Справа № 2033/2-2088/11
Провадження № 2-зз/645/11/18
УХ В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ульяніч І.В.

при секретарі судового засідання Савченко В.Ю., Росада І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 "Про стягнення заборгованості за договором позики", -

в с т а н о в и в:

16.03.2018 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 "Про стягнення заборгованості за договором позики", а саме арешту, накладеного ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.08.2011 року, на автомобіль MERCEDES-BENZ ML 350, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4, які не є стороною в зазначеній справі. В обгрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що в провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходилась на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 "Про стягнення заборгованості за договором позики". По даній справі в якості забезпечення позову ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.08.2011 року, був накладений арешт на автомобіль MERCEDES-BENZ ML 350, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

15.08.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, в забезпечення виконання кредитного договору від 15.08.2008 року був укладений договір застави між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5. Предметом застави став автомобіль марки MERCEDES-BENZ ML 350, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

ПАТ «УкрСиббанк» відступив право вимоги на користь ТОВ «Кредит Фінанс» за договором факторингу від 20.04.2012 року. ТОВ «Кредит Фінанс» в свою чергу, за договором факторингу від 20.04.2012 року відступив ТОВ «Вердикт Фінанс» право вимоги за кредитним договором від 15.08.2008 року.

Відповідно до квитанції про сплату боргу від 04.06.2014 року № 48-239К, № 48-238К, ними були сплачені на користь кредитора необхідні грошові кошти за кредитним договором № 0 від 15.08.2008 року в розмірі 193436 гривень. Таким чином ними було остаточно виконані кредитні зобов»язання перед ТОВ «Вердикт Фінанс».

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 року було звернуто стягнення на предмет застави шляхом визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 право власності на ? ідеальні частки автомобіля марки MERCEDES-BENZ ML 350, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, та залишено автомобіль у їх спільній частковій власності. Заявник просив скасувати заходи забезпечення позову, а саме накладення решту на автомобіль марки MERCEDES-BENZ ML 350, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, накладений ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.08.2011 року по справі № 2-2088/11, так як транспортний засіб належить ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які не є стороною в справі.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник заяву підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві.

Суд, з"ясувавши позицію учасників процесу, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.08.2011 року в зазначеній вище цивільній справі за заявою позивача про забезпечення позову, був накладений арешт на автомобіль марки MERCEDES-BENZ ML 350, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, що належав ОСОБА_3.

Згідно копії рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 «Про звернення стягнення на предмет застави» та зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 «Про звернення стягнення на предмет застави», третя особа: ТОВ «Вердикт Фінанс», було вирішено первісний та зустрічний позови задовольнити, було звернуто стягнення на предмет застави шляхом визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 право власності на ? ідеальні частки автомобіля MERCEDES-BENZ ML 350, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, та залишено автомобіль у їх спільній частковій власності.

Згідно копії рішення Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби м. Харків ГТУЮ в Харківській області, Фрунзенського відділу ДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: ДП «СЕТАМ», ОСОБА_3 про виключення з опису арештованого майна та зняття арешту з майна, було вирішено виключити з опису та звільнити з-під арешту автомобіль марки MERCEDES-BENZ ML 350, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, належний ОСОБА_1 на праві власності на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 року, а саме зняти арешт накладений постановами державного виконавця Фрунзенського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 29.08.2011 року, 16.01.2012 року, від 19.09.2013 року, від 28.01.2016 року, від 30.09.2016 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилась, але подала письмові заперечення на заяву ОСОБА_1, згідно яких заперечувала проти задоволення заяви про скасування забезпечення позову, зазначила, що ОСОБА_3 незаконними методами намагається вивести з-під арешту належне йому майно, рішення суду ним не було виконано. В квітні 2016 року працівниками Фрунзенського ВДВС було вилучено та передано до ДП «СЕТАМ» для продажу арештований автомобіль марки MERCEDES-BENZ ML 350, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Під час реалізації автомобіля на торгах почали з»являтись судові рішення на право третіх осіб на ? частину зазначеного автомобіля.

Згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.11.2013р. позов ТОВ «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_3, Фрунзенського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції про зняття арешту з майна, та ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.12.2014р. по цій же справі про роз»яснення рішення суду та виправлення помилки в рішенні суду, позов був задоволений та знятий арешт та заборона відчуження з автомобіля марки MERCEDES-BENZ ML 350, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який належав на праві власності ОСОБА_3, накладений постановою № 28377746 від 20.08.20111 року Фрунзенським ВДВС Харківського міського управління юстиції на виконання ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова по справі № 2-2086/11 від 23.08.2011 року.

Згідно ст.. 158 ЦПК України - суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі надання відповідачем до суду документа, що підтверджує здійснене ним забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Постановою № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», з метою забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства при розгляді позовів про зняття арешту з майна, надані роз"яснення: п.1,2,9 - у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення . Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів було встановлено, що заявник не є стороною по справі, в якій було застосовано забезпечення позову, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, а ні позовом, без зазначення всіх необхідних учасників справи, тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 158, 353 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходіві забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 "Про стягнення заборгованості за договором позики" - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 08.06.2018 року.

Суддя І. В. Ульяніч