АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» червня 2018 року

м. Харків

справа № 2-1648/10/12

провадження № 22ц/790/2769/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Кружиліної О.А, ОСОБА_1,

за участю секретаря - Баранкової В.В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Правекс-Банк»,

відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2010 року в складі судді Садовського К.С.,

в с т а н о в и в:

У грудні 2009 року Публічне акціонерне товариство «Правекс-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 02 березня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Правекс-Банк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 12006-024/07Р, відповідно до умов якого банк з 02 березня 2007 року по 02 березня 2032 року надав ОСОБА_2 кредит на загальну суму 50 350,00 доларів США із розрахунку 11,99% річних за час фактичного користування кредитом, а ОСОБА_2 зобовязався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобовязання згідно з даним договором у повному обсязі.

В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 03 березня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № 12006-024/07Р, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передав банку в іпотеку належну йому на праві власності квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 02 березня 2007 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 12006-024/07Р, відповідно до умов якого ОСОБА_3 зобовязалася перед банком нести солідарну майнову відповідальність за виконання в повному обсязі взятих на себе ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором та можливих змін та доповнень до нього, які полягають в своєчасному та повному поверненні кредиту та будь-якого збільшення цієї суми, яке передбачено умовами кредитного договору, відсотків за користування кредитом, пені і штрафів, в тому числі, у випадку вимог про дострокове погашення кредиту, у звязку з порушенням позичальником вимог кредитного договору, а також у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязань за кредитним договором, виконати за нього зобовязання перед банком на умовах, в порядку і строки, встановлені кредитним договором.

Зазначив, що станом на 10 листопада 2009 року за відповідачами наявна заборгованість в розмірі 79 769,00 доларів США, що еквівалентно 637 378,24 грн., в тому числі непогашений кредит - 48 166,00 доларів США, що еквівалентно 384 860,79 грн., пеня на суму непогашеного кредиту 22 195,00 доларів США, що еквівалентно 177 344,71 грн., несплачені відсотки за користування коштами 6053,00 доларів США, що еквівалентно 48 365,29 грн., пеня на суму несплачених відсотків 3355,00 доларів США, що еквівалентно 26 807,46 грн.

Вказав, що ОСОБА_2 неодноразово порушував умови кредитного договору щодо погашення заборгованості і сплати відсотків, що є підставою вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитним договором, сплати належних відсотків і передбаченої кредитним договором неустойки, а також відшкодування збитків, заподіяних банку.

Просив стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» заборгованість в сумі 637 378, 24 грн.; стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2010 року позов Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором № 12006-024/07Р від 02 березня 2007 року в сумі 637 378, 24 грн., судові витрати на загальну суму 1820,00 грн., а всього стягнуто 639198, 24 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2018 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила заочне рішення скасувати в частині солідарного стягнення з неї на користь банку заборгованості за кредитним договором № 12006-024/07Р від 02 березня 2007 року в сумі 637 378,24 грн., судові витрати в сумі 1820,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що її не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи; що позивачем не надано до суду відомостей про повідомлення її, як поручителя, впродовж 6 місяців про предявлення вимоги щодо виконання основного зобовязання за кредитом; що на розгляді Київського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за її позовом до Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк», третя особа: ОСОБА_2 про припинення договору поруки; що судом встановлено, що з травня 2008 року ОСОБА_2 перестав сплачувати кредит, тому у відповідності до умов договору він повинен достроково повернути кредитні кошти та штрафні санкції у продовж 30 календарних днів, тобто право вимоги у банку виникло з червня 2008 року, та саме з цього часу в продовж 6 місяців банк повинен був сповістити поручителя про вказану заборгованість, тобто до 02 грудня 2008 року; що вимога від банку до поручителя направлена не була, а лише у грудні 2009 року предявлено позов, у звязку з чим судове рішення в частині стягнення з неї на користь банку заборгованості підлягає скасуванню.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 в оскаржуваній частині необхідно залишити без задоволення, заочне рішення суду залишити без змін.

Заочне рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 02 березня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Правекс-Банк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 12006-024/07Р, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 50 350,00 доларів США для споживчих цілей, зі строком з 02 березня 2007 року по 02 березня 2032 року та сплатою 11,99% річних.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 02 березня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Правекс-Банк», та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 12006-024/07Р, відповідно до умов якого поручитель, у порядку та на умовах, передбачених даним договором, зобовязується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобовязань ОСОБА_2 за кредитним договором № 12006-024/07Р від 02 березня 2007 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 02 березня 2032 року у розмірі 50 350,00 доларів США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості.

Відповідно до пункту 1.3 даного договору поручитель дає свою згоду на збільшення розміру забезпеченого порукою за даним договором зобовязання позичальника, що може виникнути в майбутньому, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, у випадку внесення позичальником та кредитором змін та доповнень до кредитного договору або у випадку внесення змін до кредитного договору та/або до даного договору кредитором в односторонньому порядку.

Згідно пункту 2.1 даного договору поручитель зобовязується у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором виконати за нього зобовязання перед кредитором на умовах, у порядку та у строки, встановлені кредитним договором, зазначеним у пункті 1.1 даного договору, зі змінами і доповненнями до нього.

Пунктом 4.1 цього договору передбачено, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і нотаріального посвідчення і діє до 02 березня 2035 року.

Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_2 належним чином не виконував, внаслідок чого у нього перед банком станом на 10 листопада 2009 року утворилась заборгованість в розмірі 79 769,00 доларів США, що еквівалентно 637 378,24 грн., в тому числі непогашений кредит 48 166,00 доларів США, що еквівалентно 384 860,79 грн., пеня на суму непогашеного кредиту 22 195,00 доларів США, що еквівалентно 177 344,71 грн., несплачені відсотки за користування коштами 6053,00 доларів США, що еквівалентно 48 365,29 грн., пеня на суму несплачених відсотків - 3355,00 доларів США, що еквівалентно 26 807,46 грн.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснила, що борг за кредитним договором не погашено.

Відповідно до частин 1, 2 статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частини 4 статті 559 ЦПК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, тому доводи ОСОБА_3 щодо того, що вимога від банку до поручителя направлена не була, а лише у грудні 2009 року предявлено позов, у звязку з чим судове рішення в частині стягнення з неї на користь банку заборгованості підлягає скасуванню є безпідставними.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником у тому самому обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (статті 553, 554 ЦК України).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2002 визначено, що обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов'язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

Таким чином, способом такого повідомлення боржника є також звернення банку до суду із відповідним позовом.

Матеріали справи свідчать про те, що як в кредитному договорі, так і в договорі поруки зазначено строк їх дії. Так, строк дії кредитного договору встановлено до 02 березня 2032 року, строк дії договору поруки - до 02 березня 2035 року.

Вимогу до ОСОБА_3 про дострокове погашення заборгованості банк не направляв.

Враховуючи наведене слід зазначити, що посилання ОСОБА_3 щодо того, що строк звернення до суду за захистом порушеного права банк пропустив, оскільки він закінчився ще у грудні 2008 року, є безпідставними, оскільки ані строк дії основного договору, ані строк дії поруки не закінчився, а з вимогою до ОСОБА_3 про дострокове погашення заборгованості банк не звертався.

Матеріали справи свідчать про те, що банк звернувся до суду з позовом до поручителя саме під час дії зазначених договорів, тому шестимісячний строк не застосовується.

Таким чином, встановивши, що основне зобов'язання за кредитним договором 12006-024/07Р від 02 березня 2007 року позичальником належним чином не виконано, а поручитель зобов'язаний нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за цим договором. При цьому судом перевірено розрахунок кредитної заборгованості на дотримання вимог умов договору та закону.

Враховуючи, що рішення суду в оскаржуваній частині ухвалено на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (стаття 212 ЦПК України в редакції 2004 року), правильно встановлено характер правовідносин сторін у справі, застосовано норми матеріального права, які їх регулюють, судова колегія вважає, що підстав для його скасування або зміни не має.

Оскільки рішення суду в оскаржуваній частині є законним та обгрунтованим судові витрати між сторонами відповідно до статті 141 ЦПК України розподілу не підлягають. В іншій частині рішення суду не переглядалося.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2010 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

В іншій частині рішення суду не переглядалося.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.А. Кружиліна

ОСОБА_1

Повний текст постанови складено 13 червня 2018 року.