Справа № 366/1184/18
Провадження № 4-с/366/6/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року смт.Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого судді - Корчкова А.А., за участю секретаря судового засідання Форощі І.С., скаржника ОСОБА_1, державного виконавця Яковенка Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на бездіяльність старшого державного виконавця Іванківського міжрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

15 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить суд визнати дії та бездіяльність старшого державного виконавця Яковенка Ю. В. стосовно примусового виконання, винуватим ОСОБА_3 вироку Іванківського районного суду Київської області по кримінальній справі № 366/879/15-к; (№ 1-кп/366/69/15) - протиправними; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.12.2017 року ВП № 54446006 відносно винуватого ОСОБА_3 та прийняти нове судове рішення про повторне зобовязання старшого державного виконавця Яковенко Ю. В. невідкладно виконати вимоги вироку Іванківського районного суду Київської області в повному обсязі на підставі ст. 25 Закону України Про виконавче провадження зобовязавши при цьому ОСОБА_3 сплатити потерпілому ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 500 (пятисот) гривень з врахуванням коефіцієнту інфляційних процесів в державі за весь час прострочення виплати, а також стягнути моральну шкоду, на користь ОСОБА_1 з старшого державного виконавця Яковенко Ю. В. за протиправні дії та бездіяльність по примусовому виконанню вироку Іванківського районного суду Київської області від 21 квітня 2015 року по кримінальній справі № 366/879/15-к; (№ 1-кп/366/69/15) в розмірі 1 (однієї) тисячі гривень.

ОСОБА_1 посилається на те, що вироком Іванківського районного суду Київської області від 21.04.2015 року було засуджено ОСОБА_3 за ч.3 ст.185, ч.1 ст. 304 КК України, було встановлено зобовязання в частині цивільного позову, яке й досі не виконане.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Державний виконавець Яковенко Ю.В. скаргу не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні та повідомив, що всі дії, необхідні для виконання рішення суду ним вчинені.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не прибув.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши думку сторін прийшов до рішення про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Статтею 18 ЦПК України встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обовязковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Разом з тим, ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404 визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що вироком Іванківського районного суду Київської області від 21.04.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України, та призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, а також вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 500 грн. моральної шкоди.

04.08.2017 року суд видав виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 500 грн. моральної шкоди.

07.08.2017 року державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч.1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

08.08.2017 року з метою вивчення майнового стану боржника державним виконавцем Яковенком Ю.В. були направлені запити:

- до ДФСУ про номери рахунків, відкритих юридичними особами та /або фізичними особами-підприємцями (відповідь від 08.08.2017 року № - платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває);

- до ДФСУ про джерела отримання доходів боржників - фізичний осіб (відповідь від 08.80.2017 року № - інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня);

- до ПФУ про осіб-боржників, які отримують пенсії (відповідь від 11.08.2017 року № - інформацію не знайдено);

- до ПФУ про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи (відповідь від 11.08.2017 року № - інформацію не знайдено).

Згідно довідки Володарської сільської ради Поліського району Київської області від 26.12.2017 року №334 боржник проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації, власного майна на території сільської ради немає.

21 грудня 2017 року у присутності двох понятих було перевірено майновий стан боржника за місцем його проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, про що складено акт державного виконавця. Згідно акту майна та коштів, на які може бути звернено стягнення, за боржником не виявлено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

26 грудня 2017 року в зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, керуючись п.2 ч.1 ст.37 Закону, було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Проте, відповідно до ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи державний виконавець не вжив заходів передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме не виніс постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та не вніс повідомлення до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, передбачене ст. 382 КК України.

Тобто, державний виконавець не здійснив всіх можливих заходів щодо примусового виконання рішення суду.

Таким чином суд вважає встановленим, що дії державного виконавця Яковенка Ю.В. щодо виконання вироку Іванківського районного суду від 21.04.2015 року в частині цивільного позову, є неправомірними, а постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.12.2017 року підлягає скасуванню.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про стягнення з державного виконавця Яковенка Ю.В. моральної шкоди, встановлено наступне. Розділом VІІ ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу, якою може визнати оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). При цьому щодо стягнення моральної шкоди скаржник може звернутися в порядку передбаченому КАС України, а саме ст. 287, яка передбачає, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси.

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141, 452 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статями 56 Конституції України, 18, 81, 89, 447, 451, 452 Цивільного процесуального кодексу України, 11, 18, 37, 63, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2- задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документа стягувачу за матеріалами виконавчого провадження № 54446006 - неправомірними.

Постанову старшого державного виконавця Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 від 27.12.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу за матеріалами виконавчого провадження № 54446006 скасувати.

Зобовязати старшого державного виконавця Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 вчинити заходи передбачені ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» щодо виконання вироку Іванківського районного суду Київської області від 21.04.2015 року.

Стягнути з Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.А. Корчков