Комунальне некомерційне підприємство «Центр спортивної медицини міста Києва» - відповідач
Вимоги позивача: стягнення допомоги та середнього заробітку за час затримки рорахунку при звільненні
У судовому засіданні позивач позов підтримав і просив про його задоволення.
Відповідач у судове засідання не зявився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи, зворотним поштовим повідомленням.
Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи.
З урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223, 280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.
Позивач перебував трудових відносинах з Київським міським центром спортивної медицини, правонаступником якого є відповідач, що підтверджується наказом Київського міського центру спортивної медицини та витягом з Державного реєстру.
Позивач має статус особи евакуйованої із зони відчуження у 1986 році (категорія 2), що підтверджується відповідним посвідченням позивача.
Наказом Київського міського центру спортивної медицини від 29.06.2016 року № 77/К позивача звільнено з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 20 і п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-12, особам, віднесеним до категорії 2 (пункт 2 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: у разі вивільнення працівників у зв'язку з ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників їм виплачується допомога в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати, а також зберігається за їх бажанням посадовий оклад, тарифна ставка (оклад) на новому місці роботи, але не більше одного року. Їм також гарантується працевлаштування з урахуванням їх побажань або можливість навчання нових професій (спеціальностей) із збереженням у встановленому порядку середньої заробітної плати за останнім місцем роботи за весь період перепідготовки, але не більше одного року.
Згідно зі ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Згідно зі ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Як вказує позивач при звільненні з ним не був проведений остаточний розрахунок.
Відповідно до довідки відповідача № 18 за листопад 2016 року, заробітна плата позивача в квітні 2016 року становила: 2881,50 грн., а в травні - 1703,98 грн..
Саме заробітну плату за квітень і травень 2016 року, як два останні повні місяці роботи, позивач просив використати для визначення його середнього заробітку.
Середній заробіток позивача становить: 2881,50 грн. + 1703,98 грн. : 2 = 2292 грн. 74 коп..
Розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати позивача становить: 2292 грн. 74 коп. х 3 = 6878,22 грн., а не 6878,40 грн., як визначив у позові позивач.
Будь-яких конкретних правових доказів про повне або часткове спростування позовних вимог, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто.
За таких обставин, позов задовольняється частково.
При подачі позову позивач був звільнений від сплати судового збору.
Доказів про понесення сторонами судових витрат по справі, суду не надано.
Керуючись ст. ст. 263-265, 280-282 ЦПК України,
Позов задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Доказів про понесення сторонами судових витрат по справі не надано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
СУДДЯ: