Справа № 2-4671/11
Провадження № 6/761/36/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

за участю :

секретаря судового засідання - Григоренко А.В.,

представника заявника

ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи

ПАТ КБ «Приватбанк» - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи : Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи : Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даною заявою.

У липні 2017 року ОСОБА_4, заінтересовані особи : Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_1, ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 24.07.2017 року об'єднано в одне провадження цивільні справи за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи : Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, що зареєстрована за №2-4671/11, провадження №6/761/443/2017 та за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи : Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, що зареєстрована за №2-4671/11, провадження №6/761/445/2017 під номером 2-4671/11 провадження 6/761/443/2017.

Свої заяви заявники обґрунтовують тим, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 04.02.2011 року по цивільній справі № 2-4671/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави позов задоволено частково: стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитно-заставним договором №K2U від 29.04.2008 року в розмірі 257659 грн. 92 коп., судовий збір в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а всього 259 479 грн. 92 коп., в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 09.12.2011 року Шевченківським районним судом видано виконавчий лист № 2-4671/11/10, який ПАТ КБ «Приват Банк» 04.10.2016 року пред'явив до виконання до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 04.10.2016 року було відкрито виконавче провадження (ВП № 52553497). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2011 року по цивільній справі № 2-719/2011, яке набрало законної сили 29.04.2011 року передано в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне йому на праві власності заставне майно - легковий автомобіль марки Skoda Octavia Tour, рік випуску 2005, державний номер НОМЕР_1; в рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором №K2U від 29.04.2008 року станом на 29.04.2009 року в розмірі 158789 грн. 25 коп., що є еквівалентом 20 838,48 доларів США, звернуто стягнення на предмет застави, а саме легковий автомобіль марки Skoda Octavia Tour, рік випуску 2005, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом надання ПАТ КБ «Приватбанк» укладати від імені ОСОБА_1 договір купівлі- продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДА1 України, а також надавши ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. 30.06.2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по вказаній справі видано виконавчий лист. ПАТ КБ «Приват банк» 31.08.2013 року транспортний засіб - легковий автомобіль марки Skoda Octavia Tour, 2005 р., тип ТЗ : легковий, державний номер НОМЕР_1 знято з обліку для реалізації в рахунок погашення заборгованості згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, 15.10.2013 року у ВРЕР -12 УДАІ в м. Києві даний транспортний засіб зареєстровано на іншого власника на підставі довідки-рахунку серії ААВ № 640848, виданої 10.10.2013 року ТОВ «Аторис». Заявники вважають, що сума заборгованості, що є еквівалентом 20838,48 доларів США має бути зарахована на погашення заборгованості за кредитним договором згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2011 року, оскільки продаж автомобіля було здійснено не на прилюдних торгах (аукціоні), а за ціною на розсуд банку, а тому реалізувавши своє право на продаж будь-якій особі автомобіля ОСОБА_1, що є предметом застави, заборгованість в сумі 259659, 92 грн. є погашеною, оскільки було звернуто стягнення на автомобіль, надавши банку повноважень продавця, і було застосовано не позасудовий спосіб звернення стягнення на заставне майно, а за рішенням суду. Вказані докази підтверджують ту обставину, що позивач вже задовольнив свої вимоги, стягнувши з відповідача суму заборгованості за кредитним договором шляхом звернення на предмет застави, уклавши договір купівлі-продажу заставного майна - автомобіля, на що повноваження було надані банку рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. Оскільки обов'язок позичальника виконано в результаті звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором №K2U від 29.04.2008 року, виконавчий лист № 2-4671/11/10, виданий Шевченківським районним судом міста Києва 09.12.2011 року має бути визнано таким, що не підлягає виконанню.

У зв'язку з чим, заявники просять суд визнати виконавчий лист № 2-4671/11/10, виданий Шевченківським районним судом міста Києва 09.12.2011 року таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, додатково зазначивши, що заборгованість погашена, оскільки було звернуто стягнення на автомобіль заставника.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ПАТ КБ «Приватбанк» просив відмовити у задоволенні заяви, додатково зазначивши, що заборгованість не погашена у повному обсязі.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 04.02.2011 року по цивільній справі № 2-4671/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави позов задоволено частково: стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитно-заставним договором №K2U від 29.04.2008 року в розмірі 257659 грн. 92 коп., судовий збір в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а всього 259 479 грн. 92 коп., в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.05.2011 року апеляційну скаргу відхилено, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04.02.2011 року залишено без змін.

Постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 04.10.2016 року було відкрито виконавче провадження № ВП № 52553497, на підставі виконавчого листа №-4671/11 виданого Шевченківським районним судом м. Києва 09.12.2011 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2011 року по цивільній справі № 2-719/2011 передано в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне йому на праві власності заставне майно - легковий автомобіль марки Skoda Octavia Tour, рік випуску 2005, державний номер НОМЕР_1; в рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором №K2U від 29.04.2008 року станом на 29.04.2009 року в розмірі 158789 грн. 25 коп., що є еквівалентом 20 838,48 доларів США, звернуто стягнення на предмет застави, а саме легковий автомобіль марки Skoda Octavia Tour, рік випуску 2005, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом надання ПАТ КБ «Приватбанк» укладати від імені ОСОБА_1 договір купівлі- продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДА1 України, а також надавши ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Згыдно відповіді Регіонального сервісного центру в м. Києві МВС України №31/26-Л-364 від 20.04.2016 року, 31.08.2013 року транспортний засіб - легковий автомобіль марки Skoda Octavia Tour, 2005 р., тип ТЗ : легковий, державний номер НОМЕР_1, у ВРЕР-9 УДАІ в м. Києві, довіреною особою від ПАТ «Приватбанк» знято з обліку для реалізації в рахунок погашення заборгованості згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, 15.10.2013 року у ВРЕР -12 УДАІ в м. Києві даний транспортний засіб зареєстровано на іншого власника на підставі довідки-рахунку серії ААВ № 640848, виданої 10.10.2013 року ТОВ «Аторис».

Відповідно до листа ПАТ КБ «Приват банк» від 04.12.2017 року повідомлено наступне: по договору K2U від 29.04.2008 року прострочена заборгованість складає 140691,31доларів США, авто TMBDK41U26BO61366 вилучено банком відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, справа №2-719/2011 від 15.04.2011 року, авто виставлено на реалізацію 10.04.2015 року 16:41:53, авто реалізовано 14.04.2016 року 13:40:33 за суму 149000,00 грн., кошти від продажу зараховані на погашення договору K2U від 29.04.2008 року.

Заявник вважає, що продаж автомобіля було здійснено не на прилюдних торгах (аукціоні), а за ціною на розсуд банку, а тому реалізувавши своє право на продаж будь-якій особі його автомобіля що є предметом застави, заборгованість в сумі 259659, 92 грн. вважається погашеною, оскільки було звернуто стягнення на автомобіль, надавши банку повноважень продавця, і було застосовано не позасудовий спосіб звернення стягнення на заставне майно, а за рішенням суду. Вказані докази підтверджують ту обставину, що банк вже задовольнив свої вимоги, стягнувши з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором шляхом звернення на предмет застави, уклавши договір купівлі-продажу заставного майна - автомобіля, на що повноваження було надані банку рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. Тому, зазначає, що виконавчий лист № 2-4671/11/10, виданий Шевченківським районним судом міста Києва 09.12.2011 року має бути визнано таким, що не підлягає виконанню.

Аналізуючи досліджені докази суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернути увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК України.

Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).

Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

До самої заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, також, не додано жодних конкретних правових доказів, які б свідчили про виконання боржником виконавчого документа та давали суду правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, враховуючи те, що посилання заявника на те, що заборгованість вважається погашеною, оскільки банк вже задовольнив свої вимоги, стягнувши з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором шляхом продажу автомобіля, уклавши договір купівлі-продажу заставного майна - автомобіля, на що повноваження було надані банку рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, крім того, суд бере до уваги, довідку ПАТ КБ «Приватбанк», про те, що заборгованість заявника не погашена в повному обсязі, а кошти отримані від продажу автомобіля зараховані на погашення кредитного договору №K2U від 29.04.2008 року, суд дійшов висновку, що заборгованість по кредитному договору не погашена, виконавчий лист не виконаний в повному обсязі, а тому заява не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 1, 2, 3, 12, 76-81, 353-354, 432 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

В задоволенні вимог заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи : Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та заяви ОСОБА_4, заінтересовані особи : Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення повного тексту ухвали 06.06.2018 року.

Суддя