АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи 756/9462/17 Апеляційне провадження № 22-ц/796/3731/2018Головуючий у суді першої інстанції - Яценко Н.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

суддя-доповідач ОніщукМ.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «КРОНА» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «КРОНА» до ОСОБА_3, третя особа: Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «КРОНА» (далі - позивач або ПрАТ «СК «КРОНА») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач або ОСОБА_3), третя особа: Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» (далі - третя особа або ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ»), в якому просило стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 8 739 грн. 23 коп. та судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог вказувало, що 19.01.2016 між ПрАТ «СК «КРОНА» та ОСОБА_4 був укладений договір страхування наземного транспорту (КАСКО) ДНТ № 4_16_100, за яким ПрАТ «СК «КРОНА» було застраховано майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням або розпоряджанням застрахованим транспортним засобом та застрахованим додатковим обладнанням, а саме транспортним засобом CHEVROLET CRUZE, д.н.з. НОМЕР_1, в тому числі на випадок пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

14.06.2016 о 17 год. 35 хв. водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем Honda, д.н.з. НОМЕР_2, в м. Києві по вул. Саксаганського, 77, не дотрималася безпечної дистанції до автомобіля Chevrolet Cruze, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, який зупинився попереду, в результаті чого відбулося зіткнення з даним автомобілем, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.07.2016 ОСОБА_3 визнано винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП України.

Внаслідок ДТП, власнику автомобіля Chevrolet Cruze, д.н.з. НОМЕР_1, було заподіяно матеріальний збиток, розмір якого, згідно рахунку на оплату по замовленню № 6338 від 15.06.2016, становить 33 083,23 грн.

На виконання умов договору страхування (КАСКО), враховуючи заяву на виплату страхового відшкодування, ПрАТ «СК «КРОНА» виплачено на рахунок СТО, страхове відшкодування у розмірі 33 083,23 грн., що підтверджується розрахунком страхового відшкодування ДНТ № 32/16 від 20.07.2016, страховим актом ДНТ № 32/16 від 20.07.2016, платіжними дорученнями № 2219 від 20.07.2016, № 2939 від 16.09.2016.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Honda, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/8166934, яким передбачено ліміт відповідальності за шкоду майну у розмірі 50 000,00 грн.

ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» сплатила ПрАТ «СК «КРОНА» грошові кошти в порядку регресу за шкоду заподіяну майну в розмірі 24 344,00 грн.

Решта суми виплаченого страхового відшкодування ПрАТ «СК «КРОНА», а саме 8 739,23 грн. підлягає відшкодуванню ОСОБА_3 у відповідності з вимогами ст.ст. 22, 993, 1192, 1194 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» (Т.1, а.с.2-4).

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06.02.2018 в задоволенні позову відмовлено (Т.1, а.с.169-171).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. Вказує, що суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку про відсутність підстав для стягнення виплаченого страхового відшкодування у зв'язку з тим, що розмір виплаченого позивачем на користь потерпілого страхового відшкодування не перевищує ліміт відповідальності ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Вважає, що різниця між виплаченою сумую страхового відшкодування потерпілому і виплаченою сумою ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності підлягає стягненню з відповідача, як винної особи (Т.1, а.с. 207-210).

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з викладеним справа підлягає розгляду апеляційним судом міста Києва.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29.03.2018 відкрито провадження у справі та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (Т.2, а.с.3, 4).

У визначений судом строк відзиву не надійшло.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17.04.2018 справу призначено до апеляційного розгляду (Т.2, а.с.8).

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю і необґрунтованістю та просив рішення суду залишити без змін.

Представник позивача та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи позивач та третя особа повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника. Третя особа про причини неявки представника суд не повідомила. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача та представника третьої особи, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 19.01.2016 між ПрАТ «СК «КРОНА» та ОСОБА_4 був укладений договір страхування наземного транспорту (КАСКО) ДНТ № 4_16_100, за яким ПрАТ «СК «КРОНА» було застраховано майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням або розпоряджанням застрахованим транспортним засобом та застрахованим додатковим обладнанням, а саме транспортним засобом CHEVROLET CRUZE, д.н.з. НОМЕР_1, в тому числі на випадок пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (Т.1, а.с. 25-31).

14.06.2016 о 17 год. 35 хв. водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем Honda, д.н.з. НОМЕР_2, в м. Києві по вул. Саксаганського, 77, не дотрималася безпечної дистанції до автомобіля Chevrolet Cruze, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, який зупинився попереду, в результаті чого відбулося зіткнення з даним автомобілем, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.07.2016 ОСОБА_3 визнано винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП України (Т.1, а.с.37).

Внаслідок ДТП, власнику автомобіля Chevrolet Cruze, д.н.з. НОМЕР_1, було заподіяно матеріальний збиток, розмір якого, згідно рахунку на оплату по замовленню № 6338 від 15.06.2016, становить 33 083,23 грн. (Т.1, а.с.38).

На виконання умов договору страхування (КАСКО), враховуючи заяву на виплату страхового відшкодування, ПрАТ «СК «КРОНА» виплачено на рахунок СТО, страхове відшкодування у розмірі 33 083,23 грн., що підтверджується розрахунком страхового відшкодування ДНТ № 32/16 від 20.07.2016, страховим актом ДНТ № 32/16 від 20.07.2016, платіжними дорученнями № 2219 від 20.07.2016, № 2939 від 16.09.2016 (Т.1, а.с.39, 40, 42, 43).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Honda, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/8166934, яким передбачено ліміт відповідальності за шкоду майну у розмірі 50 000,00 грн. (Т.1, а.с. 65).

ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» сплатила ПрАТ «СК «КРОНА» грошові кошти в порядку регресу за шкоду заподіяну майну в розмірі 24 344,00 грн. з урахуванням зносу.

Різниця між виплаченою ПрАТ «СК «КРОНА» сумую страхового відшкодування потерпілому за договором добровільного страхування (КАСКО) і виплаченою сумою ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності становить 8 739,23 грн. (33 083,23 грн. - 24 344,00 грн. = 8 739,23 грн.).

Пред'являючи даний позов позивач зазначає, що відповідач, як винна особа, в силу вимог ст.ст. 22, 993, 1192, 1194 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», зобов'язаний відшкодувати вказану різницю.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для стягнення з відповідача частини не виплаченого страхового відшкодування у зв'язку з тим, що розмір виплаченого позивачем на користь потерпілого страхового відшкодування не перевищує ліміт відповідальності ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Суд апеляційної інстанції з таким висновком суду погодитись не може, з огляду на наступне.

За загальним правилом статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із статтею 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Статтею 1192 ЦК України закріплено, що розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У відповідності до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ», за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного з ОСОБА_3, виконало свій обов'язок по виплаті страхового відшкодування, сплативши ПрАТ «СК «КРОНА» суму виплаченого останньою страхового відшкодування потерпілому, проте у меншому розмірі, зокрема з урахуванням зносу.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 означеного Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до звіту № 24399 від 04.07.2017 вартість відновлювального ремонту автомобіля Chevrolet Cruze, д.н.з. НОМЕР_1 становить 32 602,43 грн., а вартість матеріального збитку, тобто з урахуванням зносу, становить 24 344,00 грн. (Т.1, а.с. 100-114, 177-191).

Таким чином, враховуючи, що ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» відшкодувало ПрАТ «СК «КРОНА» суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування не в повному обсязі (з урахуванням зносу, що передбачено вимогами Закону), то позивач, в силу вимог закону, має право вимагати від винної особи (відповідача) відшкодування різниці між виплаченою ним потерпілому сумою страхового відшкодування (33 083,23 грн.) та сплаченою третьою особою сумою відшкодування в порядку регресу (24 344,00 грн.), що в даному випадку становить 8 739,23 грн.

Отже, за викладених підстав, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість позову та апеляційної скарги, а відтак рішення суду першої інстанції, відповідно до положень ст.ст. 374, 376 ЦПК України, підлягає скасуванню у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Разом з цим, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та, як наслідок, ухвалення нового судового рішення про задоволення позову, то, у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 600,00 грн. (Т.1, а.с. 5) та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 400,00 грн. (Т.1, а.с. 211).

Водночас слід наголосити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 372, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «КРОНА» - задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «КРОНА» до ОСОБА_3, третя особа: Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування - скасувати.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «КРОНА» до ОСОБА_3, третя особа: Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «КРОНА» (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Костянтинівська, будинок 19, ідентифікаційний код 30726778) суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 8 739 (вісім тисяч сімсот тридцять дев'ять) грн. 23 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «КРОНА» (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Костянтинівська, будинок 19, ідентифікаційний код 30726778) 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору за подання позовної заяви та 2 400 (дві тисячі чотириста) грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 06 червня 2018 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва