Постанова

Іменем України

06 червня 2018 року

м. Київ

справа № 280/1540/15-ц

провадження № 61-5053св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), ЖуравельВ. І., Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: начальник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області ОСОБА_5, головний спеціаліст відділу кадрової та юридичної роботи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 липня 2016 року у складі судді Щербаченко І. В. та на ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 02 листопада 2016 року у складі колегії суддів Трояновської Г. С., Жигановської О. С., Коломієць О. С.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області ОСОБА_5, головного спеціаліста відділу кадрової та юридичної роботи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_4 з 23 квітня 2014 року працює на посаді начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Коростишівському районі Житомирської області (далі - Фонд).

Вказує, що з метою погашення заборгованості Коростишівською спільною міжгосподарською шляхобудівельною організацією «Райшляхбуд» (далі - КСМШО) по страхових коштах до Фонду в сумі 5535,65 грн, позивач в судовому порядку оскаржив мирові угоди, укладені між підприємством та його працівниками, зокрема, ОСОБА_7, вважаючи, що мирові угоди негативно вплинуть на результативні показники роботи відділення. Проте, ОСОБА_7, як керівник КСМШО «Райагрошляхбуд», направив начальнику управління виконавчої дирекції Фонду у Житомирській області - ОСОБА_5 скаргу на дії позивача.

23 вересня 2015 року на зборах колективу відділення виконавчої дирекції Фонду головний спеціаліст відділу кадрової та юридичної роботи Управління ОСОБА_6, посилаючись на наказ начальника Управління ОСОБА_5, поширила відносно позивача інформацію про те, що ОСОБА_4 звертався до посадових осіб КСМШО «Райагрошляхбуд» для отримання майна та його зацікавленості в майні боржника, що є свідченням його особистої зацікавленості щодо негативних судових рішень в питанні затвердження мирових угод, укладених вказаним підприємством. У подальшому дана інформація була задокументована та відображена в акті проведення службового розслідування від 25 вересня 2015 року. Вважає, що зазначена інформація не є оціночним судженням, а є твердженням про конкретні факти, які звинувачують його у незаконній діяльності і протиправній поведінці, носить негативний характер та порочить його честь, гідність та ділову репутацію. Внаслідок поширення широкому колу осіб недостовірної інформації йому завдано морально шкоду, яка підлягає стягненню.

Також позивач просить визнати протиправними призначення та проведення службового розслідування, результати якого відображені в акті від 25 вересня 2015 року; визнати недійсними та скасувати наказ від 15 вересня 2015 року №227 та Акт проведення службового розслідування від 25 вересня 2015 року.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 липня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_7 мав право на звернення зі скаргою на дії позивача до начальника управління виконавчої дирекції Фонду, оскільки протоколом №1/2014 зборів уповноважених представників господарств-учасників і трудового колективу КСМШО «Райагрошляхбуд» від 07 листопада 2014 року його обрано головою ради уповноважених представників учасників КСМШО «Райагрошляхбуд» терміном на три роки. За скаргою на підставі та у межах нормативних актів було проведено службове розслідування, підстав для визнання проведення результатів якого, відображених в Акті від 25 вересня 2015 року та Наказі від 15 вересня 2015 року №227, немає. Визнання інформації такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача не підлягає задоволенню, оскільки законом встановлено заборону на переслідування за подання звернення (скарги).

Враховуючи, що підстав для визнання інформації такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача немає, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог про зобов'язання спростувати у такий же спосіб вказану інформацію, у який вона була поширена, та стягнення моральної шкоди, оскільки такі вимоги є похідними.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 02 листопада 2016 року рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 липня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено неправильного застосування норм матеріального та порушень норм процесуального права.

24 листопада 2016 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не звернули увагу та не перевірили, що відповідач ОСОБА_7 не був уповноважений подавати скаргу на позивача. Також, суди безпідставно взяли до уваги показання свідків у справі, які ґрунтуються на припущеннях, та не встановили фактичні обставини справи, у зв'язку з чим безпідставно відмовили у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 січня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі.

У лютому 2017 року начальник управління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області ОСОБА_5 подав заперечення на касаційну скаргу, вказуючи на те, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими та підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 частини першої Розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України, передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

01 лютого 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваних рішень з наступних підстав.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права. Передбачених законом підстав для їх скасування немає.

Відповідно до статті 40 Конституції України всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

У випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевіряти таку інформацію та надавати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації (пункт 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

Суди установили, що Наказом виконавчої дирекції Фонду № 0-41-к від 23 квітня 2014 року ОСОБА_4 призначений виконуючим обов'язки начальника відділення виконавчої дирекції Фонду у Коростишівському районі Житомирської області, а Наказом виконавчої дирекції Фонду №01-7-к від 20 січня 2015 року - начальником цього відділення.

02 вересня 2015 року ОСОБА_7 як керівник КСМШО «Райагрошляхбуд» направив начальнику управління виконавчої дирекції Фонду Житомирської області ОСОБА_5 скаргу на незаконні дії посадової особи - керівника виконавчої дирекції Фонду у Коростишівському районі

ОСОБА_4, у якій просив вжити заходів щодо притягнення ОСОБА_4 до встановленої законом відповідальності, посилаючись на те, що керівник Фонду у Коростишівському районі ОСОБА_4 діє від імені Фонду та використовує дані йому повноваження на шкоду КСМШО «Райагрошляхбуд» через тривалі неприязні стосунки з його керівництвом, пов'язані із зацікавленістю ОСОБА_4 в придбанні гаражних боксів, належних підприємству, з використанням свого службового становища, та у відмові керівництва підприємства у відчуженні цих боксів.

Наказом начальника управління виконавчої дирекції Фонду в Житомирській області ОСОБА_5 № 227 від 15 вересня 2015 року створено комісію для проведення службового розслідування з метою з'ясування обставин, викладених у скарзі ОСОБА_7 За результатами проведеного розслідування комісія дійшла висновку про перебільшення посадових обов'язків та завдань, покладених Фондом на начальника відділення ОСОБА_4

Скарга ОСОБА_7 містить інформацію про незаконні дії посадової особи - ОСОБА_4 та подана з метою інформування відповідних посадових осіб про проведення перевірки та вжиття заходів щодо притягнення керівника виконавчої дирекції Фонду у Коростишівському районі ОСОБА_4 до відповідальності, передбаченої законом.

Скарга направлена начальнику відділення виконавчої дирекції Фонду у Житомирській області, який компетентний перевіряти таку інформацію.

Згідно із частиною першою статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вказаного позову, оскільки вищезазначена оспорювана позивачем інформація не може вважатися недостовірною або відомостями, які порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки викладені у скарзі з метою її перевірити відповідно до встановленого порядку.

Наказ та Акт за результатами службового розслідування відповідають процедурі розгляду скарги, а службове розслідування здійснено відповідачем в межах його компетенції та не порушує прав позивача, оскільки не тягне за собою настання юридичних наслідків.

За таких обставин правильним є висновок суду, що в даному випадку має місце реалізація конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін оскаржуваних судових рішень, оскільки вони є законними та обґрунтованими.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 02 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.І. Крат

В. П.Курило