Справа № 462/2206/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 року року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Петришин Г.Я.

з участю позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2 серпня 2014 року і від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка у квітні 2018 року звернулася з позовом в суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними не було взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними поглядами на сімейне життя, через що виникали сварки і суперечності. На даний час вони проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Жодних спільних інтересів у неї з відповідачем не має, наміру продовжувати шлюб чи зберегти сімю також немає, вона переконана, що їх сімя розпалася остаточно і примирення між ними не неможливе.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогіні наведеним у позовній заяві та додатково пояснила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, виникали сварки, з березня 2018 року вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин та що вона втратила до відповідача хороші почуття, переконана, що їх сімя розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та зазначив, що подружнє життя з позивачкою не склалося, між ними виникали сварки і суперечності, з березня 2018 року вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин. Він втратив до позивачки хороші почуття, переконаний, що їх сімя розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Просить позов задовольнити.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними тривалий час немає взаєморозуміння, виникали сварки і суперечності, з березня 2018 року вони проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства і не підтримують сімейних відносин, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними.

Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони вже тривалий час разом не живуть і не підтримують сімейних відносин, втратили один до одного хороші почуття і помиритись не бажають, а тому цей шлюб слід розірвати.

На утриманні сторін залишається неповнолітня дитина.

На підставі ст.ст.12, 89, 264, 265 ЦПК України, керуючись ст.ст. 109-112 СК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 /Фіялкович/ ОСОБА_4 та ОСОБА_2, укладений 2 серпня 2014 року у Міському відділі ДРАЦСу реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1839.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704,80грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідачка: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Повне судове рішення складено 5 червня 2018 року.

Суддя: