Справа № 405/966/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Деревянко А.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Кропивницький цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по процентам за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по процентам за кредитним договором від 22.11.2007 року у розмірі 4 251,76 доларів США. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.11.2007 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», який надалі був перейменований в ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 55207С39 про надання останній кредиту в сумі 26500,00 доларів США на придбання двокімнатної квартири. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався погашати кредит щомісяця рівними частинами, починаючи з наступного місяця після одержання кредиту у сумах, визначених графіком погашення кредиту (додаток №1 до кредитного договору) не пізніше 15 числа кожного місяця та сплачувати за користування кредитом відсотки у розмірі ставки Libor (12m) + 7.10 %, але не менше 12,5 % річних щомісяця не пізніше 15 числа кожного місяця, але у всякому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 21.11.2032 року (пункти 2.1., 2.4.1, 2.2.1, 2.5.1. кредитного договору). Пунктом 2.3.1. кредитного договору передбачено, що кредит надається у готівковій формі. Платежі за кредитом здійснюються у доларах США з одночасним утворенням заборгованості за кредитом на позичковому рахунку позичальника. Кредит надавався шляхом видачі готівкових коштів через касу банку (п. 2.3.2. кредитного договору). Пунктом 2.5.1 кредитного договору визначено, що позичальник сплачуватиме банку проценти за користування кредитом у розмірі, зазначеному в п. п. 2.2.1. цього договору, у валюті кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язань сторони уклали іпотечний договір від 22.11.2007 року №55207Z39, що був посвідчений 22.11.2007 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером 2599. Згідно з умовами іпотечного договору в забезпечення вимог іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору, в заставу оформлено двокімнатну квартиру за номером 2, яка знаходиться в м. Кіровограді по вул. Інтернаціональній в будинку під номером 41А, заставною вартістю 136400,00 грн.

Також в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором з ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 55207Р2 від 22.11.2007 року. Згідно умов якого поручитель зобовязаний у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобовязання та/або в разі виникнення у кредитора права вимагати обовязкового дострокового виконання основного забовязання погасити, без будь-яких заперечень, заборгованість позивальника перед кредитором у повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Включаючи проценти, пеню за несвоєчасне виконання зобовязання, відшкодування збитків.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором банк був змушений звернутися з позовною заявою до суду за захистом своїх прав. Так, 18.02.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда у справі № 2-467/10 за позовом ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту було ухвалено рішення, яким з останніх на користь банку солідарно стягнуто 265707 грн. 85 коп.

13.09.2010 року на виконання вказаного рішення суду Ленінським районним судом міста Кіровограда видано виконавчий лист. 20.09.2010 року відкрито виконавче провадження, по якому заборгованість з відповідачів стягнута лише частково в сумі 111 031 грн. 07 коп. за рахунок продажу іпотечного майна. Таким чином, стягнута заборгованість за кредитним договором відповідачем до теперішнього часу в повному обсязі не погашена рішення суду не виконано.

Пунктом 6.1 кредитного договору №55207С39 від 22.11.2007 року передбачено, що договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору.

Відповідно до п. 2.5 кредитного договору позичальник сплачуватиме банку проценти за користування кредитом у розмірі зазначеному в п.2.2.1 кредитного договору, а саме Libor (12m) + 7,10 %, але не менше 12,5 % річних у валюті кредиту. Так, за кредитним договором продовжують нараховуватися проценти, станом на 02.02.2018 року існує заборгованість по процентам у розмірі 4 251,76 доларів США.

За таких обставин, просить солідарно стягнути з відповідачів вказану заборгованість за процентами та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 21.02.2018 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження. Учасникам справи роз'яснено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Копія ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду з копією позовної заяви та доданими до неї документами були направлені по місцю проживання відповідачів зареєстрованому у встановленому законом порядку.

Станом на 17.04.2018 року відзиву на позовну заяву від відповідачів до суду не надійшло.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.11.2007 року між АТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №55207С39 за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 26500,00 доларів США строком до 21.11.2032 року із сплатою річної відсоткової ставки, яка визначається як LIBOR/12m=7,10%, але не менше 12,5% річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту.

22.11.2007 року між АТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 55207Р2 за умовами якого ОСОБА_2 зобовязався у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобовязання та/або в разі виникнення у кредитора права вимагати обовязкового дострокового виконання основного зобовязання погасити, без будь-яких заперечень, заборгованість позивальника перед кредитором у повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, пеню за несвоєчасне виконання зобовязання, відшкодування збитків.

Позичальник умови договору виконувала неналежним чином.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.02.2010 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» солідарно стягнуто заборгованість за кредитом в розмірі 265 707, 85 грн.

Рішення суду не виконано в повному обсязі, тому продовжувались нараховуватись відсотки за користування кредитними коштами.

Станом на 02.02.2018 заборгованість відповідачів по процентам становить 4251,76 долар США, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За правилом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 2.2.1. договору передбачено, що позичальник щомісячно сплачуватиме банку проценти за користування кредитом у валюті кредиту у розмірі процентної ставки LIBOR/12m=7,10%, але не менше 12,5% річних.

Позивач виконав свої зобовязання в повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_1 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором.

Відповідач не виконала свої зобовязання, в звязку з чим виникла заборгованість.

Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 ЦК України, що узгоджується з правовою позицією ВСУ № 6-157цс16.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи укладений 22.11.2007 року між АТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_2 договір поруки № 55207Р2, поручитель ОСОБА_2 є солідарним боржником та відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату процентів.

За таких обставин проценти нараховані за період з 01.01.2010 року по 02.02.2018 у розмірі 4251,76 доларів США підлягають стягненню з солідарних боржників на користь кредитора.

Надання кредитних коштів здійснювались у доларах США шляхом видачі готівкових копій через касу з одночасним створенням заборгованості за кредитом на позичковому рахунку позичальника, згідно з п. 2.3 кредитного договору.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборгованість відповідачів становить 4251,76 доларів США, що в еквіваленті до української гривні, за офіційним курсом на 16.04.2018 року (1 дол. США / 26,12 грн.), становить 111 055,97 грн.

Відповідно до положень частини 2 статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок та правила використання іноземної валюти на території України на сьогодні встановлені Декретом від 19 лютого 1993 р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Правилами використання готівкової іноземної валюти на території України (затверджено постановою Правління Національного банку України від 30 травня 2007 р. № 200; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 червня 2007 р. за № 656/13923), Положенням про порядок здійснення операцій з чеками в іноземній валюті на території України (затверджено постановою Правління НБУ від 29 грудня 2000 р. № 520; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 лютого 2001 р. за № 152/5343) та іншими документами.

Отже, за висновком ВССУ (справа № 754/12040/15-ц), чинному законодавству України не суперечить стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.

Тому заборгованість за процентами підлягає стягненню у валюті договору.

Відповідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведені позовні вимоги, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати стягнення заборгованості за процентами в сумі 4251,76 доларів США, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. За наведених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Крім цього, відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в сумі 1778,72 грн. на користь позивача по 889,36 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по процентам за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (25006, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1), ОСОБА_2 (25006, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2) на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (01000, м. Київ, вул. Антоновича, 127, , філія АТ «Укрексімбанк» у м. Кропивницькому, 25006, м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 16, к. 1) заборгованість по процентам за кредитним договором №55207С39 від 22.11.2007 року в розмірі 4 251,76 доларів США, (що в еквіваленті до української гривні, за офіційним курсом на 16.04.2018 року, становить 111 055 грн. 97 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 (25006, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1), ОСОБА_2 (25006, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2) на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (01000, м. Київ, вул. Антоновича, 127, , філія АТ «Укрексімбанк» у м. Кропивницькому, 25006, м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 16, к. 1) судовий збір у розмірі 1778,72 грн. по 889,36 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено 23.04.2018 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний