Справа № 161/2594/18
Провадження № 2/161/1524/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 12.08.2006 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Вони з відповідачем протягом останнього часу втратили почуття поваги та любові один до одного через конфлікти та суперечки з різних причин, що, на її думку, негативно впливає на розвиток дітей. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Діти проживають з позивачкою. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим. Просить суд шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 12.08.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1105, розірвати, а також стягнути з відповідача в користь позивача судові витрати по справі.

До початку судового засідання позивач та її представник подали до суду заяви аналогічного змісту, відповідно до яких розгляд справи просять проводити у їх відсутності, позов підтримують, просять його задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, заяву з проханням слухати справу за його відсутності суду не надав. Проте, від відповідача на адресу суду надійшла заява (а.с. 25), в якій він зазначив, що упродовж наданого судом строку для примирення він намагався зберегти сім»ю, однак позивач від спілкування категорично відмовилася. Вважає, що збереження сім»ї є неможливим, суперечить його інтересам та інтересам його дітей. Просить суд позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12.08.2006 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1105, свідоцтво серії І-ЕГ 016071 (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7-8).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові один до одного. Сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо.

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхніх неповнолітніх дітей, а тому шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище «Бойченко» (а.с. 34).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Шуба), зареєстрований 12 серпня 2006 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1105, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці ОСОБА_1 прізвище «Бойченко».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповіднодо ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складено 07 червня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_5