Справа № 522/9373/18
Провадження № 2-з/522/212/18
УХВАЛА

01 червня 2018 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

при секретарі судового засідання Ткаченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29 травня 2018 року звернулось до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕйВі Груп», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, переведення прав та обов?язків позичальника.

Позов ухвалою суду від 31 травня 2018 року позовну заяву залишено без руху.

01 червня 2018 року до суду з заявою про забезпечення позову звернулась позивач ОСОБА_1 та просить заборонити органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема, але не виключно: Управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області та іншим суб?єктам Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень , які праві вчиняти реєстраційні дії відповідно до чинного законодавства України, в тому числі нотаріусам, здійснення перереєстрації права власності на будинок №25/14, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Педагогічна, 25/14, який складається в цілому з одного житлового будинку загальною площею 270,2 кв.м., в тому числі житловою площею 104,1 кв.м., та земельної ділянки, що знаходиться в м. Одесі по вул. Педагогічній за № 25/14, загальною площею 0,0314 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель з ОСОБА_1 на будь-яку іншу особу.

ОСОБА_1 обґрунтовує свою заяву тим, що по спірному договору до ТОВ «ЕйВі Груп» перешло право вимоги за договором іпотеки і на вказане майно, яке є предметом даного договору, може бути звернуто стягнення, що значно утруднить виконання можливого рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.5 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч.9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Суд знаходить, що заявлений позивачем вид забезпечення позову нічим не підтверджений і не обґрунтований стосовно необхідності його застосування в рамках даної справи де предметом є визнання договору недійсним без будь-яких вимог про перехід права власності на майно.

Крім того, до заяви ОСОБА_1 не додано документи, що підтверджують сплату судового збору.

Таким чином, суд робить висновок про, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позовумає бути повернута заявникові.

Керуючись ст..ст. 149, 150, 151, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку передбаченому ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя