Справа № 646/7601/17
№ провадження 2/646/371/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07.06.18 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Теслікова І.І.

за участю секретаря судового засідання Ротач К.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості № б/н від 10.03.2016 року в розмірі 12179,65 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, відповідно до укладеної угоди про реструктуризацію № б/н від 10.03.2016 відповідач отримав кредит у розмірі 12035,36 грн. У вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приват Банк» умовами та правилами, тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/rules) складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 18.10.2017 року має заборгованість у сумі 12179,65 грн, яку позивач просив стягнути в судовому порядку.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.03.2018 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач у встановлені ухвалою строки відзив на позов не надав.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості № б/н від 10.03.2016 року ОСОБА_2 отримав кредит у ПАТ КБ «Приват Банк» у вигляді встановленого кредитного на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

З метою погашення кредиту, сплати процентів, комісії та інших платежів за кредитним договором відповідно до умов договору було встановлено графік накопичення, згідно до якого позичальник мав забезпечити перерахування коштів, не пізніше дати, встановленої кредитом (тобто з 1 до 25 числа кожного місяця).

Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентам та його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбаченим даним договором.

Як вбачається з наданих позивачем розрахунків, відповідачем не виконані прийняті на себе зобов'язання за угодою, повернення належних до сплати частин кредиту не проводилось.

У звязку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань щодо своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, утворилася заборгованість за кредитним договором, яка на 18.10.2017 року становила: заборгованість за кредитом 7573,17 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 892,98 грн., заборгованість за пенею та комісією 1817,52 грн., , штраф відповідно до п.2.2 генеральної угоди -1895,98 грн., всього 12179,65 грн.

Згідно п.2.2 генеральної угоди, відповідно до ст.ст.212,611,651ЦК України при порушення позичальником строків, вказаних в даній генеральній угоді, умовах та правилах, більше ніж на 31 день, за зобов'язаннями, строк яких не наступив, погашення заборгованості, сторони узгодили, що строк повернення клієнта вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 1054ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Частина 1статті 1049ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику в строк та в порядку, встановлені договором.

Статтями 526,530ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк їх виконання.

Відповідно до ст.525ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст.625ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В той же час, щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) слід зазначити наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

В той же час, Умовами та правилами надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549ЦК України штраф і пеня є цивільно-правовою відповідальністю, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 та постанові від 11.10.2017 року № 347/1910/15-ц.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача штраф в розмірі 1895,98 грн.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12,13,259,264-265,268,280-283 ЦПК України, ст.509,525,526,527,530,598,599,610,615,629,1050,1054 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: 61004, м. Харків, пр. Рибасівський, буд.№ 6 кв. № 2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (місце знаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , МФО 305299, р/р № 3111) заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.03.2016 року станом на 18.10.2017 року у розмірі 10283 ( десять тисяч двісті вісімдесят три гривні) грн., 67 коп., яка складається: заборгованість за кредитом 7573,17 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 892,98 грн., заборгованість за пенею та комісією 1817,52 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: 61004, м. Харків, пр. Рибасівський, буд.№ 6 кв. № 2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (місце знаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , МФО 305299, р/р № 3111) судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20-ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Теслікова І.І.