Справа № 502/728/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

секретар судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач 07.05.2018 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що 06.02.2009 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеської області між сторонами був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу в позивача та відповідача є спільна дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинені з квітня 2017 року. Спільне життя не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння між сторонами та різними поглядами на сімейне життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, немає. Між сторонами досягнуто угоду про утримання дитини. На підставі цього ОСОБА_1 просить розірвати шлюб з ОСОБА_2, зареєстрований 06.02.2009 року.

Позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судовому засіданні не був присутній, однак надав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу за його відсутності, а також зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, однак від неї на адресу суду надійшла від неї заява, відповідно до якої вона зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить здійснити розгляд справи за її відсутності, а також після розірвання шлюбу просить змінити її прізвище на дошлюбне - «ОСОБА_2».

На підставі заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

06.02.2009 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, прізвище дружини після укладання шлюбу - ОСОБА_1, про що 06.02.2009 року складено відповідний актовий запис № 09, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 24.12.2016 року, виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеської області.

13.04.2009 року народився ОСОБА_3, батьками якого записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що 17.04.2009 року складено відповідний актовий запис за № 78, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого 24.12.2016 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеської області.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім'ї рівні права та обов'язки.

За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем .

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім'ї, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню.

Керуючись ст.ст. 12,13,18,81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 110-114 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 06.02.2009 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеської області, про що було складено відповідний актовий запис № 09.

Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, змінити на дошлюбне - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Одеської області.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан