АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1883/18 Справа № 192/1174/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі ПопазовійН.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі кредитної спілки «Союз-Дніпро» на заочне рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року по справі за позовом кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року кредитна спілка «Союз-Дніпро» звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 26 лютого 2016 року між нею та ОСОБА_2 (позичальник) був укладений кредитний договір №349/16 про надання останній кредиту в сумі 10863,00 грн. строком на 30 місяців, з 26 лютого 2016 року по 25 серпня 2018 року, а ОСОБА_2 зобовязалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно в період з 20 по 30 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається із заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Позичальник повинна була повернути 10863,00 грн. в якості отриманого кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п.4.1 кредитного договору із розрахунку 2,3% на залишок заборгованості за кредитом з наступного дня надання кредиту. Виконання зобовязань за кредитним договором забезпечувалось згідно укладеного 26 лютого 2016 року за №349/16 договору поруки, солідарною порукою фізичної особи ОСОБА_3, відповідно до умов якого поручитель відповідає по зобовязаннях позичальника за кредитним договором перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. ОСОБА_2 неналежним чином виконувала свої зобовязання по кредитному договору, не сплачувала заборгованість по кредиту, тим самим порушивши графік повернення кредиту. Станом на 17 липня 2017 року сума кредиту не повернута за плановим розрахунком і залишок заборгованості за тілом кредиту складає 9402,62 грн.; також нараховані проценти за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів в розмірі 16137,41 грн.; загальний розмір боргу становить 25540,03 грн. Тому позивач просив стягнути на свою користь солідарно з відповідачів вказану заборгованість в загальному розмірі 25540,03 грн. та судовий збір у сумі 1600,00 грн.

Заочним рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі кредитна спілка «Союз-Дніпро», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного заочного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Згідно абз. 3 п. 3 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Також п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що на підтвердження своїх позовних вимог позивачем представлено копію кредитного договору №349/16 від 26 лютого 2016 року, укладеного між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та ОСОБА_4їсівною (а.с. 5-6).

Згідно п. 1.1 зазначеного вище кредитного договору, кредитодавець зобовязується надати грошові кошти у кредит позичальникові у сумі 10863,00 грн. строком на 30 місяців з 26.02.2016 року по 25.08.2018 року, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти в день отримання грошових коштів за кредитом із розрахунку 21,76% на суму кредиту, що становить 2363,00 грн., а також проценти, нараховані згідно п. 4.2 цього договору.

Відповідно до п. 1.3 кредит надається позичальнику готівкою у касі кредитодавця або шляхом безготівкового зарахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у заяві.

Також позивачем надано копію договору поруки №349/16 від 26 лютого 2017 року, укладеного між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» (кредитодавець), ОСОБА_3 (поручитель) та ОСОБА_4їсівною (позичальник), за змістом якого поручитель добровільно бере на себе обовязок перед кредитодавцем відповідати по зобовязанням позичальника, котрі виникають з умов кредитного договору №349/16 від 26 лютого 2016 року, в повному обсязі цих зобовязань: на суму основного боргу та інших зобовязань позичальника (штрафів, пеней та інш.) (а.с. 7).

Згідно представленої копії видаткового касового ордеру №419 від 26.02.2016 року, ОСОБА_4 отримала суму коштів в розмірі 10863,00 грн. (а.с. 8).

До позовної заяви також додано розрахунок заборгованості за кредитним договором №349/16 від 26 лютого 2016 року, станом на 17.07.2017 року, відповідно до якого за вказаним договором наявна заборгованість в загальному розмірі 25540,03 грн., з яких 9402,62 грн. - тіло кредиту, 16137,41 грн. - нараховані проценти за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів в розмірі (а.с. 4).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно ч.ч. 1, 8 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З представлених позивачем доказів вбачається, що кредитний договір Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» укладено із позичальником ОСОБА_4їсівною. Із копії видаткового касового ордеру №419 від 26.02.2016 року вбачається, що грошові кошти отримувала також ОСОБА_4 (а.с. 8). Особою, що підписала текст договору поруки №349/16 від 26 лютого 2017 року (позичальник) також є ОСОБА_4 (а.с. 7).

При цьому, позов до суду Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» предявлено до відповідача позичальника ОСОБА_2, що також відповідає копії паспорта, долученої до позовної заяви (а.с. 3, 18).

Виходячи з викладеного, встановивши недоведеність позивачем факту укладення саме з відповідачем ОСОБА_2ісівною кредитного договору №349/16 від 26 лютого 2016 року; приймаючи що уваги, що зобов»язання за договором поруки є похідними від зобов»язань за договором кредиту, - місцевий суд ухвалив правомірне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Посилання апелянта на те, що неправильне написання у кредитному договорі по-батькові позичальника є технічною помилкою, а ім»я і прізвище викладені належним чином - не спростовує правильності висновку місцевого суду про недоведеність факту існування договірних правовідносин саме з відповідачкою, оскільки обов»язковою складовою імені фізичної особи, згідно паспорта громадянина України, є не тільки ім»я та прізвище, а також і по-батькові. Тексти кредитного договору, договору поруки та видатковий касовий ордер №419 від 26.02.2016 року не містять даних щодо виправлення помилок у написанні по-батькові позичальника, що стверджується копіями вказаних документів, які долучені до матеріалів справи, та не оспорюється позивачем, згідно змісту його позовної заяви та апеляційної скарги.

З представленого позивачем розрахунку заборгованості вбачається проведення оплат за користування кредитом у період з квітня по червень 2016 року включно, що, однак, не свідчить про здійснення даних платежів саме відповідачем, оскільки в розрахунку відсутня інформація про особу, яка здійснила відповідні платежі.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи правильне вирішення місцевим судом питання щодо розподілу судових витрат, колегія приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а заочного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу кредитної спілки «Союз-Дніпро» залишити без задоволення.

Заочне рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді