РІШЕННЯ

Іменем України

25.05.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді - Козюренко Р.С.

секретаря судових засідань - Федика В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття її з реєстрації, скасування реєстрації місця проживання, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5 визнання особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття її з реєстрації, скасування реєстрації місця проживання. З врахуванням заявленого зменшення позовних вимог просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1

Обґрунтовує свої вимоги тим, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності ОСОБА_2 та сину ОСОБА_5. У квартирі зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3. Відповідач ОСОБА_3 зареєстрована і проживала у цій квартирі як член сім'ї. Однак, починаючи з 2004 року вона у вказаній квартирі не проживає, оскільки виїхала на постійне проживання до Сполучених Штатів Америки разом зі своєю матір'ю - ОСОБА_8, де отримала громадянство США. Оскільки, реєстрація місця проживання відповідача за вказаною вище адресою порушує права позивача, зокрема на отримання субсидій по сплаті за комунальні послуги, виникла необхідність звернутись до суду із позовом та просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач свою явку не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, між тим представник ОСОБА_9 подав заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного вирішення справи.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та дату судового засідання, причини неявки суду не повідомила, разом з тим подала заяву із проставленням апостилю та перекладом, здійсненим перекладачем ОСОБА_10, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, а позов задовольнити.

За таких обставин, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, що розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмету розгляду для заявника (рішення у справі «Писатюк проти України»), суд вважає, що слід проводити розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснюється.

Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності в межах позовних вимог, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст.ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 15.01.2001 №218592, виданого Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради (а.с.5) та свідоцтва від 05.08.2016 серії НВТ №176887 виданого та посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Клімовою А.В. за результатами проведених електронних торгів, що зареєстровано в реєстрі за №757 (а.с.6), квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності ОСОБА_2 та сину ОСОБА_5.

Як вбачається з довідки ЛКП «Південне» від 08.09.2016 №4743 (а.с.11), у вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (пункт другий вказаної статті). Право приватної власності, згідно частини четвертої наведеної статті Основного закону України, є непорушним.

Зазначені положення кореспондуються з вимогами статті 319 ЦК України, відповідно до якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною першою статті 321 вказаного кодексу визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідач ОСОБА_3 у вказаній квартирі не проживає, оскільки виїхала до Сполучених Штатів Америки де проживає та отримала громадянство США, що підтверджується копією паспорта громадянина США №471381414 (а.с.8) та заявою відповідача від 13.04.2018. Відсутність відповідача за вказаною адресою підтверджується також копіями актів ЛКП «Південне» від 06.05.2016 №640 (а.с.9) та від 21.03.2017 №161 (а.с.10).

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1.

У силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 5, 12,13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265 п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з відповідача на користь позивача 640,00 грн. документально підтверджених судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції.

Роз'яснити сторонам, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 25.05.2018.

Суддя: Р.С. Козюренко