Дата документу 15.05.2018
Справа № 334/664/16-ц
Провадження № 2/334/243/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді: Добрєва М.В.

при секретарі Череп М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ПАТ „Альфа-Банк звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за крединим договором в сумі 3940,30 доларів США., вказавши в заяві, що 08.07.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ „Альфа-Банк і відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 490081384, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 13340,61 доларів США на задоволення споживчих потреб.

В якості забезпечення виконання зобовязань позичальника, що випливають з Основного договору, 08.07.2008 року ПАТ «Алфа-Банк» та фізична особа ОСОБА_2 уклали договір поруки № 490081384-П.

Відповідно до умов договору поруки ОСОБА_2 як поручитель поручається за виконання ОСОБА_1 обовязків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсідіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до умов договору поруки ОСОБА_2 і ОСОБА_1 відповідають перед ПАТ «Альфа Банк» за порушенням обовязків за договором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому же обсязі, що і боржник.

Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обовязків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, що найменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобовязання з повернення кредиту за договором.

На виконання умов договору відповідачам була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобовязання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору.

Відповідачі не виконувли взяті на себе згідно кредитного договору зобовязання, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 05.01.2016 року становить 3389,23 доларів США,за відсотками - 140,87 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до ст..549 ЦК України та умов договору у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобовязань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору відповідач зобовязаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до ст..550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.

У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку.

На 05.01.2016 розмір неустойки становить пеня - 410,20 доларів США.

Позивач стягнути з відповідачів солідарно борг в сумі 3940,30 доларів США., а також витрати по судового збору у розмірі 1486,58грн.

Представник позивача у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву з проханням слухати справу в її відсутність, на задоволення позовних вимог наполягає.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день слухання були повідомлені, в матеріалах справи є письмові заперечення проти позову відповідачки ОСОБА_2, в яких вказано, що вимоги про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, оскільки укладеним між банком і позичальником ОСОБА_1 договором передбачено право банку на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором протягом 30 календарних дні з моменту одержання вимоги банку.

10.02.2015р. на адресу ОСОБА_1 банком було направлено лист-вимогу про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором у строк, що не перевищує 30 днів з моменту отримання вимоги. В строк вимога банку виконана не була, а отже строк повернення кредиту настав 10.03.2015р., а враховуючи вимоги ст..559 ч.4 ЦК України позивач мав подати позов до поручителя в строк до 10.09.2015р., проте позов було подано до суду лише 03.02.2016р., тобто в строк, який перевищує 6 місяців і є підставою для припинення договору поруки.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.07.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа Банк» правонаступником якого є ПАТ „Альфа- Банк і відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 490081384, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 13340,61 доларів США на задоволення споживчих потреб. В якості забезпечення виконання зобовязань позичальника, що випливають з Основного договору, 08.07.2008 року ПАТ «Алфа-Банк» та фізична особа ОСОБА_2 уклали договір поруки № 490081384-П.

Станом на 05.01.2016 року заборгованість становить 3389,23 доларів США, за відсотками - 140,87 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору, а відповідно до ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

П.6.1 Кредитного договору передбачено право банку на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до п.10 Кредитного договору, у випадку вимоги банку про дострокове повернення кредитних ресурсів та сплату процентів позичальник зобовязаний зробити повне погашення заборгованості за цим договором, тобто повернути отримані кредитні ресурси та сплатити всі проценти, протягом 30 календарних днів з моменту одержання вимоги банку.

На а.с.25 міститься вимога про дострокове повернення кредиту за вих..№ 3442-102-б/б від 18.01.2016р. на імя позичальника ОСОБА_1 і поручителя ОСОБА_2.

На а.с.26 міститься реєстр № 46 рекомендованих поштових відправлень від 19.01.2016р. з чеком поштового відділення, де під № 2 записаний лист на імя ОСОБА_1 і за № 5 на імя ОСОБА_2 і таким чином, посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що 10.02.2015р. на адресу ОСОБА_1 банком було направлено лист-вимогу про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором у строк, що не перевищує 30 днів з моменту отримання вимоги. В строк вимога банку виконана не була, а отже строк повернення кредиту настав 10.03.2015р., а враховуючи вимоги ст..559 ч.4 ЦК України позивач мав подати позов до поручителя в строк до 10.09.2015р. не відповідають дійсності.

Оскільки вимога була направлена 18.01.2016р., то строк виконання повинен був настати 18.02.2016р. Позовна заява ПАТ «Альфа-Банк» надійшла до суду 03.02.2016р. і таким чином, вимоги ч.4 ст.559 ЦК України порушені не були.

Крім того, суд вважає що вимога банку про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів в доларах США, є законною та обґрунтованою, оскільки відповідно ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом, та підтверджується позицією викладеною в п. 12 постанови пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», згідно якого, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, підлягають відшкодуванню і витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 1486,58 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 86524 від 19.02.2016р.

Керуючись п.п.9,49 Положення НБУ Про кредитування, ст.ст.509, 525, 526, 530, 546, 553, 554, 549-551, 610-612, 1048, 1050 ч.2 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 78, 81, 89 141 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк» (п/р 0004 МФО 300346 ), заборгованість за кредитним договором № 490081384 від 08.07.2008 року в сумі 3940,30 доларів США, що складає 94560,00 грн. (девяносто чотири тисячі пятсот шістдесят грн. 00 коп.), а саме: за кредитом 3389,23 долара сША, що становить 81 197,52 грн.; по відсотках 140,87 доларів США, що становить 3380,88 грн.; пеня 410,20 доларів США, що становить 9844,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк№ (п/р 0004 МФО 300346 ), суму судового збору 1486,58 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Добрєв М. В.