ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1415/18
Провадження № 2/210/1094/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"30" травня 2018 р. м. Кривий Ріг
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Ступак С.В.,
при секретарі судового засідання Драгуновій Я.М.,
позивача ОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визнання членом сім»ї померлого наймача та визнання права користування квартирою,
Позивач ОСОБА_2 у березні 2018 року звернувся до суду з позовом та просить визнати ОСОБА_2 членом сім»ї померлого наймача квартири АДРЕСА_1 - його матері, ОСОБА_4 та визнати право користування ОСОБА_2 квартирою АДРЕСА_1
В обґрунтування позову позивач зазначає, що він проживає у квартирі АДРЕСА_1 все своє життя з мамою, ОСОБА_4, та вітчимом, ОСОБА_5. Вітчим, ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, мама ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, при цьому вона проживала та була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1.
Позивач проживав разом з своєю мамою на момент її смерті як член її сім»ї , вів з нею спільне господарство і на сьогодні проживає в вказаній квартирі.
01 березня 2018 року позивач звернувся до Виконкому Металургійної районної у місті ради із заявою про визнання його членом сімї наймача за раніше укладеним договором найму житлового приміщення, визнання його користування, та реєстрації позивача в вказаній квартирі, однак 01 березня 2018 року позивачу відмовлено в задоволенні заяви.
У зв'язку з чим проси суд позов задовольнити.
У судовому засіданні позивач та його представник заяву підтримали у повному обсязі та просили суд її задовольнити з підстав зазначених у позові.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою знаходження відповідно до вимог п. 1 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, однак заяв про відкладення розгляд у справи або проведення розгляд справи за його відсутності до суду не подав, правом на надання відзиву не скористався.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши пояснення учасників по справі, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог статті 77 ЦПК України, згідно з якою належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не спростовують предмета доказування.
Частиною 1 статті 63 ЖК УРСР передбачено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.
Судом встановлено, що у відповідності до рішення ЖКО РУ імені Ілліча, ОСОБА_5, (наймач), було видано ордер НОМЕР_1 від 01.04.1976 року на жиле приміщення на право зайняття квартири АДРЕСА_1 (а.с. 16)
03 грудня 1993 року ОСОБА_5 було укладено шлюб з ОСОБА_4 який був зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яке видане повторно 26.09.2006 року, серії НОМЕР_2. (а.с.7)
ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_2, мати якого вказано -ОСОБА_4 що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане повторно 11 жовтня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого рогу Дніпропетровської області, серії НОМЕР_3. (а.с.6)
Стаття 65 ЖК УРСР встановлює, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.
Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Жодної іншої угоди щодо порядку користування жилим приміщенням, у розумінні частини 2 статті 65 ЖК УРСР, між ОСОБА_5 та з ОСОБА_8 та ОСОБА_2, не укладалося.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії ІНФОРМАЦІЯ_4 видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 12 серпня 1998 року, ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 961. (а.с. 9 )
Частиною 1 статті 106 ЖК УРСР передбачено, що повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 видане Металургійним районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 28 лютого 2018 року, ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 178. (а.с. 10 )
З копії паспорта серії НОМЕР_5 ОСОБА_2, вбачається, що зареєстрованим або знятим з реєстраційного обліку ОСОБА_2 не значиться.(а.с.17)
З метою реалізації свого права ОСОБА_2 звернувся до Виконкому Металургійної районної у місті Кривому Розі ради. У відповідь на дану заяву, 13 березня 2018 року було повідомлено, що на момент смерті ОСОБА_4 зареєстровані особи за адресою: АДРЕСА_1 відсутні.
01 березня 2018 року ОСОБА_2 повторно звернувся до виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради з заявою про визнання його членом сімї померлого наймача та визнання права користування квартирою, однак 27 березня 2018 року позивачу було надано відповідь, з якої вбачається, що місце проживання ОСОБА_2 не зареєстровано, за життя ОСОБА_4 в повному обсязі не використала своє право на вселення як члена своєю сімї ОСОБА_2, а отже, для визнання їх членами сім'ї вказаної особи належить звернутися до суду.
Частиною 2 статті 64 ЖК УРСР передбачено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Факт спільного проживання позивача разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_4. та ведення ОСОБА_2 із вказаними особами спільного господарства належним чином підтверджується актом від 01 березня 2018 року, складеним за місцем проживання позивача мешканцями будинку АДРЕСА_1
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до статті 47 Конституції України та статті 1 ЖК України, громадяни мають право на житло.
Відповідно до ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках держаного і громадянського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Як роз'яснено у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування ЖК України", вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.
Отже, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (чч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР).
Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім'ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.
Такого по суті висновку дійшов і суд касаційної інстанції під час ухвалення рішення колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 вересня 2009 року у справі про визнання права користування жилим приміщенням і постановлення ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 8 грудня 2010 року у справі про визнання права користування жилим приміщенням та зміну умов договору найму жилого приміщення, в постанові Верховного Суду України від 11 липня 2012 року № 6-60цс12, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України ( в редакції, чинній на час розгляду справи) є обов'язковою для судів.
Відповідно до положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, неохідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення. а також на інших підставах. не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визнання членом сім»ї померлого наймача та визнання права користування квартирою - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 членом сім»ї померлого наймача квартири АДРЕСА_1 - його матері, ОСОБА_4.
Визнати право користування ОСОБА_2 квартирою АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 01 червня 2018 року.
Суддя: С. В. Ступак