РІШЕННЯ

іменем України

30 травня 2018 року Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Попової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Філіпенко А.С.,

за участю сторін :

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 (адреса проживання 92633, с. Мілуватка Сватівського району Луганської області, пров. Леніна, буд. 53), представник заявника ОСОБА_1 (адреса 92600, м. Сватове Луганської області, вул. Кустарна, буд. 83 А), заінтересована особа засновник СФГ «Світоч» ОСОБА_3 (адреса 92600, м. Сватове Луганської області, вул. Титова, буд. 16) про встановлення факту припинення трудових відносин, -

встановив:

16 квітня 2018 року до Сватівського районного суду Луганської області ОСОБА_2 звернувся з заявою, в якій просить встановити факт припинення трудових відносин між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н. НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2., Луганська область, та Селянським фермерським господарством «Світоч» (, юридична адреса: вул. Титова, буд. 16, м. Сватове, Луганська область), де він обіймав посаду слюсаря молочного комплексу, за ст. 38 КЗпП України (власне бажання) з 01.11.2003 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03 січня 2002 року між ним та Селянським фермерським господарством «Світоч» відповідно до розпорядження №1 від 03.01.2002 року укладено трудовий договір, згідно з яким його було прийнято на посаду слюсаря на молочний комплекс, про що у трудовій книжці зроблено запис під № 4. Працював він на займаній посаді з 03.01.2002 року до жовтня 2003 року включно, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК-5 Пенсійного фонду України від 05.03.2018 року. В жовтні 2003 року він прийняв рішення про припинення роботи в СФГ «Світоч» та поїхати на заробітки до м. Москва РФ. Про вказане рішення припинити трудові відносини повідомив директора та засновника СФГ «Світоч» ОСОБА_3 Директор не заперечував, сказав, щоб він написав заяву про звільнення за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, відпрацював належні 2 тижні і з 01.11.2003 року він буде звільнений. Після закінчення терміну відпрацювання 01.11.2002 року трудову книжку на руки не отримав, оскільки директор ОСОБА_3 знаходився на лікарняному, а без його відома жодних дій працівники СФГ «Світоч» не здійснювали. Трудову книжку йому відразу не повернули, і він поїхав на заробітки до РФ. Десь через місяць, коли він був уже в РФ, знайомими передали дружині його трудову книжку. Після отримання трудової книжки він її не перевіряв, так як він працював неофіційно за кордоном. Приблизно в 2011 році, коли в нього погіршився стан здоровя, стало неможливо виконувати тяжку роботу за кордоном, він приїхав додому і намагався стати на облік до Сватівського районного центру зайнятості для отримання роботи. Але стати на облік не зміг, оскільки під час перевірки документів, а саме трудової книжки, виявилося, що в ній відсутній запис про звільнення його з посади слюсаря молочного комплексу з 01.11.2003 року. Він намагався знайти директора та засновника СФГ «Світоч» ОСОБА_3 для того, щоб поставити відмітку в трудовій книжці про розірвання трудових відносин та печатку підприємства, але не зміг цього зробити, оскільки ОСОБА_3 знаходився на заробітках в Італії. Крім того, колишні працівники СФГ «Світоч» йому повідомили, що підприємство визнано банкрутом та ліквідовано ще у 2008 році. Він звернувся до КУ Нижньодуванської селищної ради «Трудовий архів територіальних громад Сватівського району» зі зверненням, в якому просив надати відомості про період перебування в трудових відносинах з СФГ «Світоч», але йому було повідомлено, що документи по СФГ «Світоч» на зберігання до трудового архіву не надходили. Вичерпавши всі можливі дії щодо реєстрації свого права на звільнення та працевлаштування, вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявник, його представник в судове засідання з'явилися, заявлені вимоги підтримують повністю, наполягають на їх задоволенні.

Заінтересована особа - засновник СФГ «Світоч» ОСОБА_3в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, просив винести рішення по справі на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила, що знає ОСОБА_2 по роботі в СФГ «Світоч», так як вони разом працювали на молочному комплексі, підтвердила період роботи його слюсарем з січня по 2002 року по жовтень 2003 року. Також повідомила суду, що наскільки їй відомо, в період його звільнення директор ОСОБА_3 хворів і знаходився тривалий час на лікарняному.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомив, що знає ОСОБА_2 особисто, оскільки вони є сусідами, підтвердив період роботи його слюсарем в СФГ «Світоч» з січня по 2002 року по жовтень 2003 року. Також повідомив суду, що в період його звільнення директор ОСОБА_3 хворів і знаходився тривалий час на лікарняному. З керівництвом ОСОБА_2 не конфліктував, чому в трудовій керівник не поставив відмітку про звільнення, йому невідомо.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до записів з трудової книжки ОСОБА_2 з 03.01.2002 року працював на посаді слюсаря молочного комплексу СФГ «Світоч».

В індивідуальних відомостях про застраховану особу, наданих Пенсійним фондом України 05.03.2018 року, відображено нарахування заробітної плати і страховий стаж ОСОБА_2, який працював на посаді слюсаря молочного комплексу СФГ «Світоч» з січня 2002 року по жовтень 2003 року включно.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.03.2018 року та ухвали Господарського суду Луганської області від 27.10.2008 року по справі №20/8б СФГ «Світоч» ліквідовано.

Згідно відповіді КУ Нижньодуванської селищної ради «Трудовий архів територіальних громад Сватівського району» №05-11/48 від 28.02.2018 року документи по СФГ «Світоч» на зберігання до трудового архіву не надходили.

Відповідно до ст.ст. 3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Згідно з вимогами ст. 38 КЗпП України, працівник має право на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з власної ініціативи, попередивши роботодавця за два тижня до цього.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З огляду на викладене, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався заявник, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами дослідженими в судовому засіданні, враховуючи, що заявник з об'єктивних причин, не може підтвердити у позасудовому порядку факт припинення ним трудових відносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог ОСОБА_2 про встановлення факту припинення трудових відносин.

На підставі вищезазначеного, керуючись керуючись ст.ст. 293, 315-316, 318-319 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа засновник СФГ «Світоч» ОСОБА_3 про встановлення факту припинення трудових відносин задовольнити.

Встановити факт припинення трудових відносин між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: п/к Леніна, буд. 53, с. Мілуватка Сватівського району Луганської області та селянським фермерським господарством «Світоч» (, юридична адреса вул. Титова, буд. 16, м. Сватове Луганської області, де він обіймав посаду слюсаря молочного комплексу, за ст. 38 КЗпП України (власне бажання) з 01.11.2003 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано Апеляційному суду Луганської області через Сватівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено та підписано 08 червня 2018 року.

Суддя О.М. Попова