Справа № 663/2138/17
Провадження № 2/663/167/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року Скадовський районний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Клімченка М.І.,

секретаря Молошенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Скадовську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Скадовський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, орган опіки та піклування Южненської міської ради Одеської області про визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на наступні обставини. Позивач та відповідачка мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 22.03.2017 року Скадовським районним судом Херсонської області ухвалено рішення про стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання доньки аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму. У звязку з протиправними діями матері, донька зателефонувала позивачу та попросила забрати її проживати до себе. З 20.08.2017 року ОСОБА_3 почала проживати з її батьком ОСОБА_1 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та з цього часу позивач несе всі витрати на її утримання. Просив визначити місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з її батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Припинити стягнення аліментів визначених рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 22.03.2017 року у цивільній справі №663/1805/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач проти задоволення позову заперечувала, суду пояснила, що ні вона ні їх донька ніякої підтримки від батька не отримували і взагалі його не бачили. Але вона (відповідач) працювала і повністю забезпечувала потреби дитини та займалась її вихованням. Алкогольні напої не вживає, працює продавцем на ринку, продає хату в селі, щоб купити квартиру в Херсоні. Вважаючи, що дочці з нею жити буде краще, просила в позові відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Скадовський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області до судового засідання не зявився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладалися на розсуд суду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, орган опіки та піклування Южненської міської ради Одеської області до судового засідання не зявилася, направила на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні справи покладалися на розсуд суду, висновку щодо розвязання спору суду не надали.

Заслухавши пояснення сторін, заслухавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно до свідоцтва про народження серії 1-КГ №0249919 від 25.09.2006 року батьком та матірю ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно.

Як вбачається з висновку за Актом №48 оцінки потреб дитини та її сімї від 21.08.2017 року батько задовольняє потреби дитини в повному обсязі, мати належним чином не піклується про дитину, у батька достатній виховний потенціал, у матері невідомо, зі слів дитини та батька низький. Нова родина забезпечує потреби дитини повністю, в сімї сприятлива сімейна атмосфера.

Відповідно до довідки виданої ФОП ОСОБА_4 ОСОБА_1 працює за договором підряду з 01.04.2016 року на посаді підсобного робітника.

Згідно до характеристики наданої ФОП ОСОБА_4 ОСОБА_1 зарекомендував себе як старанний та добросовісний робітник, в порушенні трудової дисципліни помічений не був, не палить, алкогольні напої не вживає.

З свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №259667 від 28.09.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_5

Згідно довідки виданої комунальним закладом «Южненська загальноосвітня школа І ІІІ ступенів №1 Южненської міської ради Одеської області» ОСОБА_3 навчається в комунальному закладі «Южненська загальноосвітня школа І ІІІ ступенів №1 Южненської міської ради Одеської області» в 6 класі з 01.09.2017 року.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 22.03.2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05.08.2016 року.

З постанови Скадовського районного відділу державної виконавчої служби вбачається заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів в розмірі 8319 грн.

З наданих суду відповідачкою документів вбачається наступне.

Згідно до Характеристики учениці 5-б класу Херсонського загальноосвітнього навчально-виховного комплексу №48 Херсонської міської ради ОСОБА_3 зарекомендувала себе як дисциплінована учениця. В основному мала середній рівень знань з навчальних дисциплін. Логічно мислить, має достатній запас слів для вираження думок. На заняттях ініціативи не проявляла, часто відволікалася, на питання не відповідала. Інтересу до навчання не мала. Темп роботи на заняттях був низьким. До виконання домашніх завдань ставилася недобросовісно. До невдач у навчанні байдужа. Учениця схильна до брехні, легко впадала в стан розгубленості. Майже завжди чинила необдумано, недостатньо контролювала себе. Стійких дружніх стосунків у класі не мала. Дівчина регулярно відвідувала школу. На зауваження реагувала адекватно, погоджувалася з ними, але не виконувала їх. Мала охайний вигляд, дотримувалася вимог щодо шкільної форми, мала все необхідне для навчання. Брала участь у позакласних заходах, відвідувала гурток сучасних танців. Мама ОСОБА_2 регулярно відвідувала батьківських збори, постійно цікавилася життям доньки, оперативно реагувала на всі зауваження вчителів та класного керівника.

З висновка за заявою ОСОБА_2 від 29.08.2017 року, затвердженого начальником Дніпровського ВП ХВП Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 вбачаэться, що 19.08.2017 року малолітня ОСОБА_3 зателефонувала батьку та просила її забрати до себе, що останній і зробив.

З висновка за заявою ОСОБА_2 від 06.09.2017 року, затвердженого начальником Дніпровського ВП ХВП Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 вбачаэться, що ОСОБА_2 мешкає за адресою: м.Херсон, пров. Керчинський, 22 та її малолітня донька ОСОБА_3 проживала разом з нею. На теперішній час малолітня дитина за власним бажанням проживає з батьком ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулась до поліції з метою поставлення дитини на профілактичний облік через її погану поведінку. Між матірю та донькою постійно тривають конфліктні відносини.

Відповідно до свідоцтва на спадщину та Витягу в спадковому реєстрі ОСОБА_2 належить житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами до нього за адресою: Херсонська область, Скадовський район, с.Шевченка, вул. Молодіжна, 46.

Свідок ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 в судовому засіданні показав, що він є старшим рідним братом ОСОБА_3, проживає окремо. Сестра завжди проживала з матірю нормально, була нагодована, вдягнута та чиста. Під час її відпочинку у бабусі в м.Скадовськ приїхав батько та забрав її до м. Южне, Одеської області. Після цього не дає спілкуватися з сестрою не йому ні матері. Позивач зводив наклепи на матір, щодо її розгульного образу життя та нехтування своїми обовязками щодо виховання дитини. Вважає, що сестрі краще проживати з рідною матірю.

В судовому засіданні було заслухано судом думку ОСОБА_3 про те з ким вона хотіла би жити. ОСОБА_3 зазначила, що хотіла би жити з батьком, тому що мати вживає алкогольні напої, курить, ображає її, не має власного житла в м. Херсоні, не може працевлаштуватися на постійну роботу через вади характеру, годувала не систематично, приходилось готувати їжу самостійно, не допомагала виконувати домашні завдання, постійно кричала на неї. Батько про неї дбає, у неї склалися теплі стосунки з новою дружиною батька ОСОБА_8, вказує, що саме вона познайомила батька з новою дружиною, відвідує школу в м.Южне, завела нові знайомства, повертатися до матері не бажає.

Відповідно до принципів 2, 6, 9 Декларації прав дитини прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Дитина повинна бути захищена від усіх форм недбалого ставлення, жорстокості і експлуатації.

Згідно ст.ст. 3, 9, 12, 16, 19 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Жодна дитина не може бути об'єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації.

Відповідно до ст.ст. 3, 28, 47, 52 Конституції України, людина, її життя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Кожен має право на житло. Будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідуються за законом.

Згідно до ст.ст. 1, 4, 11, 18 Закону України «Про охорону дитинства», забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров'я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає - забезпечення належних умов для охорони здоров'я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них з ким вона проживає…якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Згідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняється фізичні покарання дитини батьками, а також інші види покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 160, ч. 1, 2 ст. 161 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно до ст. 171 Сімейного кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1, оскільки її проживання з батьком відповідає інтересам дитини. Суд надаючи перевагу щодо визначення місця проживання дитини з батьком враховує, що у родині ОСОБА_2 регулярно виникають конфлікти між дитиною та матірю, вказані конфлікти призвели до того, що дитина покинула місце свого постійного проживання. Суд вважає, що у сім'ї ОСОБА_2, дитина не зростає в атмосфері любові, миру, гідності та взаємоповаги. Крім того, суд вважає, що успішність навчання дитини не є достатньою, дитина може навчатися краще, що підтверджується характеристикою дитини, але ОСОБА_2, не доведено, що нею вжито всіх можливих та необхідних заходів для покращення успішності навчання дитини.

Також, суд враховує при винесенні рішення щодо визначення місця проживання дитини її думку, оскільки дитина досягла 11-річного віку та здатна самостійно вирішувати питання що стосуються її подальшої долі. Суд вважає, що думка дитини щодо визначення місця її проживання з батьком відповідає її інтересам, оскільки в сім'ї її батька ОСОБА_1 створенні умови для комфортного проживання дитини, її виховання та розвитку в дусі любові та взаємоповаги. Батько ОСОБА_1, та його дружина ОСОБА_1, піклуються про успішність навчання дитини в міру своїх можливостей та переймаються майбутнім дитини. Крім того, вони піклуються і про стан здоров'я дитини.

У зв'язку з цим суд вважає, що визначення місця проживання дитини з батьком не погіршить стан дитини у здоров'ї та успішність у навчанні (а можливо і покращить його успішність). Вказані обставини на думку суду є винятковими і вони є достатніми для того, щоб визначити місце проживання дитини не з матір'ю. При цьому, мати зберігає право на спілкування з дитиною, прийняття участі у її вихованні та піклуванні.

Задовольняючи позовну заяву в частині визначення місця проживання дитини з батьком, суд одночасно припиняє стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму як похідну від визначення місця проживання дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12-13,76-79, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Скадовський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, орган опіки та піклування Южненської міської ради про визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з її батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Припинити стягнення аліментів визначених рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 22.03.2017 року у цивільній справі №663/1805/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.І. Клімченко

Повний текст рішення

виготовлено: 01.06.2018 року