Справа № 128/2672/17
Провадження 2/127/1023/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судового засідання Лисої К.Д.

розглянувши в загальному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

06.10.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики.

Мотивували тим, що в період з кінця 2010 року по даний час фінансово підтримували ОСОБА_3, надаючи йому позики на будівництво станції технічного обслуговування, що за адресою: Вінницька область Вінницький район село Якушенці вул. Барвінкова, 14-а.

Так, 31.12.2012 року ОСОБА_3 написав розписку про те, що він отримав від ОСОБА_1 позику на суму 90 000 доларів США, які йому були надані частками з кінця 2010 року по 31.12.2012 року і зобов`язався повернути до 01.09.2013 року.

20.12.2013 року ОСОБА_3 отримав позику від ОСОБА_1 на суму 50 000 доларів США, про що написав розписку.

26.09.2017 року ОСОБА_3 отримав позику від ОСОБА_1 на суму 23 500 грн., про що написав розписку.

Протягом 2015-2017 років ОСОБА_3 частками повернув борг ОСОБА_1 на суму 22 000 доларів США, тому заборгованість ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 на день подання даного позову становить 118 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.10.2017 року складає 3 163 438,99 грн. (згідно курсу НБУ 100 доларам США відповідає 2680,88 грн.), а також 23 500 грн.

ОСОБА_2 були надані ОСОБА_3 кошти на загальну суму 112 000 доларів США, що підтверджується розписками, власноруч написаними відповідачем.

25.03.2011 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 позику на суму 7 000 доларів США і зобов`язався повернути до 25.06.2011 року, про що написав розписку.

26.09.2017 року ОСОБА_3 написав розписку про те, що отримував від ОСОБА_2 позики з лютого до листопада 2014 року на загальну суму суму 105 000 доларів США.

Заборгованість ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 на день подання даного позову становить 112 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.10.2017 року складає 3 002 586,16 грн. (згідно курсу НБУ 100 доларам США відповідає 2680,88 грн.).

Позивачі неодноразово звертались до відпвоідача з приводу повернення позик, однак ОСОБА_3 посилався на відсутність коштів.

Позивач ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 118 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.10.2017 року складає 3 163 438,99 грн. та 23 500 грн., загалом 3 186 938,99 грн., а також просив стягнути судовий збір в сумі 8 420 грн.

Позивач ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 112 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.10.2017 року складає 3 002 586,16 грн., а також просив стягнути судовий збір в сумі 8 420 грн.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 17.10.2017 року було відкрито провадження в даній справі №128/2672/17 (а.с. 19).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 05.03.2018 року було задоволено заяву позивачів про відвід судді Саєнко О.Б. (а.с. 100-101).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12.03.2018 року було задоволено заяву про самовідвід судді Бондаренко О.І. (а.с. 111-112).

За розпорядженням Вінницького районного суду Вінницької області від 12.03.2018 року цивільну справу №128/2672/17 направлено на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області (а.с. 117).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.03.2018 року цивільну справу №128/2672/17 прийнято до провадження суддею Вохміновою О.С. (а.с. 119).

16.04.2018 року було проведено підготовче засідання (а.с. 140).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі просив задоволити його вимоги та стягнути з відповідача на його користь суму боргу по розпискам від 31.12.2012 року, від 20.12.2013 року в розмірі 118 000 доларів США, що становить еквівалент 3 163 438,99 грн., а також борг по розписці від 26.09.2017 року в сумі 23 500 грн., загалом 3 186 938,99 грн. Суду повідомив, що з відповідачем вони тривалий час перебувають в дружніх стосунках, неодноразово допомагали один одному. ОСОБА_3 займався бізнесом і будував СТО, тому він позичав йому кошти, які зазначені в розписках. Всі кошти він передавав особисто ОСОБА_3, відповідач власноручно, без тиску і примусу писав розписки і обіцяв розрахуватись. Зазначив, що частина коштів була йому повернута, а саме 20.06.2015 року - 7 000 доларів США, 30.12.2015 року 1000 доларів США, 27.07.2016 року 2000 доларів США, 11.01.2017 року 2000 доларів США і в червні 2017 року 10 000 доларів США, тому загальна сума повернутих коштів 22 000 доларів США.

Позивач ОСОБА_2 також в судовому засіданні пояснив, що із ОСОБА_3 перебуває в дружніх стосунках більше 20 років, тому 25.03.2011 року позичив йому 7 000 доларів США, які відповідач зобов`язувався повернути до 25.06.2011 року. Протягом 2014 року позичав ще кошти на загальну суму 105 000 доларів США, зокрема в червні 2014 року 20 000 доларів США, в серпні 2014 року 45 000 доларів США, у вересні 2014 року 20 000 доларів США, в листопаді 2014 року 25 000 доларів США, а всі позики вони оформили розпискою від 26.09.2017 року. ОСОБА_3 особисто писав розписки, не відмовлявся від свого боргу, але не повернув нічого. Просив задоволити його вимоги та стягнути з ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 112 000 доларів США, що по курсу НБУ становить 3 002 586,16 грн. та 8 420 грн. судового збору.

Представник позивачів ОСОБА_4 позов підтримав за обставин, що викладені у ньому, просив вимоги задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 визнали у повному обсязі. Відповідач ОСОБА_3 пояснив, що дійсно брав в борг у позивачів вказані суми, власноручно писав розписки, без примусу. В зв`язку з відсутністю доходу і важкою хворобою борг він повернув лише частково ОСОБА_1 в сумі 22 000 доларів США. Вважає, що це його особисті зобов`язання, а не сім`ї і він не відмовляється від виконання зобов`язання. Представник також просив врахувати, що ОСОБА_3 є інвалідом 1 групи, тому звільнений від сплати судового збору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 31.12.2012 року був укладений договір позики між позикодавцем ОСОБА_1 та позичальником - ОСОБА_3

на суму 90 000 доларів США. Грошові кошти відповідач отримав особисто та зобовязався повернути до 01.09.2013 року або за вимогою. На підтвердження укладення договору позики і передачі грошей позичальник ОСОБА_3 написав власноручно розписку (а.с. 6), оригінал якої був оглянутий в судовому засіданні.

20.12.2013 року був укладений договір позики між позикодавцем ОСОБА_1 та позичальником - ОСОБА_3 на суму 50 000 доларів США. Грошові кошти відповідач отримав особисто та зобовязався повернути до 20.12.2014 року або за першою вимогою. На підтвердження укладення договору позики і передачі грошей позичальник ОСОБА_3 написав власноручно розписку (а.с. 7), оригінал якої був оглянутий в судовому засіданні.

26.09.2017 року був укладений договір позики між позикодавцем ОСОБА_1 та позичальником - ОСОБА_3 на суму 23 500 грн. Грошові кошти відповідач отримав особисто та зобовязався повернути до 31.12.2017 року. На підтвердження укладення договору позики і передачі грошей позичальник ОСОБА_3 написав власноручно розписку (а.с. 8), оригінал якої був оглянутий в судовому засіданні.

В судовому засіданні сторони визнали, що протягом 2015-2017 років ОСОБА_3 частками повернув ОСОБА_1 борг на загальну суму 22 000 доларів США.

Крім того, 25.03.2011 року був укладений договір позики між позикодавцем ОСОБА_2 та позичальником - ОСОБА_3 на суму 7000 доларів США. Грошові кошти відповідач отримав особисто та зобовязався повернути до 25.06.2011 року. На підтвердження укладення договору позики і передачі грошей позичальник ОСОБА_3 написав власноручно розписку (а.с. 10), оригінал якої був оглянутий в судовому засіданні.

В період з лютого до листопада 2014 року між позикодавцем ОСОБА_2 та позичальником ОСОБА_3 були укладені договори позики на загальну суму 105 000 доларів США. Грошові кошти відповідач отримав особисто, зобов`язався повернути, на підтвердження чого 26.09.2017 року позичальник ОСОБА_3 написав власноручно розписку (а.с. 11), оригінал якої був оглянутий в судовому засіданні.

Таким чином, сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договорів позики щодо предмету, порядку і строку виконання і дані договори відповідають вимогам ст. 1046 ЦК України.

В судовому засіданні сторони також підтвердили дійсність зобов`язань по всім договорам позики.

Позикодавці ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виконали умови договорів позики щодо передачі коштів, проте позичальник ОСОБА_3, в порушення взятих на себе зобов`язань, борг ОСОБА_1 повернув частково, на суму 22 000 доларів США, а борг ОСОБА_2 не повернув.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 за договорами позики від 31.12.2012 року, 20.12.2013 року на день подання даного позову становить 118 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.10.2017 року складає 3 163 438,99 грн., а за договором позики від 26.09.2017 року 23 500 грн. Заборгованість ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 за договорами позики від 25.03.2011 року, 26.09.2017 року на день подання позову становить 112 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.10.2017 року складає 3 002 586,16 грн.

Правовідносини, що виникли між сторонами із договору позики є зобов`язальними, і регулюються нормами глави 47, 48, 71 ЦК України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договорором.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного Кодексу України).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Наявність оригіналів розписок у позивачів свідчить про невиконання відповідачем ОСОБА_3 умов договорів позики та порушення ним вимог ст.1049 ЦК України.

Суми боргу визначені позивачами в еквіваленті станом на день звернення до суду з позовом 05.10.2017 року. Згідно офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України 05.10.2017 року, 100 доларам США відповідає 2 680,88 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем ОСОБА_1 за договорами позики від 31.12.2012 року, 20.12.2013 року в розмірі 118 000 доларів США становить еквівалент 3 163 438,99 грн., а за договором позики від 26.09.2017 року 23 500 грн. Заборгованість відповідача перед позивачем ОСОБА_2 за договорами позики від 25.03.2011, 26.09.2017 року в розмірі 112 000 доларів США становить еквівалент 3 002 586,16 грн.

В судовому засіданні відповідач та його представник визнали позов у повному обсязі і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому приймається судом. Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи наведені обставини вказані суми боргу підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 є інвалідом 1 групи і має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджено посвідченням серії ААВ № 009171 від 02.10.2017 року, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, тому судові витрати слід залишити за позивачами.

Керуючись ст.ст. 526, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-82, 89, 206, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.к. НОМЕР_1, с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, вул. Мечнікова, 32, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, і.к. НОМЕР_2, м. Вінниця, вул. Квятека, 35/20, суму боргу за договорами позики від 31.12.2012 року, 20.12.2013 року в розмірі 118 000 доларів США, що станом на 05.10.2017 року становить еквівалент

3 163 438, 99 грн., а також суму боргу за договором позики від 26.09.2017 року в розмірі 23 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.к. НОМЕР_1, с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, вул. Мечнікова, 32, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, і.к. НОМЕР_3, м. Вінниця, вул. Стрілецька, 3/3, суму боргу за договорами позики від 25.03.2011, 26.09.2017 року в розмірі 112 000 доларів США, що станом на 05.10.2017 року становить еквівалент 3 002 586,16 грн.

Судові витрати залишити за позивачами.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 25.05.2018 року.

Суддя: