Справа № 737/376/18
Проваждення № 2/737/344/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяОСОБА_1
секретар судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 737/376/18
за позовомОСОБА_3
до ОСОБА_4
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Куликівська селищна рада Відділ житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури районної держаної адміністрації Куликівського району Чернігівської області
проусунення перешкод у користуванні нерухомим майном
учасники справи та представники:
позивачОСОБА_3
представник позивачаОСОБА_5
відповідачОСОБА_4
представник третьої особи (відділ ЖКГ)ОСОБА_6
від Куликівської селищної радине зявився

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що її мати, ОСОБА_7 придбала житловий будинок з надвірними будівлями за адресою Чернігівська область, смт Куликівка, вул. Амосова, буд. 4. В подальшому мати подарувала будинок позивачу.

У 1988 році ОСОБА_4 отримала від правління колгоспу ім. Жданова (смт Куликівка) земельну ділянку 0,08 га, на якій з порушенням державних будівельних норм побудувала житловий будинок. Зокрема, стіна житлового будинку була виведена на відстані лише 80 см від стіни хліва позивача, при мінімальній нормі 1 м.

Крім цього після зведення будинку відповідач розмістила на своїй ділянці газо вентиляційний стояк на відстані 0,5 м за межею, тобто на земельній ділянці позивача. Зазначене порушує право позивача вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним їй майном.

Посилаючись на неможливість вирішити спір в позасудовому порядку, позивач просить суд зобовязати ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні та обслуговувані нерухомого майна хліва, що розташований за адресою смт Куликівка, вул. Амосова, буд. 4, шляхом примусового звільнення земельної ділянки в розмірі 1 метр від стінки хліва; зобовязати ОСОБА_4 прибрати газовентиляційний стояк від стінки хліва, який належить ОСОБА_3, та який розташований на земельній ділянці позивача, шляхом примусового знесення.

Від відповідача надійшов відзив, у якому вона заперечує проти задоволення позовних вимог. Заперечення позивача зводяться до наступного: «порушення», на які посилається позивач, не обмежують її права користування земельною ділянкою, яка їй не належить по закону, та незаконно побудованим хлівом; обставини справи викладені у позові неправдиво, будинок будувала реммбуддільниця, де працювала позивач, яка особисто керувала будівництвом будинку відповідача; стояк це технологічна споруда, яка потребує відповідного рішення як для його установки так і знесення відповідних технічно будівельних служб; з матеріалів справи не видно, що при будівництві будинку і стояка відповідач допустила порушення норм землекористування, будівництва і встановлення обєктів газокористування; позивач не використала всіх необхідних можливостей на вирішення спору: не звернулась до управління державної архітектурно будівельної інспекції у Чернігівській області (а.с. 26-27).

В судовому засіданні після його відкриття, але до початку зясування обставин справи та дослідження доказів, представник позивача заявила клопотання про приєднання додаткового доказу, яке було залишене судом без розгляду на підставі ч. 8 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) через порушення порядку подання доказів. Так, доказ не був поданий разом з позовною заявою, про неможливість його подання у встановлений законом строк з обєктивних причин суд не був повідомлений, копія не була направлена Куликівській селищній раді, як учаснику справи.

Інших заяв чи клопотань від учасників справи та їх представників не надійшло.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач проти задоволення позову заперечувала, пояснила, що жодних прав позивача не порушує, на її земельній ділянці нічого не будувала; коли здійснювала будівництво, то в неї всі служби прийняли; газовики перевіряли і порушень не було.

Куликівська селищна рада в судове засідання представника не направила. До початку розгляду справи направила письмову заяву, якій Куликівський селищний голова просить здійснювати розгляд справи у відсутності представника селищної ради за наявними у справі матеріалами, вирішення питання покладає на розсуд суду (а.с. 25).

Відділ житлово комунального господарства, містобудування та архітектури районної державної адміністрації Куликівського району Чернігівської області письмових пояснень не подав. Представник зазначеного відділу в судовому засіданні пояснив, що будівництво проведене відповідачем на підставі будівельного паспорта, труба в ньому не передбачена; відстань має бути не менше одного метра.

Заслухавши сторони, представників учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 19 січня 1996 року ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_3 жилий будинок А-1, хлів Б-1 в селищі Куликівка по вулиці Комсомольській № 4, Чернігівської області. Житловий будинок має 34,0 кв. метра жилої площі, Б хлів, розташований на ділянці садибних земель Куликівської селищної Ради народних депутатів. Договір дарування посвідчений державним нотаріусом Куликівської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 51, у відповідності до ст. 227 Цивільного кодексу України підлягає реєстрації за місцем знаходження будинку у Чернігівському міжрайбюро технічної інвентаризації (а.с. 8).

Згідно з довідкою Куликівської селищної ради від 19 березня 2018 року № 112 ОСОБА_3 має у погосподарському користуванні земельну ділянку, орієнтовною площею 0,18 га, у т.ч. 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та 0,03 га для ведення особистого селянського господарства. Рішення про передачу у власність або в оренду земельної ділянки по вул. Амосова, 4, в смт Куликівка селищною радою не приймалось (а.с. 17).

У вересні 1998 року ОСОБА_7 зверталась до районного архітектора із претензією, на яку отримала відповідь про те, що на підставі обстеження сусідніх ділянок районним архітектором і секретарем селищної ради, в межах, які існують на даний час між садибами ОСОБА_4 і ОСОБА_7, є порушення при розміщенні ОСОБА_4 газовентиляційного стояка, який знаходиться за межею, на ділянці ОСОБА_7 Гр. ОСОБА_4 поставлена вимога до 5 жовтня 1998 року надати письмовий проект на газифікацію до відділу містобудування і архітектури для вивчення проекту газифікації будинку. Прийняття комісією рішення відкладено до вивчення обставин будівництва газовентиляційного стояка (а.с. 11).

Із відповіді Куликівської селищної ради від 02 листопада 2015 року № 558 на заяву ОСОБА_4 щодо порушення будівельних норм і правил будівництва сусідкою ОСОБА_3, вбачається, що селищна рада звертається до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 із проханням добровільно усунути перешкоди в праві користування та розпорядження будівлями шляхом знесення самовільної забудови (а.с. 14).

Із відповіді Куликівської селищної ради від 24 травня 2017 року № 03-40/391 з приводу чергового звернення щодо будівництва житлових та господарських будівель і споруд, які не відповідають державним будівельним нормам, селищна рада звертає увагу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на відсутність реагування на рекомендації щодо дотримання правил добросусідства та добровільного усунення перешкод, рекомендує вирішити спір в судовому порядку (а.с. 15).

07 червня 2017 року Відділ житлово комунального господарства, містобудування та архітектури районної державної адміністрації Куликівського району Чернігівської області у відповіді ОСОБА_3 на заяву щодо законності будівництва житлового будинку та димової труби ОСОБА_4, рекомендував заявниці звернутися до Управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Чернігівській області для встановлення порушень будівельних норм, державних стандартів і правил вжиття заходів щодо їх усунення (а.с. 16).

13 квітня 2018 року на засіданні Постійної комісії Куликівської селищної ради з питань депутатської діяльності, регламенту, законності, екології та аграрних питань було розглянуто заяву ОСОБА_3 про створення комісії для вирішення межового спору між нею та її суміжним землекористувачем ОСОБА_4 Із протоколу № 6 засідання вказаної комісії вбачається, що в даних громадян порушені будівельні норми, тому питання щодо вирішення межового спору вже розглядалось з виїздом на місце. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не реагують на рекомендації селищної ради дотримуватись добросусідства при використанні земельних ділянок та усуненню перешкод в праві користування та розпорядження будівлями. Рекомендовано ОСОБА_3 вирішити спір в судовому порядку (а.с. 12).

Згідно зі ст. 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Разом з цим, відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Наданих суду доказів недостатньо для вирішення спору. Так, між сторонами наявний двосторонній конфлікт з приводу користування земельними ділянками та будівлями, що на них розташовані. Однак, жодна із сторін не надала суду доказів на підтвердження права власності (користування) земельними ділянками, будинками, надвірними будівлями та спорудами; відсутні технічні, будівельні паспорти, технічна документація на земельні ділянки та на газифікацію, докази місця розташування хліва позивача та газовентиляційного стояка ОСОБА_3, порушення будь яких встановлених норм, стандартів чи правил при його зведенні та використанні, причинно наслідкового звязку між таким порушенням і порушенням прав позивача; позивач не вказав, яке саме з його прав порушене відповідачем, і в чому таке порушення виражене.

Згідно з довідкою Куликівської селищної ради від 19 березня 2018 року № 112 рішення про передачу у власність або в оренду ОСОБА_3 земельної ділянки по вул. Амосова, 4 в смт Куликівка селищною радою не приймалось (а.с. 17). Отже, межі обох земельних ділянок в натурі не встановлені взагалі.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку по наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено вище, надана позивачем сукупність документів не підтверджує її аргументів та є недостатньою для висновку про обґрунтованість позовних вимог, у звязку з чим у задоволені позову належить відмовити.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. по справі «Руїз Торіха проти Іспанії» Суд вказав, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Керуючись статтями 12, 81, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 04 червня 2018 року.

Суддя Л.М ОСОБА_1