Справа № 149/1036/18
Провадження №2/149/473/18
Номер рядка звіту 26
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.06.2018 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Войнаревича М.Г.,

за участі секретаря Зоріної О.Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № б/н від 09.06.2011 року в розмірі 104456.29 грн., яка складається з наступного: 4951.15 грн. заборгованість за кредитом; 89865.85 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4188.99 грн. заборгованість за пенею, 500 грн. - штраф (фіксована частина); 4950.30 грн. штраф (процентна складова).

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.03.2012 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до умов договору, договір складається з заяви позичальника, "Умов та Правил надання банківських послуг" та "Тарифів Банку".

Однак, відповідач належним чином не виконував зобов'язань відповідно до умов договору, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість, яка станом на 31.03.2018 року становить 104456.29 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь.

Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 26.03.2012 року, виявивши бажання оформити на своє ім'я кредит, ОСОБА_1 заповнив підготовлений ПАТ КБ "Приватбанк" бланк заяви, у якій вказав свої особисті дані та поставив власний підпис.

Одночасно з тексту заяви вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив факт отримання інформації про умови кредитування "Приватбанку", а також відкриття карткового рахунку, встановлення кредитного ліміту на платіжну картку та розміру базової процентної ставки на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Оскільки сторони в анкеті-заяві від 26.03.2012 року погодили всі істотні умови договору, в тому числі і щодо його форми, беззастережно засвідчили це власними підписами, а відтак дотримались вимоги закону щодо письмової форми договору. Отже, заява про надання банківських послуг є договором про приєднання в розумінні ст. 634 ЦК України.

Як зазначено в 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, підписання договору є безумовною згодою позичальника відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком.

Позивачем надано розрахунок заборгованості відповідача, з якого вбачається що відповідач ОСОБА_1 не виконав взятих на себе зобов`язань і станом на 31.03.2018 року за ним існує заборгованість в розмірі 104456.29 грн., яка складається з наступного: 4951.15 грн. заборгованість за кредитом; 89865.85 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4188.99 грн. заборгованість за пенею, 500 грн. - штраф (фіксована частина); 4950.30 грн. штраф (процентна складова).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином з відповідача необхідно стягнути зазначену заборгованість за тілом кредиту, за процентами за користування кредитом, штраф (процентна складова).

Проаналізувавши зміст п. п. 1.1.5.25, 1.1.5.32, 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг та умови кредитування з використанням платіжної картки, суд приходить до висновку, що умовами договору передбачене застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасну оплату послуг передбачених даним договором за кожен день прострочення. У той самий час сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

При цьому, ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та п 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року в справі № 6-100цс14. Пунктом 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що положення ч.3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

В матеріалах справи відсутні докази заподіяних позивачу відповідачем збитків, а тому необхідно відмовити в стягненні пені за прострочене зобов'язання, а також відмовити в стягненні штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн.

Враховуючи, що з відповідача присуджено до стягнення всю суму заборгованості за кредитом, крім зменшеного судом розміру пені на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, то з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 610-612, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 57-60, 158, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (26.01.1983р.н., зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії МО №724202 виданий 23.06.1999р.) на користь ПАТ КБ "Приватбанк" (код , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.03.2012 року у розмірі 99767 (дев"яносто дев"ять тисяч сімсот шістдесят сім) гривень 30копійок, яка складається з наступного: 4951.15грн. заборгованість за кредитом; 89865.85 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4950.30 грн. штраф (процентна складова)..

В задоволенні решти позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк" відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (26.01.1983р.н., зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії МО №724202 виданий 23.06.1999р.) на користь ПАТ КБ "Приватбанк" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Войнаревич М. Г.