АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження № 22-ц/796/4230/2018 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Ящук Т.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 15 березня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в:

10 липня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини. Зазначила, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 з 30 квітня 2010 року. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 жовтня 2013 року шлюб між ними був розірваний. Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач працює, має дохід, проте не надає повноцінної матеріальної допомоги на утримання та виховання дочки, ОСОБА_3 просила стягнути з нього аліменти на у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн. щомісячно.

ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини. Зазначив, що між ним та ОСОБА_3 був укладений договір від 06 грудня 2013 року щодо здійснення ними батьківських прав та визначення місця проживання дитини, умовами якого передбачено місце проживання дитини - 50% часу з батьком й 50% часу - з матір'ю, а також порядок, спосіб й умови утримання дитини, до часу досягнення дитиною десятиріччя, який наразі є чинним. Посилаючись на порушення його прав, а також те, що він відповідно до умов договору також утримує дитину, ОСОБА_4 просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь аліменти на утримання дитини в сумі 10 000 грн. щомісячно.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2018 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини та зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить скасувати вказане рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_3 Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд помилково відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення аліментів через врегулювання питання утримання дитини умовами укладеного між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 договору від 06 грудня 2013 року З осені 2016 року ОСОБА_4 самоусунувся від утримання та виховання дочки, дочка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Дитина є алергіком, має захворювання Шинца, потребує лікування та носіння спеціального взуття.

В апеляційній інстанції ОСОБА_3 та її представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

Представник ОСОБА_4 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 30 квітня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, якій розірваний рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 жовтня 2013 року.

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю ОСОБА_3

06 грудня 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини строком дії до 19 вересня 2020 року - досягнення дитиною десяти років (т. 2, а. с. 93-95).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3 та зустрічного позову ОСОБА_4 про стягнення аліментів, суд виходив з того, що сторони на підставі ч.1 ст. 181, ч.1 ст. 189 СК України визначилися із способом виконання обов'язку утримувати дитину шляхом укладання договору від 06 грудня 2013 року щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, а тому підстави для вирішення судовим рішення питання про стягнення аліментів відсутні.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Частиною 1 ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Як було встановлено, 06 грудня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини строком дії до досягнення дитиною десятиріччя 19 вересня 2020 року.

Відповідно до п.п. 1.1. та 1.3. договору сторонами визначено місце проживання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1: в батька - в період з 20 год. 00 хв. щосереди до 20 год. 00 хв. щосуботи, в матері - в період з 20 год. 00 хв. щосуботи до 20 год. 00 хв. щосереди.

Пунктами 3.1.5., 3.1.6. договору визначено, що батько зобов'язаний нести витрати по утриманню дитини (харчування, забезпечення санітарно-гігієнічних умов проживання тощо) у період, коли дитина проживає з ним, а також оплачувати витрати на навчання, відвідування дитячого дошкільного закладу, відвідування додаткових заходів з розвитку дитини у розмірі 2 000 грн. щомісячно.

Пунктом 3.2.5. договору визначено, що мати зобов'язана нести витрати по утриманню дитини (харчування, забезпечення санітарно-гігієнічних умов проживання тощо) у період, коли дитина проживає з матір'ю.

Як встановлено судом та не спростовується сторонами, на даний час малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживає з матір'ю ОСОБА_3 Оскільки умови укладеного 06 грудня 2013 року договору батьками не виконуються, суд безпідставно відмовив у задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 пояснив, що його довіритель перебуває за межами України, де працює. Даних щодо розміру доходів ОСОБА_4, наявності обставин, які мають бути враховані при визначені розміру аліментів на дитину представник суду не надав. В матеріалах справи наявні дані щодо переказу ОСОБА_4 на картковий рахунок ОСОБА_3 грошових коштів згідно договору від 06 грудня 2013 року за період з січня 2014 року по березень 2016 року в сумах 5000 грн., 6500 грн., 2600 грн., 16466 грн.

Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище ОСОБА_4; наявність у нього рухомого та нерухомого майна, доведені позивачкою витрати на утримання дитини, розмір попередніх грошових переказів ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн. щомісячно починаючи з 10 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2018 року підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_4 в доход держави підлягає стягнення судовий збір в розмірі 300 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2018 року скасувати в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн. щомісячно починаючи з 10 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині позову ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в сумі 300 грн.

Дані про учасників справи:

ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: 02081, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1)

ОСОБА_4 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: 02081, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2)

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 червня 2018 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Ящук Т.І.

Українець Л.Д.