Дата документу 01.06.2018
Справа N 320/1486/18
Провадження № 2/320/1900/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року місто Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Урупи І.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Литвиненко В.Є.

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

третя особа - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області,

представник третьої особи - Гнєдашова Н.Г.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав по відносно сина ОСОБА_5, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у них з відповідачем народився син, ОСОБА_5. З відповідачем вони проживали у фактичних шлюбних відносинах, які були припинені у жовтні 2008 року. Реєстрація народження дитини була проведена відповідно до статті 126 Сімейного Кодексу України, згідно спільної заяви батька та матері про визнання батьківства. При народженні син мав прізвище «ОСОБА_5», яке у подальшому було змінено на «ОСОБА_5» за заявою батьків. 24 жовтня 2008 року відповідач у нотаріуса написав заяву, відповідно до змісту якої, він, батько малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовляється від батьківських прав по відношенню до свого малолітнього сина та не заперечує проти його усиновлення або оформлення опіки над ним іншою особою. Заява була посвідчена приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Тимченко М.Г. З цього часу відповідач припинив будь-яке спілкування з сином, умисно почав ухилятись від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться життям та здоров'ям сина, не займається його вихованням, не турбується про його розумовий, духовний та фізичний розвиток, матеріально не утримує. Після припинення шлюбних відносин відповідач жодного разу не відвідував сина за місцем його проживання та взагалі припинив будь-яке спілкування з дитиною. Така байдужа поведінка з боку відповідача травмує дитячу психіку дитини, який вже майже не пам'ятає свого батька. Крім того, відповідач має заборгованість із виплати аліментів на утримання дитини у розмірі 13 270 грн. Зокрема, дитина залишилась проживати з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків є підстави для позбавлення його батьківських прав.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає, просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щоб його позбавили батьківських прав.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради у судове засідання не з'явилася, суду надала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5, народився ІНФОРМАЦІЯ_1, та його матір'ю є ОСОБА_1, батьком - ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 1280 /а.с.9/.

Реєстрація народження дитини була проведена відповідно до статті 126 Сімейного Кодексу України, згідно спільної заяви батька та матері про визнання батьківства.

При народженні дитина мала прізвище «ОСОБА_5», яке у подальшому було змінено на «ОСОБА_5» за заявою батьків, про що свідчить копія довідки Мелітопольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 23.02.2018 за № 378/17.11-06-105 /а.с.10/.

24 жовтня 2008 року відповідач написав заяву, відповідно до змісту якої, він, батько малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовляється від батьківських прав по відношенню до свого малолітнього сина та не заперечує проти його усиновлення або оформлення опіки над ним іншою особою. Заява була посвідчена приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Тимченко М.Г., зареєстрована в реєстрі за № 6185 /а.с.11/.

Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої головою квартального комітету від 05.02.2018 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1. ОСОБА_2, який є батьком дитини, ОСОБА_5, з 2008 року не проживає і не приймає участі у догляді та вихованні свого сина /а.с.12/.

Також, відсутність піклування по відношенню до сина ОСОБА_5 з боку ОСОБА_2 підтверджується довідкою директора Мелітопольської ЗОШ 1 ступеня № 3 Мелітопольської міської ради Запорізької області від 07.02.2018 № 16, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно навчався в Мелітопольській ЗОШ І ступеня № 3 ММР ЗО з 01.09.2015 по 31.05.2017 (3-4 клас). За час навчання ОСОБА_5 у даному закладі, батько, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківські збори не відвідував, у школу не приходив /а.с.13/.

Відповідно до довідки директора Мелітопольської гімназії № 5 ММР ЗО від 06.02.2018 № 22, ОСОБА_5, 2007 року народження, дійсно навчається в 5-Б класі Мелітопольської гімназії № 5 ММР ЗО з 01.09.2017, батько дитини, ОСОБА_2, не цікавиться життям сина, з вчителями не спілкується, не відвідує батьківські збори та не контактує з класним керівником /а.с.14/.

Відповідно до копії довідки лікаря-педіатра КУ «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 1 від 05.02.2018 № 40, ОСОБА_2, який є батьком дитини ОСОБА_5, з 2013 року не приймає участі у догляді та вихованні свого сина. Супровід при відвідуванні лікаря та догляд за дитиною здійснює мати, ОСОБА_1 /а.с.15/.

Крім того, відповідач має заборгованість із виплати аліментів на утримання дитини у розмірі 13270,0 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу ДВС від 09.02.2018 року /а.с.16/.

Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 24.05.2018 №107/19, враховуючи, що відповідач тривалий час свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню сина, не цікавиться його життям і здоров'ям, успіхами в навчанні, не спілкується з дитиною, в обсязі, необхідному для її самоусвідомлення, орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов'язання піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти.

Відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного кодексу України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» закріплює, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач систематично і навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків протягом тривалого часу: не виявляє інтересу до існування свого сина, не спілкується з дитиною у обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не цікавиться долею сина, про його фізичний, духовний та розумовий розвиток не піклується, систематичної матеріальної допомоги не надає, має заборгованість по сплаті аліментів, письмовою заявою добровільно відмовився від батьківських прав відносно сина.

За таких обставин суд вважає можливим позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина, ОСОБА_5

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 164, 165, 166 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133,141, 200, 206, 263, 264,265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 1280 від 09 жовтня 2007 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (РНОКПП НОМЕР_1), що має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, (РНОКПП НОМЕР_2), що проживає за адресою АДРЕСА_1 судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня складання повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 11.06.2018.

Суддя: