Справа № 544/629/18
пров.№ 2-н/544/84/2018
У Х В А Л А

іменем України

31 травня 2018 року Пирятинський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ощинської Ю.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, -

у с т а н о в и в :

31 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3, народження 08 грудня 2003, ОСОБА_4, народження 13 травня 2005 року, ОСОБА_5, народження 08 вересня 2009 року,у розмірі 2700 ( по 900 грн кожному), щомісячно до повноліття дітей.

Згідно ч. 3 ст. 184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею сьомою Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу та відповідно до ч. 1 ст. 167 ЦПК України розгляд заяви проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Стаття 161 ЦПК України містить вичерпний перелік вимог, які можуть бути заявлені при видачі судового наказу.

При цьому, відповідно до п. 5 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Вищенаведене вказує на те, що заявник в наказаному провадженні звернулася із вимогою, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України, оскільки її вимоги про стягнення аліментів, на утримання трьох дітей у розмірі по 900 грн на кожну дитину щомісячно, є меншими ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а отже заявлені вимоги належить розглядати в порядку позовного провадження на підставі ст.ст.174-246 ЦПК.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 165 ЦПК суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього кодексу.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про неможливість видачі судового наказу по даній заяві в звязку з порушенням вимог ст.ст.161 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 160-166 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Розяснити заявнику, що, згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно ст.ст. 353, 354, п.п.п.15.5 пп. 15 п. 1 Розділу XIII (Перехідні положення) ЦПК України, ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня складання даної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.О.Ощинська