Провадження № 2-з/522/209/18
УХВАЛА

04 червня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси ускладі:

Головуючого - судді Чернявської Л.М.

При секретарі судового засідання Ткаченко О.О.

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу з ціною позову 3235998,10 гривень.

Ухвалою суду від 24липня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_3 та вжито заходи забезпечення її позову шляхом накладення арешту: на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4; на квартиру АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_4; на парковочне місце № 26 в будинку № 9а по вулиці Лідерсівський в місті Одесі, що належить ОСОБА_4. Та, відмовлено у вжитті заходів забезпечення позову ОСОБА_1, шляхом накладення арешту на автомобіль Мерседес -500, номерний знак 8888, що належить ОСОБА_4.

31 травня 2018 року представник ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову її довірителя, шляхом накладення арешту на рухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), а саме наавтомобіль Mercedes-BenzS 500 д/н НОМЕР_2 та автомобіль ToyotaLandCruiserд/н ВН 6565 АМ та заборони його відчуження.

При цьому заявник посилається на те, що у зв?язку з не виконанням реєстратором ухвали суду від 24 липня 2017 року через неналежність відповідачеві нерухомого майна, фактично припинилася дія заходів забезпечення позову ОСОБА_1, що тягне за собою ризики не виконання можливого рішення суду по даній справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд знаходить, що позивачем суду надані докази на підтвердження тих обставин, на які він посилається у позові. На підставі викладеного чітко вбачається, що між сторонами реально виник спір, а сума заборгованості відповідача є значною, що дає йому реальні підстави здійснити відчуження майна, яке ускладнить або, взагалі зробить неможливим виконання судового рішення.

Суд знаходить, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна відповідача передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним в рамках даної справи та, враховуючи неможливість реалізації раніше застосованих заходів забезпечення позову, є співмірним із заявленими вимогами. Належність відповідачеві вказаного майна доведена суду. Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як невжиття даного виду забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення у разі відчуження відповідачем належного йому майна на користь третіх осіб, реальність чого, суд, враховуючи обставини справи, вважає доведеною.

Суд знаходить, що наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачеві збитки.

Крім того, суд бере до уваги наявність у позивача зареєстрованого місця проживання на території України за адресою: АДРЕСА_3. Також, у суду не має підстав вважати майновий стан позивача таким, який ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову чи у випадку відмови у позові.

Таким чином, суд робить висновок про необхідність задоволення заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження автомобілів.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт нарухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), а саме на: автомобіль НОМЕР_3 та автомобіль НОМЕР_4 і заборони відчуження даних автомобілів.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в порядку передбаченому ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя

04.06.2018