У Х В А Л А

6 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 465/646/11

Провадження № 14-222цс18

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Лященко Н.П.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду цивільної справи за позовом кредитної спілки «Християнська злагода», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення коштів,

за касаційними скаргами ОСОБА_6, ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Львівської області від 1 грудня 2016 року (у складі суддів Савуляка Р. В., Крайника Н. П., Мельничука О. Я.) та касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 6 травня 2011 року (у складі судді Мікули О. І.) та рішення Апеляційного суду Львівської області від 1 грудня 2016 року (у складі суддів Савуляка Р. В., Крайника Н. П., Мельничука О. Я.),

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2010 року кредитна спілка «Християнська злагода» (далі - КС «Християнська злагода») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення коштів та звернення стягнення на предмет іпотеки, у якому просили стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитними договорами в сумі 1 млн 207 тис. 1 грн 84 коп., яка включає позику в сумі 1 млн 183 тис. 335 грн 84 коп., витрати на правову допомогу в сумі 23 тис. 666 грн та звернення стягнення на майно передане в іпотеку, в межах його вартості, та інше майно, що перебуває у власності відповідачів.

У грудні 2010 року КС «Християнська злагода», а також позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися з новим позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між КС «Християнська злагода» та ОСОБА_7 було укладено кредитні договори, а саме: договір №112/07 від 19 березня 2007 року, договір № 173/07 від 4 травня 2007 року, договір №173/07 від 7 травня 2010 року, договір №222/07 від 27 червня 2007 року, договір №228/07-03 від 9 липня 2007 року, договір №245/07 від 18 липня 2007 року, відповідно до яких ОСОБА_7 отримала кредит на загальну суму 1 млн 183 тис. 335 грн 84 коп.

З метою забезпечення зобов'язань по поверненню кредиту між сторонами 8 травня 2008 року було укладено договір іпотеки та договори поруки, згідно з якими поручителями за зобов'язаннями ОСОБА_7 виступали ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Водночас позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_6 є кредиторами КС «Християнська злагода», що підтверджується судовими рішеннями, однак кредитна спілка не має можливості виконати свої зобов'язання перед ними внаслідок невиконання своїх зобов'язань відповідачами. КС «Християнська злагода» передала ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 частину належного їй права вимоги до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в частині сум заборгованості КС «Християнська злагода».

З урахуванням уточнених позовних вимог позивачі просили:

- стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в межах 605 тис. грн, з ОСОБА_9 в межах 30 тис. грн. на користь КС «Християнська злагода» - 439 тис. 635 грн 84 коп., на користь ОСОБА_3 - 130 тис. 482 грн, на користь ОСОБА_4 - 46 тис. 388 грн, на користь ОСОБА_5 - 166 тис. 830 грн, на користь ОСОБА_6 - 400 тис. грн шляхом звернення стягнення на майно передане в іпотеку, а саме: квартиру АДРЕСА_1;

- стягнути солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь КС «Християнська злагода» витрати за надання правової допомоги в сумі 23 тис. 666 грн, судовий збір в сумі 51 грн та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 6 травня 2011 року позов задоволено: стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в межах 605 тис. грн, з ОСОБА_9 в межах 30 тис. грн на користь КС «Християнська злагода» - 439 тис. 635 грн 84 коп, на користь ОСОБА_3 - 130 тис. 482 грн, на користь ОСОБА_4 - 46 тис. 388 грн, на користь ОСОБА_5 - 166 тис. 830 грн, на користь ОСОБА_6 - 400 тис. грн шляхом звернення стягнення на майно передане в іпотеку, а саме: квартиру АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 1 грудня 2016 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 6 травня 2011 року скасоване та ухвалене нове рішення, яким позов КС «Християнська злагода», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено частково:

- стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в межах 605 тис. грн на користь КС «Християнська злагода» 439 тис. 635 грн 84 коп. за кредитними договорами №173/07 від 4 травня 2007 року та №173/07 від 7 травня 2007 року;

- стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в межах 30 тис. грн на користь КС «Християнська злагода» 439 тис. 635 грн 84 коп за кредитним договором №112/07 від 19 березня 2007 року;

- стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 130 тис. 482 грн; на користь ОСОБА_4 - 46 тис. 388 грн; на користь ОСОБА_5 - 166 тис. 830 грн; на користь ОСОБА_6 - 400 тис. грн шляхом звернення стягнення на майно, передане в іпотеку, а саме квартиру АДРЕСА_1;

- у задоволенні позовних вимог КС «Християнська злагода» до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 23 тис. 666 грн відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У грудні 2016 року ОСОБА_5 звернулася із касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду Львівської області від 1 грудня 2016 року, в якій просить оскаржуване рішення скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції не містись положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами поруки. Оскаржене рішення передбачає подвійне стягнення із ОСОБА_7 - за рахунок грошових коштів та за рахунок предмета іпотеки. Вказує, що рішення суду першої інстанції фактично виконане, ще в 2012 році. Посилається на неправильний висновок апеляційного суду щодо відмови у стягненні витрат на правову допомогу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

У грудні 2016 року ОСОБА_6 звернулася із касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду Львівської області від 1 грудня 2016 року, в якій просить оскаржене рішення скасувати і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно поновив строк на апеляційне оскарженні ОСОБА_7 та ОСОБА_8, вони знали про існування оскарженого рішення від 6 травня 2011 року, оскільки їх представники брали участь у судовому засіданні і за цей час вчинялися виконавчі дії в межах виконавчого провадження. Скасування рішення через тривалий час порушує принцип юридичної визначеності і є втручанням у право мирно володіти майном.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

У грудні 2016 року ОСОБА_7 звернулася із касаційною скаргою на рішення Франківського районного суду м. Львова від 6 травня 2011 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 1 грудня 2016 року, в якій просить оскаржені рішення скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що у кредитної спілки з огляду на її правовий статус відсутнє право відступати право вимоги за кредитним договором. ОСОБА_7 вказує, що такий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 2 вересня 2015 року у справі № 6-667цс15 та від 15 квітня 2015 року у справі № 6-59цс15. Тому позивачі безпідставно набули право стягнення з неї заборгованості на підставі договору про відступлення права вимоги від 7 грудня 2010 року. Окрім цього, відсутні докази надання кредиту за договором № 175/07 від 7 травня 2007 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

У квітні 2017 року КС «Християнська злагода» надала заперечення на касаційні скарги, в яких просить рішення апеляційного суду в частині стягнення із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Заперечення мотивовані тим, що у кредитної спілки з огляду на її правовий статус відсутнє право відступати право вимоги за кредитним договором. Також вважає неправильним висновки судів про задоволення вимог інших позивачів за рахунок іпотечного майна, оскільки прав за іпотечним договором КС «Християнська злагода» не відступала.

У листопаді 2017 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 надали заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_7, в яких просять відхилити касаційну скаргу та скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заперечення мотивовані тим, що посилання ОСОБА_7 на висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року у справі № 6-667цс15 та від 15 квітня 2015 року у справі № 6-59цс15 безпідставні. Оскільки КС «Християнська злагода» відступила не право кредитодавця, а право кредитора без отримання будь-якої компенсації (доходу), зменшивши таким чином свою заборгованість перед членами кредитної спілки, за депозитні кошти яких було надано кредит ОСОБА_7 Вважають, що укладений договір про відступлення права вимоги від 07 грудня 2010 року є договором цесії, а не договором факторингу. Тоді як зазначені правові позиції стосуються укладення саме договору факторингу. Судовими рішеннями у справі № 450/4349/13-ц відмовлено у визнання недійсним договору про відступлення права вимоги.

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 надала додаткові заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_7, в яких просить відхилити касаційну скаргу та скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) уредакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

20 лютого 2018 року справу отримано Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду.

Відповідно до частини п'ятої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу, зокрема, з обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п'ятій або шостій статті 403 цього Кодексу.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 16 травня 2018 року передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права й формування єдиної правозастосовчої практики у спорах щодо відступлення права вимоги за кредитним договором за участю кредитних спілок. Крім того, колегія вважає за необхідне відступити від висновків викладених у постановах Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року (№6-59цс15) та 2 вересня 2015 року (№6-667цс15).

Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає мотиви, на підставі яких постановлено ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року, обґрунтованими та приймає справу до розгляду з підстав, визначених частиною п'ятою статті 403 ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із частиною тринадцятою вказаної статті розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, статтями 401 - 404, підпунктом 7 пункту 4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Прийняти до розгляду справу за позовом кредитної спілки «Християнська злагода», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення коштів за касаційними скаргами ОСОБА_6, ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Львівської області від 1 грудня 2016 року та касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 6 травня 2011 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 1 грудня 2016 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження на 20 червня 2018 року в приміщенні Верховного Суду за адресою: вул. Пилипа Орлика, 8, м. Київ.

3. Надіслати копію цієї ухвали учасникам справи до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. П. Лященко
Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна О. Б. Прокопенко
В. В. Британчук Л. І. Рогач
Д. А. Гудима І. В. Саприкіна
В. І. Данішевська О. М. Ситнік
О. С. Золотніков О. С. Ткачук
О. Р. Кібенко В. Ю. Уркевич
В. С. Князєв О. Г. Яновська