Номер провадження 2/225/701/2018
Єдиний унікальний номер судової справи 225/2212/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Соляник А.В.,

за участю секретаря Пузиревської Ю.О.,

позивача ОСОБА_1,

свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому ставить питання про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є власником будинку № 111 по вулиці Садова у сел. Дружба смт. Північне міста Торецька Донецької області. За вказаною адресою зареєстрована дружина позивача ОСОБА_5, а також зареєстрований ОСОБА_4, який є його сином. З 2012 року відповідач не проживає у будинку, однак знятися з реєстрації не має можливості, особистих речей його в будинку не має, крім того, на теперішній час ОСОБА_4 є громадянином ОСОБА_6 Федерації. Позивач разом з дружиною сплачують комунальні послуги, проводять поточні ремонти, мають намір оформити пільги на оплату житлово-комунальних послуг. З наведених підстав позивач ставить питання про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, був повідомлений належно про місце та час розгляду справи.

Приймаючи до уваги думку позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що він є сусідом ОСОБА_1 Також свідок зазначив, що він знає сина позивача ОСОБА_4, який з 2012 року за місцем своєї реєстрації Донецька область, місто Торецьк, смт. Північне, сел. Дружба, вулиця Садова, будинок № 111 не проживає, виїхав до ОСОБА_6 Федерації і до теперішнього часу він його не бачив.

Свідок ОСОБА_2 показав, що він є сусідом ОСОБА_1, добре знає його родину. Крім того, зазначив, що ОСОБА_4 він останній раз бачив у 2012 році. Зі слів позивача йому відомо, що ОСОБА_4 виїхав до ОСОБА_6 Федерації і проживає там до теперішнього часу і не має наміру повертатись до міста Торецьк Донецької області.

Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку № 111, що розташований по вулиці Садова у сел. Дружба смт. Північне міста Торецька Донецької області.

Разом з тим, згідно довідки Виконавчого органу Північної селищної ради від 08.05.2018 року за вищевказаною адресою крім позивача ОСОБА_1 також зареєстровані дружина позивача ОСОБА_5 та син позивача - ОСОБА_4

З акту вуличного комітету від 08.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 дійсно зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, що розташований по вулиці Садова у сел. Дружба смт. Північне міста Торецька Донецької області, але з 2012 року по теперішній час у будинку фактично не проживає.

У звязку з чим, суд зазначає.

Конституцією України (ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997року , закріплено принцип непорушності права приватної власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном , на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316,317,319,321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавлення володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16,386,391 ЦК України.

Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379,382 ЦК України).

Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України , які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цю квартиру, а отже, припинення права власності на квартиру припиняє право членів його сім'ї на користування цією квартирою.

Згідно з положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому, не має значення,ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Судом встановлено, що відповідач не мешкає в спірному будинку, але зареєстрований, чим порушує право власності позивача, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежений у здійсненні свого права власності.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що позов про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням є підставним, ґрунтується на законі, а відтак підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 319,321,391 ЦК України, керуючись 12,13,81,89, 263, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: Донецька область, місто Торецьк, смт. Північне, сел. Дружба, вулиця Садова, буд. 111, ІПН НОМЕР_1) до ОСОБА_7 (місце реєстрації: Донецька область, місто Торецьк, смт. Північне, сел. Дружба, вулиця Садова, буд. 111, ІПН НОМЕР_2) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування будинком № 111 по вулиці Садова у сел. Дружба смт. Північне міста Торецька Донецької області.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги в 30 денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: