Провадження № 2/522/537/18
Справа № 522/7841/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.

за участі секретаря судового засідання - Шевчик В.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ОМНО Калінюк Олега Борисовича, ОСОБА_3 про визнання нотаріальної дії неправомірною та визнання заяви недійсною,

В С Т А Н О В И В:

26.04.2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного нотаріуса ОМНО Калінюк Олега Борисовича, ОСОБА_3 про визнання нотаріальної дії неправомірною та визнання заяви недійсною.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа №522/4885/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння. В одному з судових засідань представником ОСОБА_4 заявлено клопотання про виклик до суду та допит в якості свідка ОСОБА_3, але, згодом вказане клопотання було відкликане через хворобу та перебування у лікарні ОСОБА_3, у зв'язку з тим, він не в змозі особисто з'явитися до суду та свідчити по справі. Разом з цим, 13.04.2017 року у судовому засіданні представником позивача ОСОБА_5 до суду було надано заяву ОСОБА_3 від 05 квітня 2017 року, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком Олегом Борисовичем, за реєстровим №144. У даній нотаріально посвідченій заяві містяться пояснення ОСОБА_3 як свідка по цивільні справі. Ознайомившись з вказаною заявою, позивачка одразу побачила, що підпис на неї відрізняється від підпису ОСОБА_3, у зв'язку з чим вона одразу ж заявила про це судді, але суддя пояснила, що заява не є предметом позову, а тому питання її легітимності не можуть розглядатися в рамках судової справи №522/4885/16-ц. Також позивачка визначила, якщо батько не міг з'явитися до суду для дачі пояснень, то в неї викликає сумнів і те, що він особисто міг з'явитися до нотаріуса для складання та посвідчення оскаржуваної заяви, яка, до речі, не містить жодної відмітки про те, що її посвідчення відбулось за межами нотаріальної контори, як того вимагає Порядок про вчинення нотаріальних дій, у випадку посвідчення документів поза робочого місця нотаріуса. Позивачка вказує, що її батько ОСОБА_3 тривалий час страждає на захворювання психіатричного характеру, та вважає, що в момент посвідчення оскаржуваної заяви він міг знаходитися у хворобливому стані і його волевиявлення не було вільним.

Позивачка вважає, що при посвідчені заяви був порушений порядок її складання, заявнику ОСОБА_3 не були роз'яснені наслідки її складання, не було роз'яснено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, не вказано, що заява складена зі слів ОСОБА_3, і через не схожість підпису є сумнів у тому, що особисто ОСОБА_3 її підписав, тим більше, що за станом здоров'я він не мав можливості особисто з'явитись до нотаріуса, а відмітки про те, що заява посвідчена поза робочим місцем нотаріуса вона не містить, у зв'язку з чим змушена була звернутися до суду про визнання заяви такою, що складена та посвідчена поза вимог Закону, а тому може бути визнана судом недійсною, а дії приватного нотаріуса - такими, що є неправомірними.

Ухвалою суду від 28.04.2017 року провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду в загальному позовному порядку з проведенням підготовчого судового засідання.

До суду 06.07.2017 року надійшли письмові заперечення від приватного нотаріуса ОМНО Калінюк О.Б., згідно яких зазначив, що позов не визнає в повному обсязі. Посилалась на те, що засвідчення нотаріусом справжності підпису особи на документі регулюється ст. 78 Законом України «Про нотаріат» та нотаріус, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені у документі, а лише підтверджують, що підпис зроблено певною особою. Посилалась на те, що заяву, яка є предметом позову, ОСОБА_3 підписував особисто в її присутності, в приміщенні нотаріальної контори; особу ОСОБА_3 було нею встановлено та перевірено його дієздатність. Нею було використано форму №64 посвідчувального напису на заяві як це передбачено Правилами ведення нотаріального діловодства. Зміст заяви ОСОБА_3 не суперечить законові, не має характеру угоди, не містить у собі відомостей, що порочать честь і гідність людини, що було нею перевірено, і про що було заявнику роз'яснено усно. Отже, за вказаних обставин, вважає, що при засвідченні підпису ОСОБА_3 на заяві від 05.04.2017 року нею було чітко дотримано вимоги норм та приписів діючого на той час законодавства. Вважає, що усе інше, викладене в позові ОСОБА_1, не базується на нормах законодавства та є її особистими припущеннями.

Ухвалою суду від 06.07.2017 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 та витребувано з КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» інформацію про перебування на лікуванні приблизно з листопада по грудень 2016 року і по теперішній час ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалами суду від 20.11.2017 року, від 30.01.2018 року було відмовлено у задоволені клопотань представника позивача про забезпечення доказів.

Ухвалою суду від 30.01.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про призначення експертиз.

Ухвалою суду від 08.02.2018 року задоволена заява представника позивача та виправлена описка, допущена в ухвалі суду від 30.01.2018 року.

Ухвалою суду від 24.05.2018 року клопотання представника позивача про призначення експертиз - повернуто заявнику, у зв'язку з невідповідністю заяви ст. 117 ЦПК України, а саме несплатою судового збору.

Ухвалою суду від 24.05.2018 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 про призначення експертизи - відмовлено.

У судове засідання з'явилася представник Позивачки - ОСОБА_7, позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі за вказаних у позові обставин. Також підтримала додаткові обґрунтування позову від 22.05.2018 року, згідно яких посилалась на те, що відповідач ОСОБА_3 тривалий час страждає на захворювання психіатричного характеру, що не виключає того, що в момент посвідчення оскаржуваної заяви він міг знаходитись у хворобливому стані і його волевиявлення не було вільним. Тому з посиланням на положення ст. 203, 209, 215-216 ЦК України вважає, що заява як односторонній правочин має бути визнана недійсною. Вказувала, що відповідач з 2016 року багато часу проводить у лікарні та за станом свого здоров'я він не міг особисто бути у нотаріуса. При цьому, в оскаржувані заяві відсутня відмітка про те, що нотаріус посвідчував підпис в будь-якому іншому місті, ніж контора. Вважає, що нотаріус не пересвідчилась в дієздатності відповідача та не здійснила відмітку про посвідчення заяви за межами нотаріальної контори. У них є сумніви, що відповідач прибув сам до нотаріуса та міг розуміти значення своїх дій. За вказаних обставин просила задовольнити позов.

У судове засідання представник відповідача приватного нотаріуса ОМНО Калінюк О.Б. - ОСОБА_8 з'явилася, вимоги, викладені в позовній заяві не визнала, у задоволені позову ОСОБА_1 просила відмовити. Підтримали позицію, викладену ними у письмових запереченнях від 06.07.2017 року. Зазначили, що ОСОБА_3 був особисто при посвідченні оскаржуваної заяви. Посилались, що при засвідченні підпису ОСОБА_3 на заяві від 05.04.2017 року нотаріусом було чітко дотримано вимоги норм та приписів діючого на той час законодавства. Вважає, що усе інше, викладене в позові ОСОБА_1, не базується на нормах законодавства та є її особистими припущеннями.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином. До суду надійшла заява, згідно якої відповідач просив справу розглядати за його відсутності. Згідно листа Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» Одеської обласної ради від 13.03.2018 року через діагноз відповідача наявні складнощі в його транспортировці, яка може привезти до погіршення його стану здоров'я, через що його присутність у судовому засіданні вважають недоцільною.

За згодою осіб, які були присутні у судовому засіданні, виходячи з положень ч.1 ст. 233 ЦПК України, суд ухвалив слухати справу за відсутності ОСОБА_3, сповіщеного належним чином, враховуючи наявність заяви від його імені про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №522/4885/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Приморським районним судом м. Одеси 31 травня 2017 року по вищевказані справі було винесено рішення, залишене без змін ухвалою суду апеляційної інстанції від 26.07.2017 року, яким задоволено позов ОСОБА_4 та витребувано у ОСОБА_1 каблучку Staurino Fratelli Next Classic 5522F та кольє Damiani BELLE EPOQUE Ref/20039537 на користь ОСОБА_4.

Згідно позовних вимог ОСОБА_1, в одному з судових засідань по справі №522/4885/16-ц представником ОСОБА_4 заявлено клопотання про виклик до суду та допит в якості свідка ОСОБА_3, але, згодом вказане клопотання було відкликане через хворобу та перебування у лікарні ОСОБА_3, у зв'язку з тим, він не в змозі особисто з'явитися до суду та свідчити по справі.

Разом з цим, 13.04.2017 року у судовому засіданні представником позивача ОСОБА_5 до суду було надано заяву ОСОБА_3 від 05 квітня 2017 року, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком Олегом Борисовичем, за реєстровим №144, згідно якої ОСОБА_3 надав пояснення по суті справи №522/4885/16-ц.

Між тим позивачка вважає, що є підстави для визнання вказаної заяви недійсною.

Зокрема, як підставу позову посилалась на те, що підпис ОСОБА_3 у заяві від 05.04.2017 року відрізняється від підпису самого ОСОБА_3. Також зазначила, якщо батько не міг з'явитися до суду для дачі пояснень, то в неї викликає сумнів і те, що він особисто міг з'явитися до нотаріуса для складання та посвідчення оскаржуваної заяви, яка, до речі, не містить жодної відмітки про те, що її посвідчення відбулось за межами нотаріальної контори, як того вимагає Порядок про порядок вчинення нотаріальних дій, у випадку посвідчення документів поза робочого місця нотаріуса. Позивачка вказує, що її батько ОСОБА_3 тривалий час страждає на захворювання психіатричного характеру, та вважає, що в момент посвідчення оскаржуваної заяви він міг знаходитися у хворобливому стані і його волевиявлення не було вільним.

ОСОБА_1 вважає, що при посвідчені заяви був порушений порядок її складання, заявнику ОСОБА_3 не були роз'яснені наслідки її складання, не було роз'яснено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, не вказано, що заява складена зі слів ОСОБА_3, і через не схожість підпису є сумнів у тому, що особисто ОСОБА_3 її підписав, тим більше, що за станом здоров'я він не мав можливості особисто з'явитись до нотаріуса, а відмітки про те, що заява посвідчена поза робочим місцем нотаріуса вона не містить.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.78 Закону України «Про нотаріат», нотаріус, посадова особа органу місцевого самоврядування, начальник установи виконання покарань засвідчують справжність підпису на документах, зміст яких не суперечить законові і які не мають характеру угод та не містять у собі відомостей, що порочать честь і гідність людини. На угоді може бути засвідчена справжність підпису особи, що підписалась за іншу особу, яка не могла це зробити власноручно внаслідок фізичної вади, хвороби або з інших поважних причин. Нотаріус, посадова особа органу місцевого самоврядування, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчують факти, викладені у документі, а лише підтверджують, що підпис зроблено певною особою.

Згідно п.6.1 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус засвідчує справжність підпису на документах, зміст яких не суперечить закону і які не мають характеру правочинів та не містять у собі відомостей, що порочать честь і гідність людини.

Згідно п.6.2. глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені у документі, а лише підтверджує, що підпис зроблений певною особою.

Остання посвідчена приватним нотаріуса ОМНО Калінюк О.Б., зареєстрована у реєстрі за №144, у відповідності до вимог та положень чинного законодавства.

Суд вбачає, що оскаржувана заява від 15.04.2017 року не суперечить законодавству, не має характеру угоди, не містить у собі відомостей, що порочать честь і гідність людини. Таким чином, приватний нотаріус мала повноваження і можливість засвідчувати підпис відповідача в оскаржуваній заяві.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд враховує, що позивачка не була присутня при вчинення даної нотаріальної дії, в матеріалах справи є заява ОСОБА_3, якою він підтверджує вчиненням ним такої заяви від 05.04.2017 року.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.05.2018 року, справа №520/14619/17 було відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_3 недієздатним та призначення заявника опікуном.

Вищезазначеним рішенням суду було встановлено, що відповідно до висновку судово-психіатричних експертів №98 від 21.02.2018 року ОСОБА_6 на психічний стійкий розлад або на тимчасовий розлад психіки, внаслідок функціонального розладу психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі чи хворобливих явищ, не страждає, та ОСОБА_3 за своїм психічним станом здатний усвідомлювати значення своїх дій та керування ним.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 82 ЦПК України).

Таким чином, все вищевикладене спростовує підстави позову ОСОБА_1, згідно яких у неї існували сумніви у дієздатності та волевиявленні батька на вчинення оскаржуваної дії.

Суд не приймає до уваги доводи позивачки про те, що заяву, що є предметом позову, ОСОБА_3 не підписував, що при посвідчені заяви був порушений порядок її складання, заявнику ОСОБА_3 не були роз'яснені наслідки її складання, не було роз'яснено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, не вказано, що заява складена зі слів ОСОБА_3, у зв'язку з тим, що нею не надано жодного доказу на підтвердження цих обставин, та останні суд вважає лише її припущеннями, і це спростовує у своїй заяві від 29.05.2017 року сам відповідач (а.с.20).

Навпаки, при розгляді справи було встановлено, що приватним нотаріусом ОМНО Калінюк Олегом Борисовичем 05.04.2017 року при засвідчені заяви ОСОБА_3 щодо обставин справи №522/4885/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння було чітко дотримано всіх норм та приписів законодавства.

Суд вбачає, що відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходився на лікування в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» з 22.11.2016 року по 15.12.2016 року, а також перебуває на лікування з 16.10.2017 року по теперішній час. Проте, останнє не свідчить про відсутність у нього можливості прибути до нотаріальної контори, що і не спростовано стороною позивача.

У відповідності до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

У відповідності до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність не встановлено законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суд вважає, що заява, яка є предметом спору, не є правочином у розумінні ст. 202 ЦК України, та не спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дана заява була лише одним із доказів, наданих стороною у рамках іншої цивільної справи.

Таким чином виходячи з зібраних судом матеріалів, суд вважає що відсутні належні та допустимі докази щодо визнання нотаріальної дії неправомірною та визнання заяви недійсною.

У відповідності до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У зв'язку з викладеним суд вважає що позовна заява ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ОМНО Калінюк Олега Борисовича, ОСОБА_3 про визнання нотаріальної дії неправомірною та визнання заяви недійсною не знайшла свого обґрунтування, а тому вимога не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 202-203, 215-216 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», ст.ст. 1, 2, 10- 13, 19, 43, 49, 76-81, 82, 83, 89, 141, ч.1 ст. 223, 229, 241, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюк Олега Борисовича (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання: АДРЕСА_3) про визнання нотаріальної дії неправомірною та визнання заяви недійсною - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Приморський районний суд м. Одеси.

Повний текст рішення суду складено 01 червня 2018 року.

Суддя: Домусчі Л. В.

24.05.18