Провадження № 2/761/3167/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном,-

В С Т А Н О В И В:

09 червня 2017 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: зобов'язати відповідача звільнити квартиру від невідомих осіб, які в ній проживають, передати позивачу дублікат ключів від квартири, забезпечити вільний доступ до квартири, не чинити перешкоди у користуванні квартирою, заборонити відповідачу вселяти у квартиру будь-яких осіб, без дозволу позивача.

Вимоги обґрунтовані тим, що квартира АДРЕСА_1 згідно Свідоцтва про право власності від 10.03.1998 року належала в рівних частках сторонам та їх матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в квартирі не зареєстрована та не проживає. Відповідач в квартирі зареєстрований, але не проживає. З вересня 2016 року між сторонами відбуваються непорозуміння з приводу використання спільного майна.

Після смерті матері позивач дізналася, що відповідач на власний розсуд використовує квартиру та здає її в оренду, без згоди позивача, отримані кошти привласнює, вчиняє перешкоди в користуванні нерухомим майном, унеможливлює вільний доступ до квартири, змінив вхідні замки.

А тому для захисту порушеного права позивач звернулася до суду із зазначеним позовом.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, звернулися до суду з клопотанням про слухання справи у їх відсутність, зазначають в заяві, що заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся у спосіб, визначений діючим законодавством, до суду заперечення (відзив) на позовні вимоги не надійшли.

А тому суд на підставі положень статті 223 ЦПК України продовжив слухання справи у відсутність сторін.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав.

Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частина 1 статті 316 ЦК України визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України).

Як встановлено в судовому засіданні, згідно Свідоцтва про право власності на житло від 10.03.1998 року, квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Суду не надано доказів щодо прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначала в позовній заяві, що 05.06.2017 року вона встановила, що в квартирі проживають сторонні особи та в зв'язку з цим викликала поліцію та на підтвердження зазначеного надала копію талона-повідомлення №0805.

Проте з копії талона-повідомлення не можливо встановити в зв'язку з якими обставинами викликався патруль поліції.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, не надали суду доказів, що в квартирі проживають сторонні особи; що позивач не має ключів від квартири та в зв'язку з цим зверталась до відповідача, а він відмовив у її проханні або його проігнорував; як і не надано доказів, що позивач не має можливості користуватися квартирою.

Позивач не зверталася до правоохоронних органів, як вбачається з матеріалів справи щодо перешкод у користуванні своєю власністю.

Отже, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачу чиняться перешкоди в користуванні квартирою та порушені її права, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 77-81, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном - в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула