Ухвала

29 травня 2018 року

м. Київ

справа № 607/133/15-ц

провадження № 61-27194 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 05 квітня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року до Верховного суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 05 квітня

2018 року.

За змістом пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 травня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, однак у даній справі апеляційним судом винесено постанову від 05 квітня 2018 року, якою рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13 травня 2015 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором та судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Вимог про скасування постанови апеляційного суду касаційна скарга не містить.

Ураховуючи наведене, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно уточнити які рішення судів попередніх інстанцій нею оскаржуються.

Крім того, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору.

Представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано клопотання про звільнення від сплати судового збору з тих підстав, що на всі рахунки заявника накладено арешт, інших коштів для сплати судового збору він не має. На підтвердження зазначених обставин надав копію постанови від

05 січня 2018 року про арешт коштів боржника.

Згідно з частиною 1 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

За змістом частини першої статті 8 Закону України &qute;Про судовий збір&quon;, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до вимог частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведені заявником доводи та надані докази не дають підстав для звільнення його від сплати судового збору, оскільки до клопотання не додано доказів на підтвердження того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, крім того накладення арешту на рахунки ОСОБА_1 не свідчить про відсутність іншого доходу та скрутне матеріальне становище.

Таким чином клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає, а тому ОСОБА_1 необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або надати докази існування підстав для задоволення заявленого ним клопотання.

Зазначене відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

За змістом частини 3 статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду повинен становити 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання позову) за подання до суду позовних заяв майнового характеру судовий збір становить 1 % ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати -

3 654 грн 00 коп.

У зв'язку з наведеним, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 7 308 грн 00 коп., який має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції або надати докази на підтвердження звільнення від його сплати.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 05 квітня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 25 червня

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик