Справа № 216/297/17
Провадження № 2/216/394/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26.04.2018 року м. Кривий Ріг
Дніпропетровська область
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Онопченка Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Нестеренко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
На момент ДТП автомобіль Renault, номерний знак НОМЕР_1, був застрахований в ПрАТ «СК «АХА-Страхування» за договором добровільного страхування транспортного засобу № 460а5юб від 24.07.2015 року. На виконання умов договору ПрАТ «СК «АХА-Страхування» на користь ТОВ «ОТП «Лізинг» як власника автомобіля Renault, номерний знак НОМЕР_1, було виплачено страхове відшкодування в розмірі 9619,66 грн.
Таким чином, після виплати страхового відшкодування, ПрАТ «СК «АХА-Страхування» отримало право регресної вимоги до ОСОБА_1 в розмірі виплаченого страхового відшкодування.
З метою відшкодування шкоди в порядку регресу ПрАТ «СК «АХА-Страхування» звернулося до Господарського суду м. Києва з відповідною позовною заявою.
Рішенням до Господарського суду м. Києва від 25.05.2016 року з ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ПрАТ «СК «АХА-Страхування» було стягнуто страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 9 119,66 грн. (за вирахуванням франшизи 500,00 грн.).

02.06.2016 року на рахунок ПрАТ «СК «АХА-Страхування» позивачем було сплачено 9119,66 грн. ОСОБА_1 не повідомив про ДТП у встановлені строки, чим порушив право позивача прийняти участь в розслідуванні причин та обставин настання страхового випадку та встановлення розміру збитку. Про настання ДТП позивачу стало відомо після отримання претензії від ПрАТ «СК «АХА-Страхування» 29.02.2016 року.

Таким чином, оскільки позивача, як страховика, не було своєчасно повідомлено про настання страхового випадку, після виплати страхового відшкодування позивач отримав право регресної вимоги в розмірі 9119,66 грн. до відповідача. З метою врегулювання спору в досудовому порядку 02.08.2016 року позивачем було надіслано до відповідача відповідну вимогу, проте поштовий конверт з вимогою повернувся на адресу позивача в звязку з закінченням терміну зберігання.

У звязку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 9119,66 грн., а також судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не прибув, належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив, у звязку з чим судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду а також: усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, між ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» та власником автомобіля ВАЗ 21061, номерний знак 89260АН ОСОБА_3 було укладено поліс № АІ/0916944 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 6).

09.10.2015 року сталася ДПТ, за участю автомобіля ВАЗ, номерний знак 89260АН, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Renault, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.11.2015 року (а.с. 7) ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні ДТП.

Внаслідок ДТП завдано майнової шкоди власнику автомобіля Renault, номерний знак НОМЕР_1.

На момент ДТП автомобіль Renault, номерний знак НОМЕР_1, був застрахований в ПрАТ «СК «АХА-Страхування» за договором добровільного страхування транспортного засобу № 460а5юб від 24.07.2015 року.

За страховим випадком ДТП, що сталась 09.10.2015 року згідно зі страховим актом № 1.004.15.00703/VESKO24087 ВІД 18.11.2015 року було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 9619,66 грн., які були перераховані ПрАТ «СК «АХА-Страхування» на рахунки вигодонабувача (ТОВ «ОТП «Лізинг», як власника автомобіля Renault, номерний знак НОМЕР_1) відповідно до платіжного доручення № 207854 від 20.11.2015 року.

Рішенням до Господарського суду м. Києва від 25.05.2016 року (а.с. 10-13) з ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ПрАТ «СК «АХА-Страхування» було стягнуто страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 9 119,66 грн. (за вирахуванням франшизи 500,00 грн.).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Частинами 1 та 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Зазначена норма закріплена також у ст. 27 Закону України «Про страхування».

Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно зі ст. 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Встановлено, що ОСОБА_1 не повідомив про ДТП у встановлені строки, чим порушив право позивача прийняти участь в розслідуванні причин та обставин настання страхового випадку та встановлення розміру збитку.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, переконливих доказів на спростування позиції позивача відповідач суду не надав, викладені позивачем обставини знайшли своє підтвердження, позовна заява ґрунтується на законних підставах та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 38, 38-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 223, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 9119 (девять тисяч сто девятнадцять) гривень 66 (шістдесят шість) копійок.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» судовий збір в розмірі 1600,00 (одна тисяча шістсот) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

-позивач приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт», місцезнаходження: 04073, м. Київ, провулок Балтійський, буд. 20, ;

-відповідач ОСОБА_1, який народився 07.04.1990 року в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суддя Ю.В. Онопченко