткового строку, позивач посилається на те, що коли вона довідалась про заповіт, і про те, що спадкова справа вже відкрита, то зрозуміла, що наявність цього заповіту позбавляє її права на спадщину після смерті батька, про те після консультації з адвокатом, зрозуміла, що може писати заяву на прийняття спадщини, однак на цей час вона вже пропустила строк звернення з такою заявою.

Таким чином аналізуючи наведене вище, суд дійшов переконання, що позивач ОСОБА_2 має право, як спадкоємець за законом на прийняття спадщини після смерті батька, однак в силу об»єктивних (наявність заповіту) обставин, не змогла у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України, подати до нотаріальної контори заяву при прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 Цивільного Кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк, встановлений для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позивачу ОСОБА_2 слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 1218, 1220, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк у два місяці з дня набрання законної сили рішення суду для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.06.2018 року.

Суддя __________________ О.В. Крамар