Дата документу 25.05.2018
Справа № 334/3507/18
Провадження № 2-з/334/6/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Баруліна Т.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту, опису та передачі автомобіля у відповідальне зберігання,

в с т а н о в и в:

23 травня 2018 ОСОБА_1звернувсь до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту, опису та передачі автомобіля CHEVROLET LACETTI NF 196, реєстраційний номер НОМЕР_1 у відповідальне зберігання ОСОБА_2, обґрунтована тим, що вказаний автомобіль належить на праві власності ОСОБА_1. У 2013 році заявниця передала транспортний засіб та свідоцтво про державну реєстрацію ОСОБА_3, жодного договору про передачу транспортного засобу не укладалося, довіреність не видавалась. У 2017 році ОСОБА_1 знадобився транспортний засіб і вона звернулась до ОСОБА_3 з вимогою про повернення вказаного автомобіля, однак останній відмовився його повертати. Своєю відмовою повертати автомобіль ОСОБА_3 порушив права ОСОБА_1, як власника цього автомобіля, оскільки вона фактично позбавлена правомочності користування та розпорядження. Заявниця має побоювання з приводу того, щодо ухвалення рішення у справі за даним позовом, ОСОБА_3 здійснить незаконне відчуження транспортного засобу та його фактичне повернення власнику вже буде не можливим, тому ОСОБА_1 звернулась з заявою про забезпечення позову та просила його задовольнити.

Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України у забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та на підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню тільки в частині накладення арешту на автомобіля CHEVROLET LACETTI NF 196, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Не перевіряючи обставини, які мають значення для справи, а лише запобігаючи ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, приймаючи до уваги наявність реальних ризиків відчуження рухомого майна на користь третіх осіб, суд приходить до висновку, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому суд враховує, що такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно, спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами.

Вимоги заяви про опис та передачі легкового автомобіля у відповідальне зберігання, задоволенню не підлягають, оскільки такий вид забезпечення позову не відповідає позовним вимогам про стягнення боргу.

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та на підставі вищенаведеного, проаналізувавши у сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту, опису та передачі автомобіля у відповідальне зберігання задовольнити частково.

Накласти арешт на рухоме майно, а саме: автомобіль CHEVROLET LACETTI NF 196, реєстраційний номер НОМЕР_1, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, місто Первомайськ, вул. Робеспєра 29 і належить на праві власності ОСОБА_1.

В іншій частині щодо забезпечення позову - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Баруліна Т. Є.