Провадження № 2/127/7006/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Помазанові М.О.,

за участю: відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 31.01.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір.

Позивач свій обовязок по кредитному договору, щодо надання відповідачу кредиту виконав. Однак, відповідачем не здійснювалось погашення кредитних коштів, таким чином відповідач зобовязання за договором не виконала. Станом на 30.09.2017 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 11 579,62 грн.

Таким чином, станом на 30.09.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 11 579,62 грн., що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 до судового засідання не зявилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд останні задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала та просила в задоволенні останніх відмовити у звязку з добровільним погашенням кредитної заборгованості у розмірі 11 579,62 грн. та судового збору у розмірі 1 600,00 грн., проте своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 31.01.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір.

При укладенні вищевказаного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Однак, відповідачем не здійснювалось погашення кредитних коштів. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 525-526, 530, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала.

Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем умов договору, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 30.09.2017 року становить 11 579,62 грн. з них:

8 000,00 грн. заборгованість за кредитом;

2 452,02 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

500,00 грн. штраф (фіксована частина);

527,60 грн. штраф (процентна складова).

Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до цього у позивача виникло право вимагати дострокового повного виконання відповідачем зобовязань за договором.

Разом з тим, в процесі судового розгляду відповідачем в добровільному порядку було сплачено вищезазначену кредитну заборгованість у розмірі 11 579,62 грн., а також витрати щодо сплати судового збору у розмірі 1 600,00 грн., понесені позивачем про що свідчать квитанції: від 15.03.2018 року на суму 1 400 грн., від 06.02.2018 року на суму 2 000 грн., від 06.02.2018 року на суму 4 500,00 грн., від 04.05.2018 року на суму 5 000 грн., від 05.03.2018 року на суму 3 000 грн., а всього на суму 15 900,00 грн.

Згідно ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

А тому, з огляду на вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про припинення зобовязання відповідача за договором №б/н від 31.01.2013 року у звязку з належним виконанням.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги, заявлені позивачем, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а відтак не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.212, 509, 525, 526, 530, 536, 599, 629, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 01.06.2018 року.

Суддя: