Провадження №2/389/1162/17
Рішення

іменем України

4 червня 2018 року Знамянський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Солонько К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знамянка Кіровоградської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном та поділ житлового будинку в натурі, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності,

за участю: позивача, відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1, його представника ОСОБА_3; відповідача, позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_2, його представника - ОСОБА_4,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди в користуванні нерухомим майном житловим будинком з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області, частка якого належить йому, шляхом надання вільного доступу до будинку та подвіря вказаного будинку, зобовязавши ОСОБА_2 надати ключі від будинку та прибрати собаку; поділити вказаний житловий будинок між власниками та виділити ОСОБА_1 у власність: коридор «1-1» площею 7,60 кв. м., комору «1-2» площею 2,80 кв. м., кухню «1-3» площею 6,90 кв. м., житлову кімнату «1-7» площею 9,60 кв. м., коридор «1-8» площею 7,27 кв. м. та господарсько-побутові будівлі та споруди, а саме літню кухню літ. «Е», сарай літ. «З», туалет літ. «К».

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що з 21.06.2017 він є власником 9/20 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області. Іншим співвласником даного будинку є відповідач - ОСОБА_2, який з серпня місяця 2016 року по теперішній час перешкоджає йому користуватися належною йому часткою житлового будинку. Перешкоджання в користуванні полягає в тому, що відповідач не пускає його до житлового будинку, змінив замки на вхідних дверях та завів у подвір'ї собаку, у зв'язку з чим, він не може користуватися належним йому майном. Також між ними, як співвласниками, виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна, а також угоди про спосіб виділення в натурі його частки зі спільного володіння не досягнуто. Частка, яку він просить йому виділити, є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий. При виділенні в натурі частки із спільної часткової власності, право спільної часткової власності припиняється. Виходячи з технічної документації на будинок, обставин при яких були побудовані та придбані будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, вважає, що частка, яку він просить виділити, повинна складатися з коридору «1-1» площею 7,60 кв. м., комори «1-2» площею 2,80 кв. м., кухні «1-3» площею 6,90 кв. м., житлової кімнати «1-7» площею 9,60 кв. м., коридору «1-8» площею 7,27 кв. м. та господарсько-побутових будівель та споруд, а саме літньої кухні літ. «Е», сараю літ. «З», туалету літ. «К». Викладені обставини змусили його звернутися до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 26.12.2017 за клопотанням ОСОБА_1 витребувано зі Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області матеріали цивільної справи №2-190/1985 та матеріали провадження №2-а/389/25/15 (ЄУН 389/1190/15-а); витребувано в приватного нотаріуса Знам'янського міського нотаріального округу ОСОБА_5 належним чином завірену копію спадкової справи №06-2016, що заведена після смерті ОСОБА_6, померлої 10.01.2016; витребувано в Знам'янському ВП ГУНП в Кіровоградській області матеріали перевірки звернення ОСОБА_6 до відділу поліції 13.10.2014, реєстраційний номер заяви 5716; витребувано в Знам'янському ВП ГУНП в Кіровоградській області матеріали перевірки звернення ОСОБА_1 до відділу поліції 31.08.2016 реєстраціний номер заяви 6399.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовна заява не підлягає задоволенню за наступних підстав. Щодо позовної вимоги про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном - житловим будинком з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області, то позивачем ОСОБА_1 не додано до позовної заяви будь-яких переконливих доказів наявності таких перешкод. Так, рішенням Знамянського районного народного суду Кіровоградської області від 13.08.1985 року у справі №2-190/1985 визнано право власності за ОСОБА_7 на 3/5 частини житлового будинку, а за ОСОБА_8 визнано право власності на 2/5 частини даного житлового будинку. Право власності на земельну ділянку за вказаною адресою ні ОСОБА_7, ні ОСОБА_8 у встановленому законом порядку не набувалося. Між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 24.02.2016 укладено договір дарування, за яким, ОСОБА_2 отримав у власність 2/5 частини зазначеного житлового будинку, його право власності зареєстровано у встановленому законом порядку. Тобто, щодо вказаних 2/5 частин будинку не можуть бути заявлені вимоги про виділення частки в натурі чи усунення перешкод у користуванні. ОСОБА_6 померла 10.01.2016. Спадщина після її смерті складалася з 3/5 частин вказаного житлового будинку. ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/20 частки житлового будинку з 3/5 частин будинку, які належали ОСОБА_6 Його право власності на ці 3/20 частки зареєстровано у встановленому законом порядку. Всього йому належить 11/20 часток спірного житлового будинку, на 9/20 з яких ОСОБА_1 ніякого права не має й мова про усунення перешкод у користуванні може йти лише про ту частину будинку 3/5, яка належала ОСОБА_6 до її смерті і була успадкована ОСОБА_2 та ОСОБА_1 У частині будинку, яка належала ОСОБА_6 до її смерті і була успадкована ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ОСОБА_2 не проживав, ключів від цієї частини будинку не має і тому усунути будь-які перешкоди ОСОБА_1 у користуванні цією частиною будинку можливості не має. Що стосується перешкод, які створює собака, то ОСОБА_1 не подано жодних доказів того, що собака хоч якимось чином перешкоджає доступу до тієї частини будинку, на доступ до якої ОСОБА_1 має право. Щодо позовної вимоги про поділ житлового будинку, то в порядку спадкування ОСОБА_1 отримав право власності на 9/20 часток житлового будинку з тих 3/5 частин, які належали ОСОБА_6 на час її смерті. Тобто, мова може йти про поділ між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у натурі лише тієї частини будинку, яка включає кімнату «1-7» площею 9,6 кв. м., кухню «1-3» площею 6,9 кв. м., веранду «а» та «а-1» площею 7,27 кв. м. (на плані будинку - стор. 3 технічного паспорту позначено наступним чином: приміщення веранда «а» - «1-1» площею 7,6 кв. м. та приміщення «1-2» площею 2,8 кв. м., веранда «а-1» - приміщення «1-8» площею 7,27 кв. м.). Таким чином, ОСОБА_1 ставить позовну вимогу про виділення йому у власність у натурі всієї частини будинку, яка ними успадкована після смерті ОСОБА_6, тобто дана позовна вимога є вимогою про безпідставне позбавлення права власності на отримане ОСОБА_2 у спадщину майно у вигляді 3/20 часток спірного будинку. Дана позовна вимога не може бути задоволена з огляду на її повну невідповідність цивільному законодавству та ч.1, ч.4 ст.41 Конституції України. Доказів можливості поділу в натурі частини будинку, яка включає кімнату «1-7» площею 9,6 кв. м., кухню «1-3» площею 6,9 кв. м., веранду «а» та «а-1» площею 7,27 кв. м. (на плані будинку - стор. 3 технічного паспорту позначено наступним чином: приміщення веранда «а» - «1-1» площею 7,6 кв. м. та приміщення «1-2» площею 2,8 кв. м., веранда «а-1» - приміщення «1-8» площею 7,27 кв. м.) та належала ОСОБА_6 до її смерті ОСОБА_1 не надано. Крім того, будівлі - літня кухня літ. «Е» та сарай літ. «З», а також туалет літ. «К» не можуть бути виділені в натурі ОСОБА_1 у порядку поділу житлового будинку в натурі, оскільки в їх спільній частковій власності дані будівлі не перебувають, що підтверджується наявними у справі доказами - витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №90126857 від 21.06.2017, №78545635 від 20.01.2017 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №53963858 від 20.02.2016, а також свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21.06.2017 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.01.2017. За таких обставин вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі задоволенню не підлягають.

У відповіді на відзив ОСОБА_1, крім викладених у позовній заяві обставин, зазначив, що згідно з актом обстеження присадибної земельної ділянки по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області від 04.09.2014: ...громадянином ОСОБА_8 здійснено будівництво гаражу та сараю на суміжній земельній ділянці, яка належить громадянці ОСОБА_6...». Відповідно до рішення Знам'янського міськнарсуду від 11.01.1984 року: «...земельну ділянку і двір розділити між сторонами згідно з запропонованою експертизою варіантом розподілу...», за яким ОСОБА_6 відійшла частка земельної ділянки та на межі був поставлений паркан, після чого ОСОБА_8 здійснено будівництво гаражу та сараю на суміжній земельній ділянці, яка належить ОСОБА_6. У звязку з чим, ОСОБА_1 просив його позовні вимоги задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав до суду заперечення на відповідь на відзив ОСОБА_1 У своєму запереченні ним викладено обставини, аналогічні обставинам, що були ним викладені у відзиві.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 12.02.2018 подав до суду від імені ОСОБА_2 зустрічну позовну заяву, яка зареєстрована за номером провадження №2/389/109/18 (ЄУН 389/306/18), в якій він просить суд визнати за ОСОБА_2 право власності на будівлі літньої кухні з прибудовою (літ. «Е» та літ. «е») та гараж літ. «З» за технічним паспортом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, які знаходяться в домоволодінні по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності прийнято ухвалою суду від 01.03.2018 та об'єднано в одне провадження з первісною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном та поділ житлового будинку в натурі.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви зазначено, що домоволодіння по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області перебувало в спільній сумісній власності батьків сторін ОСОБА_8 та ОСОБА_8 (у другому шлюбі ОСОБА_6) Є.Г., та набуте ними під час шлюбу. В подальшому батьки розірвали шлюб і спільне майно було розподілене між ними в судовому порядку рішенням Знамянського районного народного суду Кіровоградської області від 13.08.1985 у справі №2-190/1985. Даним рішенням суду визнано право власності за ОСОБА_7 на 3/5 частини житлового будинку по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області та виділено в натурі частину будинку, яка включає кімнату «1-7» площею 9,6 кв. м., кухню «1-3» площею 6,9 кв. м., веранду «а» та «а-1» площею 7,27 кв. м. (на плані будинку - стор. 3 технічного паспорту позначено наступним чином: приміщення веранда «а» - «1-1» площею 7,6 кв. м. та приміщення «1-2» площею 2,8 кв. м., веранда «а-1» - приміщення «1-8» площею 7,27 кв. м.). Крім того, цим же рішенням суду визнано право власності за ОСОБА_7 на сарай «б» та половину паркану, що прилягає до її частини будинку. Водогін залишено в спільному користуванні ОСОБА_7 та ОСОБА_8, прибудинкову земельну ділянку та двір розділено у відповідності з пропозиціями експерта. За ОСОБА_8 визнано право власності на 2/5 частини житлового будинку, розташованого за вказаною адресою, та виділено в натурі частину будинку, яка включає кімнату «1-6» площею 10,2 кв. м., кімнату «1-5» площею 7,3 кв. м., частину веранди «а-1» площею 11,6 кв. м. (на плані будинку - стор. 3 технічного паспорту позначено наступним чином: приміщення частина веранди «а-1» площею 11,6 кв. м. - «1-9» площею 11.6 кв. м.). Крім того, за ОСОБА_8 визнано право власності на гараж «В» та погріб «Д» і половину паркану, що прилягає до його частини будинку. Право власності на земельну ділянку за даною адресою ні ОСОБА_7, ні ОСОБА_8 у встановленому законом порядку не набувалося. Таким чином, батьки сторін набули права спільної часткової власності на даний будинок. У подальшому сарай «б», що був виділений у власність ОСОБА_7 було знесено за взаємною згодою співвласників будинку. ОСОБА_8 28.04.1994 у встановленому законом порядку в управлінні головного архітектора м.Знамянка було отримано дозвіл на будівництво сараю, який у подальшому було переобладнано в літню кухню з прибудовою) - літ. «Е» та літ. «е» та гаражу - літ. «З». Всі роботи по спорудженню вказаних будівель виконувалися на законних підставах кошти ОСОБА_2, оскільки в той час він проживав у частині будинку, яка належала на праві спільної часткової власності його матері - ОСОБА_7, і за згодою співвласників домоволодіння. Під час здійснення будівництва ОСОБА_7 проживала у другого чоловіка в Олександрівському районі Кіровоградської області - з 20.12.1991 по 25.11.2003. Вказані обставини були встановлені судом і викладені в судовому рішенні Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.02.2015 у справі провадження №2/389/1217/14 (ЄУН 389/5367/14-ц), а тому, відповідно до положень ч.4, ч.5 ст.82 ЦПК України, не потребують доказування. Таким чином, є доведеним те, що будівлі літньої кухні з прибудовою - літ. «Е» та літ. «е» та гаражу - літ. «З» самочинним будівництвом не є і споруджені ОСОБА_2 за власні кошти. Між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 24.02.2016 укладено договір дарування, за яким ОСОБА_2 отримав у власність 2/5 частини вказаного житлового будинку. Його право власності на 2/5 частини будинку зареєстровано в установленому законом порядку. Таким чином, з моменту укладення договору дарування спірний будинок перейшов у спільну часткову власність ОСОБА_2 та його матері ОСОБА_6 Тобто, на належні ОСОБА_2 2/5 частини будинку не можуть бути будь-ким, крім власника, заявлені вимоги про виділення частки в натурі чи усунення перешкод у користуванні. Їх мати ОСОБА_6 померла 10.01.2016. ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/20 частки житлового будинку (з 3/5 частин цього будинку). Його право власності на вказані 3/20 частки зареєстровано в установленому законом порядку. Таким чином, 3/5 частини спірного будинку перейшли в порядку спадкування в спільну часткову власність ОСОБА_2 та його брата ОСОБА_1 Відповідно, до їх спільного користування перейшла й частина земельної ділянки, що була передана в користування ОСОБА_7 рішенням Знамянського районного народного суду Кіровоградської області від 13.08.1985 у справі №2-190/1985, і на якій розташоване майно, що перебуває у їх спільній частковій власності. Таким чином, спірні споруди літня кухня з прибудовою - літ. «Е» та літ. «е» та гараж - літ. «З», що створені за кошти ОСОБА_2, перебувають на земельній ділянці, якою він має право користуватися. Враховуючи вимоги ст.331 ЦК України, представник просив визнати за ОСОБА_2 право власності на новостворене нерухоме майно, оскільки будівництво вже завершено.

Ухвалою суду від 01.03.2018 за клопотанням представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 витребувано зі Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області матеріали цивільної справи №2/389/1217/14 (ЄУН 389/5367/14-ц) за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про усунення перешкод у здійсненні власником права користування майном.

ОСОБА_1 подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому, крім викладених у первісній позовній заяві та відповіді на відзив обставин, зазначив, що вимоги ОСОБА_2 щодо визнання права власності на вказані в зустрічній позовній заяві будівлі є незаконними, необґрунтованими та безпідставно предявленими, оскільки ОСОБА_2 не надав належних та допустимих доказів для обґрунтування вказаних вимог, а також не надав відповідного правового обґрунтування своїх вимог, а тому ОСОБА_2 необхідно відмовити в задоволенні його вимог у повному обсязі, а первісний позов задовольнити в повному обсязі. Крім того, вказав, що зазначені будівлі є самочинним будівництвом, а тому право власності на них у ОСОБА_2 не виникає в силу ст.376 ЦК України, оскільки він не мав права забудовувати земельну ділянку, яка йому не належить.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав до суду відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 У своїй відповіді ним викладено обставини, аналогічні обставинам, що були викладені в зустрічній позовній заяві.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подав до суду заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву. В своєму запереченні, крім викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву обставин, він вказав, що в дозволі від 28.04.1993 №327 зазначено наступне: «… Дозволити ОСОБА_8 будівництво зблокованих сараю та гаражу розміром 4,0х10,0 м. по вул.Польова,72 …», у той час як згідно з технічним паспортом 1983 року, погашеного 10.05.2012, спірний сарай літ. Е вказаний на плані присадибної ділянки під літ. Б, а також поряд вказана прибудова літ. б та гараж літ. В, які не є зблокованими та перевищують вказану в дозволі площу та вже існували на час отримання дозволу, що вказує на грубе порушення правил будівництва.

Позивач, відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги первісного позову підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в ньому обставини; у задоволенні зустрічного позову просили відмовити.

Відповідач, позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_4 у судовому засіданні в задоволенні первісного позову просили відмовити; вимоги зустрічного позову підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1, його представника ОСОБА_3; відповідача, позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_2, його представника - ОСОБА_4 та покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи та інші письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 26.03.1984, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу, після чого колишній дружині присвоєно прізвище ОСОБА_9 (а.с.58 зворот том №1). Під час подружнього життя в них народилося двоє синів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що вбачається зі свідоцтв про їх народження (а.с.58, 66 том №1).

За позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про поділ житлового будинку Знамянським районним народним судом Кіровоградської області 13.08.1985 у справі №2-190/1985 ухвалено рішення про задоволення позову. Даним рішенням суду за ОСОБА_7 визнано право власності на 3/5 частини домоволодіння на загальну суму 3581 руб. по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області та в порядку поділу передано їй в натурі другу частину будинку, яка складається з кімнати 1-7 площею 7,27 кв. м., сараю «б», половини огорожі до її частини будинку, зобовязавши її зробити дверний отвір №3, закрити дверний отвір з кімнати 1-7 в кімнату 1-6, зробити перегородку №5 у веранду «а-1» площею 19,3 кв. м., а всього на суму 182 руб., як зазначено у висновку експертизи; ОСОБА_8 на праві власності залишено 2/5 частини будинку на загальну суму 2615 руб. та в порядку поділу передано йому в натурі першу частину будинку, яка складається з кімнати 1-6 площею 10,2 кв. м., кімнати 1-5 площею 7,3 кв. м., з веранди «а-1» передати її частину площею 11,6 кв. м., гаражу «В», погребу «Д», половини огорожі, що прилягає до його частини будинку, зобовязавши його також зробити два дверних отвори /1та2/ у веранді «а-1» з кімнати 1-5 у веранду «а-1», зробити опалювальне вогнище в кімнаті 1-5 та оздоблювальні роботи, а всього на суму 308 руб.; водопровід залишено сторонам у загальному користуванні, земельну ділянку та двір розділити між сторонами відповідно до запропонованого експертизою варіантом поділу згідно з рішенням Знамянського міськнарсуду від 11.01.1984; стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 грошову компенсацію за різницю у вартості частин будинку та вартості ремонтних робіт у сумі 609 руб. (а.с.15-16 том №1). Реєстраційне посвідчення від 20.03.2000 посвідчує те, що 3/5 частини домоволодіння по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області зареєстровано за ОСОБА_7 на праві особистої власності на підставі рішення Знамянського районного народного суду Кіровоградської області від 13.08.1985 (а.с.14 том №1). Матеріали цивільної справи №2-190/1985 знищено, про що зазначено в листі Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.01.2018 №389/3021/17/1020/18 (а.с.105 том №1).

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу, ОСОБА_9 20.12.1991 уклала шлюб, після чого їй присвоєно прізвище ОСОБА_6 (а.с.59 том №1). З акту від 12.02.2017 вбачається, що ОСОБА_6 проживала ІНФОРМАЦІЯ_3 та в 1986 році знесла непридатний для користування старий сарай (5,90х8,16); з 1986 року по 1989 рік поруч побудувала новий сарай (6,0х8,0), який потім облаштувала під літню кухню (а.с.25 том №1). Згідно зі свідоцтвом про смерть, ОСОБА_6 померла 10.01.2016 (а.с.32 том №1).

З матеріалів спадкової справи, заведеної нотаріусом після смерті ОСОБА_6, померлої 10.01.2016, встановлено, що 21.10.2003 ОСОБА_6 заповіла належну їй на праві приватної власності частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області ОСОБА_2 Проте, 11.02.2015 ОСОБА_6 складено новий заповіт, за яким вона все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1, а в разі його смерті до відкриття спадщини або неприйняття ним спадщини, або його відмови від спадщини чи усунення його від права на спадкування, - ОСОБА_10 У встановлений законом строк із заявами про прийняття спадщини звернулися два сини померлої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 За заявами спадкоємців, ОСОБА_2 20.01.2017 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі за №67; ОСОБА_1 21.06.2017 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстровано в реєстрі за №583 (а.с.47-104 том №1).

Дозвіл на спорудження зблокованих сараю та гаражу розміром 4,0х10,0 м по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області надавався 28.04.1993 на імя ОСОБА_8, про що свідчить сам дозвіл, архівний витяг з рішення виконавчого комітету Знамянської міської ради народних депутатів Кіровоградської області від 28.04.1993 №327, пунктом 22 якого надано вказаний дозвіл, та лист управління містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Знамянської міської ради Кіровоградської області від 20.02.2018 №71-02.16 (а.с.148, 149, 215 том №1).

Крім того, з мотивувальної частини рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.02.2015 у справі провадження №2/389/1217/14 (ЄУН 389/5367/14-ц), яким у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про усунення перешкод у здійсненні власником права користування майном, відмовлено, вбачається, що будівництво гаражу та сараю здійснювалося ОСОБА_8 за наявності всіх необхідних дозволів, тобто він не здійснював самочинного будівництва (а.с.166-167 том №1). Крім того, з досліджених матеріалів даної цивільної справи встановлено, що земельну ділянку загальною площею 500 кв. м. виділено в натурі ОСОБА_8 у користування для індивідуального будівництва, про що складено акт від 06.01.1958. За договором від 04.08.1959 вказану земельну ділянку передано ОСОБА_8 у безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку.

Під час розгляду справи досліджено матеріали адміністративної справи провадження №2-а/389/25/15 (ЄУН 389/1190/15-а) за позовом ОСОБА_6 доЗнамянської міської ради Кіровоградської області, третя особа ОСОБА_8, про скасування п.22 рішення виконавчого комітету Знамянської міської ради народних депутатів Кіровоградської області від 28.04.1993 №327, яким ОСОБА_8 надано дозвіл на спорудження зблокованих сараю та гаражу розміром 4,0х10,0 м, як незаконний. Ухвалою Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.04.2015 даний адміністративний позов залишено без розгляду. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.08.2015 ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

У листі Знам'янського міжміського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» від 26.08.2016 №700 зазначено, що 3/5 частини домоволодіння по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області зареєстровано за ОСОБА_7, яка померла 10.01.2016, на підставі рішення суду від 13.08.1985; 2/5 частини належить ОСОБА_8 на підставі рішення суду від 13.08.1985 та ухвали Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.11.2014. Станом на 11.05.2012 самочинно побудованих будівель, прибудов, перебудов, добудов, перепланувань не виявлено. Загальна площа будинку 63,3 кв. м., житлова площа 19,80 кв. м. Майно складається з: житлового будинку А, веранди а, веранди а1; господарсько-побутових будівель та споруд: гараж В, вбиральня Г, погріб Д, паркан N, водогін в. ОСОБА_7 належить 3/5 частини житлового будинку «А», веранди а, веранди а1 площею 7,27 кв. м. (коридор 1-8), 1-1 коридор площею 7,60 кв. м., 1-2 комора площею 2,80 кв. м., які знаходяться у веранді а,1-3 кухня площею 6,90 кв. м., 1-7 ж/кімната площею 9,60 кв. м. Загальна площа 34,20 кв. м., житлова площа 9,60 кв. м. Сарай б знесений. ОСОБА_8 побудована літня кухня Е, прибудова е до літньої кухні, гараж Ж, сарай З, вбиральня К на земельній ділянці, яка за рішенням Народного суду міста Знамянка Кіровоградської області від 11.01.1984 була наділена ОСОБА_7 (а.с.20 том №1).

Договір дарування частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами від 24.02.2016, що укладений дарувальником ОСОБА_8 та обдаровуваним ОСОБА_2, та інформаційна довідка з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 25.02.2016 свідчать про те, що ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності є власником 2/5 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області (а.с.132-133, 135 том №1).

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.01.2017 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.01.2017 вбачається, що ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить 3/20 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області (а.с.134, 136 том №1).

Зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.06.2017 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.06.2017 вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 9/20 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області (а.с.6, 7 том №1).

Технічний паспорт на житловий будинок (домоволодіння) по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області, що був зареєстрований 24.08.1959, погашено 10.05.2012, що вбачається з копії даного технічного паспорту (а.с.213-214 том №1).

З технічного паспорту на житловий будинок за господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області та листа Знам'янського міжміського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» від 10.07.2017 №406 встановлено, що 9/20 часток даного будинку належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.06.2017; 3/20 частки належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.01.2017; 2/5 частини належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 24.02.2016. Станом на останню поточну інвентаризацію 10.05.2012 самочинно побудованих будівель, прибудов, перебудов, добудов, перепланувань не виявлено. Загальна площа будинку 63,3 кв. м., житлова площа 19,80 кв. м. Майно складається з: житлового будинку А, веранди а, веранди а1; господарсько-побутових будівель та споруд: гараж В, вбиральня Г, погріб Д, літня кухня Е, прибудова е, гараж Ж, сарай З, вбиральня К, водогін в, паркан N. Інвентаризаційна вартість майна складає 105491 грн. (а.с.8-11, 12, 13 том №1). У листі Знам'янського міжміського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» від 12.03.2018 №176, крім вищезазначених відомостей, вказано, що ОСОБА_8 на підставі дозволу, виданого головним архітектором міста Знамянка на виконання будівельних робіт господарських будівель, що був виданий на підставі рішення виконавчого комітету Знамянської міської ради від 28.04.1993 №327, побудована літня кухня Е, прибудова до літньої кухні е, гараж Ж, сарай З, вбиральня К, на земельній ділянці, яка за рішенням народного суду міста Знамянка Кіровоградської області від 11.01.1984 була наділена ОСОБА_7, за замовленням якої від 26.04.2012 №487 про здійснення поточної інвентаризації та реєстрацію рішення Знамянського районного суду Кіровоградської області від 13.08.1985 щодо визнання за нею 3/5 частин житлового будинку в порядку поділу нерухомого майна, було зроблено поточну інвентаризацію нерухомого майна та внесено в технічний паспорт всі побудовані будівлі та споруди. Право власності на побудовані господарсько-побутові будівлі літ. Е, літ. е, літ. З, літ. Ж не реєструвалося (а.с.219 том №1).

З матеріалів інвентаризаційної справи на житловий будинок по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області встановлено, що 08.02.1984 земельна ділянка за даною адресою розділена на дві частини по 414 м. кв. кожному співвласнику, на той час ОСОБА_8 та ОСОБА_7, та встановлено межові знаки, які розмежовують земельну ділянку згідно з доданою схемою. ОСОБА_8 28.04.1993 дозволено будівництво зблокованого сараю та гаражу розміром 4.0х10.0 м. Ухвалою Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.11.2014 №2-р/389/5/14 (ЄУН 389/4713/14-ц) розяснено рішення Знам'янського районного суду Кіровоградської області від 13.08.1985, за яким, фактично за ОСОБА_8 визнано право власності на його частину домоволодіння за вищезазначеною адресою (а.с.7-32 том №2).

Досліджені в судовому засіданні матеріали №3846, які зареєстровані Знамянським МВ УМВС України в Кіровоградській області в ЖЕО за №5716 від 13.10.2014, висновок про результати розгляду повідомлення ОСОБА_6 від 13.10.2014 та лист від 15.10.2014 свідчать про те, що ОСОБА_6 зверталася до Знамянського МВ УМВС України в Кіровоградській області щодо вчинення приблизно о 14 годині 00 хвилин 12.10.2014 її сином ОСОБА_2 з нею сварки з приводу сплати йому коштів за половину домоволодіння по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області. За результатами розгляду матеріалів складено висновок, який направлено до архіву, оскільки в даному випадку відсутні ознаки будь-якого кримінального чи адміністративного правопорушення (а.с.17, 18 том №1).

ОСОБА_1 25.02.2015 звертався до Знамянського ВП ГУНП в Кіровоградській області із заявою з приводу погроз його брата ОСОБА_2 на адресу їх матері ОСОБА_6 щодо складення заповіту на їх будинок по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області, що вбачається з листа від 19.02.2018 №1726/115-18. Відомості про результати розгляду даного звернення матеріали справи не містять (а.с.150 том №1).

З копії матеріалу №3297, зареєстрованого Знамянським ВП ГУНП в Кіровоградській області в ЖЕО за №4987 від 07.07.2016, встановлено, що ОСОБА_2 07.07.2016 подав до відділу поліції заяву про те, що приблизно о 20 годині 00 хвилин 06.07.2016 по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області ОСОБА_1 у словесній формі погрожував йому фізичною розправою, а також погрожував отруїти собаку та пошкодити майно. За результатами розгляду матеріалів складено висновок, який направлено до архіву, оскільки в даному випадку не вбачаються ознаки будь-якого кримінального чи адміністративного правопорушення (а.с.61-63 том №2).

Досліджені в судовому засіданні матеріали №4233, які зареєстровані Знамянським ВП ГУНП в Кіровоградській області в ЖЕО за №4233 від 26.08.2016, висновок про результати розгляду повідомлення ОСОБА_1 від 26.08.2016 та лист Знамянського ВП ГУНП в Кіровоградській області підтверджують те, що ОСОБА_1 звертався до відділу поліції із заявою про те, що його брат ОСОБА_2 о 19 годині 30 хвилин 06.07.2016 перешкоджав йому потрапити до будинку по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області, в якому йому належить 3/5 частини, яку він отримав у спадщину від матері; ОСОБА_2 змінив замок на вхідних дверях даного будинку. За результатами розгляду матеріалів складено висновок, який направлено до архіву, оскільки в даній події не вбачаються ознаки будь-якого кримінального та адміністративного правопорушення, а вбачаються ознаки цивільно-правових відносин (а.с.21 том №1).

Фототаблиця від 11.01.2018, яка містить фото №1, №2 та №3, підтверджує те, що при вході в домоволодіння по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області встановлена будка, в якій на ланцюгу утримується собака на привязі (а.с.107 том №1). У листі від 26.08.2016, адресованому ОСОБА_2, ОСОБА_1 вимагав усунути перешкоди в користуванні спадковим майном, щодо якого ним оформлюються правовстановлюючі документи (а.с.23 том №1). Даний лист отриманий ОСОБА_2 08.09.2016, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.24 том №1).

Під час розгляду справи за клопотаннями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судом допитані в якості свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 Покази зазначених свідків щодо того, хто саме будував спірні господарсько-побутові будівлі, а саме літню кухню з прибудовою (літ. «Е» та літ. «е») та гараж літ. «З», не можуть бути обєктивно взяті судом до уваги, оскільки з їх змісту не можливо встановити дані, на підставі яких суд повинен встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, з огляду на те, що покази одних свідків спростовують та суперечать показам інших свідків.

Тож, під час розгляду справи встановлено, що житловий будинок по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області у 1985 році поділений між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 по 2/5 та 3/5 частини відповідно. Непридатний до використання сарай «б», право власності на який було визнано за ОСОБА_6, знесений нею в 1986 році. Право власності на земельну ділянку за даною адресою ні ОСОБА_7, ні ОСОБА_8 у встановленому законом порядку не набувалося, тобто вони були користувачами даної земельної ділянки. На час розгляду справи власником 2/5 частин даного будинку є ОСОБА_2 Також, він є власником 3/20 часток з 3/5 частин спірного будинку. ОСОБА_1 є власником 9/20 часток з цих 3/5 частин будинку. Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками 3/5 частин будинку, які є виділені в натурі та відокремлені парканом від інших 2/5 частин. Про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, співвласники на час розгляду справи не домовилися.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном суд відзначає наступне.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 своєї постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 №5, застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57-59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

ОСОБА_1 доведено, що він на законних підставах є власником 9/20 часток житлового будинку по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської областіз 3/5 частин, які на день смерті належали ОСОБА_6 Однак, не надано належних доказів того, що діями ОСОБА_2, які не пов'язані з позбавленням володіння, зокрема, як зазначено ОСОБА_1, тим, що ОСОБА_2 не допускає його до житлового будинку, змінив замки на вхідних дверях та завів у подвір'ї собаку,порушується його право власності чи законного володіння часткою, власником якої він є, а тому суд вважає, що в задоволенні даної позовної вимоги необхідно відмовити.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі суд відзначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (ч.1 та ч.2 ст.358 ЦК України).

Частиною 3 статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми, виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику, що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий обєкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння обєкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2010 №1117 «Про ідентифікацію обєктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається інструкцією №55, що затверджена наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 за №774/14041.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.2, 2.4 вказаної інструкції, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна. Об'єкти нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 №127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за №582/5773 (із змінами), а також єдині майнові комплекси, що належать на праві власності і розташовані на одній земельній ділянці, можуть бути поділені на самостійні об'єкти нерухомого майна. Поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об'єкту поштової адреси. Поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами.

Як вже зазначалося, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками 3/5 частин житлового будинку по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області, які на день смерті належали ОСОБА_6 ОСОБА_1 є власником 9/20 часток, а ОСОБА_2 є власником 3/20 часток. Докази того, що коридор «1-1» площею 7,60 кв. м., комора «1-2» площею 2,80 кв. м., кухня «1-3» площею 6,90 кв. м., житлова кімната «1-7» площею 9,60 кв. м., коридор «1-8» площею 7,27 кв. м. та господарсько-побутові будівлі та споруди, а саме літня кухня літ. «Е», сарай літ. «З», туалет літ. «К», які ОСОБА_1 просить виділити йому у власність зі спільної часткової власності, відповідають його частці та складають саме 9/20 часток з цих 3/5 частин спірного будинку, матеріали справи не містять, а тому суд вважає, що в задоволенні даної позовної вимоги також необхідно відмовити. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки, право власності на побудовані господарсько-побутові будівлі літ. Е, літ. е, літ. З, літ. Ж не реєструвалося, то вони не можуть бути виділені зі спільної часткової власності, з огляду на те, що в такій не перебувають.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності суд відзначає наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У п.15 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 №5, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснено, що до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК). У зв'язку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку.

Згідно з ч.4 ст.357 ЦК України, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Докази того, що ОСОБА_2, як він стверджує, у період з 1991 року по 2003 рік проживав у частині спірного будинку, яка на той час належала ОСОБА_6 (у той час, коли сама вона проживала у другого чоловіка в Олександрівському районі Кіровоградської області), матеріали справи не містять. Так само відсутні докази того, що будівництво здійснював саме ОСОБА_2 за власні кошти, оскільки матеріалами справи підтверджено, що дозвіл на будівництво отримував колишній власник ОСОБА_8, яким на підставі рішення виконавчого комітету Знамянської міської ради від 28.04.1993 №327, побудована літня кухня Е, прибудова до літньої кухні е, гараж Ж, сарай З, вбиральня К.

Водночас, суд відзначає, що ОСОБА_2 не доведено, що будівлі літньої кухні з прибудовою (літ. «Е» та літ. «е») та гараж літ. «З» за технічним паспортом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, які знаходяться в домоволодінні по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області, право власності на які він просить визнати, відповідають розміру його частки в спільній частковій власності, власником якої він є, а тому суд вважає, що в задоволенні даної позовної вимоги також необхідно відмовити.

Доводи ОСОБА_1 про самочинність будівництва господарсько-побутових будівель літ. Е, літ. е, літ. З, літ. Ж не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Навпаки, станом на останню поточну інвентаризацію 10.05.2012 самочинно побудовані будівлі, прибудови, перебудови, добудови, перепланування відсутні. Однак, право власності на побудовані господарсько-побутові будівлі літ. Е, літ. е, літ. З, літ. Ж не зареєстровано.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності та встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, суд дійшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні як первісної позовної заяви, так і зустрічної позовної заяви.

На підставі викладеного, ст.ст.331, 356, 357, 358, 364, 391 ЦК України, керуючись ст.ст.76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном та поділ житлового будинку в натурі, відмовити.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 08.06.2018.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_19