Справа №265/3443/18
Провадження №2-о/265/426/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О. О., за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа Маріупольське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Донецькій області,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_5, на час смерті останньої.

В обґрунтування заяви вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла її мати ОСОБА_2, яка мешкала на тимчасово окупованій території у АДРЕСА_2, проте була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1. Зазначила, що на час смерті її матері вона була також зареєстрована та проживала на тимчасово окупованій території у АДРЕСА_2. Після смерті матері заявниці необхідно вступити у спадщину після смерті матері, яка складається з недоотриманих сум пенсій ОСОБА_2 Проте, оскільки заявниця та ОСОБА_2 хоча й постійно проживали разом на час смерті останньої у смт.Старобешеве, проте були зареєстровані за різними адресами. Крім того, оскільки вони вдвох були зареєстровані та проживали на тимчасово окупованій території України, заявниця не має можливості надати нотаріусу відповідну належну довідку, яка б підтверджувала факт їхнього постійного проживання разом на час смерті ОСОБА_2, оскільки органи місцевого самоврядування у смт.Старобешеве не здійснюють свої повноваження відповідно до законодавства України. Тому для вступу у спадок після смерті матері та отримання недоотриманих нею за життя сум пенсій, заявниця вимушена звернутись із заявою про встановлення факту постійного проживання із ОСОБА_2 на час смерті останньої.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 підтвердив доводи та обставини, що викладені у заяві, просив її задовольнити.

Представник зацікавленої особи Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 08 лютого 1954 року Кіровським бюро ЗАЦС м.Сталіно, актовий запис №1605, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, в графі «батьки» зазначені: мати - ОСОБА_2.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу 04 листопада 1971 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 уклали шлюб, зареєстрований Палацом одруження м.Донецька, актовий запис № 4901. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_1.

Згідно до паспорту громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно копії паспорту громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 03.10.2017 року встановлено факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5. У резолютивній частині вказаного рішення судом зазначено, що ОСОБА_2 мешкала на тимчасово окупованій території у смт.Старобешеве, була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, проте проживала за адресою АДРЕСА_2.

Згідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серія НОМЕР_2 від 11.10.2017 року, виданого Приморським районним у м.Маріуполі відділі ДРАЦС ГТУ юстиції у Донецькій області, місцем смерті ОСОБА_2 вказано смт.Старобешеве, Старобешівського району, Донецької області.

13.05.2017 року Старобешівською лікарнею видано довідку № 55 про причину смерті ОСОБА_2

17 травня 2017 року Старобешівським районним відділом ЗАЦС видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2, згідно якого місцем смерті вказано смт.Старобешеве Старобешівського району.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в Інформаційному листі ВВСУ від 15.04.2016 року «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» (далі - Інформаційний лист ВССУ), рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданими особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку.

Допитані у судовому засідання свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зазначили, що з кінця 2013 року та до моменту смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, остання дійсно постійно проживала разом із своєї донькою ОСОБА_1 у смт.Старобешеве за місцем проживання останньої за адресою АДРЕСА_2. Оскільки ОСОБА_2 була особою похилого віку, ОСОБА_1 здійснювала за нею догляд по момент смерті.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем має для заявника важливе юридичне значення, а саме оформлення спадщини за законом.

У першу чергу право на спадкування за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини.

Враховуючи викладене суд вважає, що заявницею ОСОБА_1, яка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті її матері спадкодавця ОСОБА_2, надано докази на підтвердження факту її постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою: АДРЕСА_2, внаслідок чого дійшов висновку про задоволення її заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.293, 294, 315-318 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом із спадкодавцем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, на час відкриття спадщини (смерті останньої) ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою АДРЕСА_2.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення проголошено 12 червня 2018 року.

Суддя О.О. Костромітіна