ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/897/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"01" червня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Заболотній Л.Г.
розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення режиму окремого проживання подружжя,
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про встановлення режиму окремого проживання подружжя.
В судовому засіданні представник позивача О.А. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що 4.07.2017 року Дарницьким районним у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між сторонами по справі, актовий запис №1135. Від зареєстрованого шлюбу сторони спільних дітей не мають. З вересня 2017 року вони проживають окремо, тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, тому просить встановити між сторонами режим окремого проживання, які вже і так проживають в різних помешканням.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений судом належним чином, а у своєму клопотанні просив розглянути справу у його відсутність, не заперечуючи проти задоволення позову.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.119 СК України за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.
У відповідності до ст.120 СК України встановлення режиму окремого проживання не припиняє прав та обов'язків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму, а також прав та обов'язків, які встановлені шлюбним договором.
У разі встановлення режиму окремого проживання - майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка.
Як роз'яснює п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"при застосуванні положень статей 119, 120 СК судам необхідно враховувати, що інститути окремого проживання та розірвання шлюбу мають самостійний характер. Рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим. Режим окремого проживання може встановлюватися судом не тільки за позовом одного з подружжя, а й за заявою подружжя, яке досягло спільної згоди. Вирішуючи заяву в порядку ст.119 СК, суд повинен встановити фактичні взаємини сторін і переконатися в доцільності сепарації для того, щоб узаконений спосіб окремого проживання не був формальним засобом вирішення спірних майнових питань.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.
Як встановлено в судовому засіданні, 4.07.2017 року Дарницьким районним у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між сторонами по справі, актовий запис №1135. Від зареєстрованого шлюбу сторони спільних дітей не мають. З вересня 2017 року вони проживають окремо, тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини. Вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому вони не підлягають доказуванню в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України.
Аналізуючи зміст диспозиції ст.119 СК України, суд вважає, що для встановлення для подружжю режиму окремого проживання необхідна наявність двох умов: неможливість або небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно і припинення сімейних відносин між подружжям.
Як стверджує представник позивача і відповідач у своїй заяві, вони з вересня 2017 року проживають окремо один від одного; позивач ОСОБА_2 не бажає проживати разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 і бажає встановити для них режим окремого проживання, стверджуючи, що таке рішення відповідає інтересам подружжя (сторін), сторони ознайомлені з правовими наслідками встановлення режиму окремого проживання подружжя, тощо.
Як пояснив представник позивача і підтверджується доказами по справі, позивач ОСОБА_2 на даний час зареєстрована і фактично проживає у АДРЕСА_1 (а.с.7), а відповідач ОСОБА_3 зареєстрований і фактично проживає в АДРЕСА_2 (а.с.17).
За таких обставин, оскільки підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно; обидва подружжя (сторони) проживають за різними адресами і сімейні відносини між подружжям припинені, тому підстав для відмови в задоволенні позову в судовому засіданні не встановлено, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.
Згідно ст.133; 141 ЦПК України при задоволенні позову і наполяганні представника позивача у судовому засіданні з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 640 грн. судового збору, сплаченого позивачкою при зверненні до суду.
Керуючись ст.4; 10; 12-13; 76-80; 81; 133; 141; 223; 263-265; 282 ЦПК України, на підставі ст.3; 119-120 СК України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя",суд
Встановити режим окремого проживання подружжю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженці м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області, громадянці України, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), яка зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженцю м. Києва, громадянину України, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_2, які перебувають у шлюбі, зареєстрованому 4.07.2017 року Дарницьким районним у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1135.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 640 грн. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а учаснику справи, якому не було вручене повне заочне рішення в день його проголошення - протягом 20 днів з дня вручення його повного тексту заочного рішення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя :