22-ц/775/359/2018(м)
264/3841/17

Головуючий у І інстанції Мирошниченко Ю.М. Єдиний унікальний номер 264/3841/17
Номер провадження 22-ц/775/359/2018(м)
Категорія 24 Доповідач Барков В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Принцевської В.П.,

ОСОБА_1,

секретар Брежнєв Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 березня 2018 року ухвалене в м. Маріуполі у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Укртелеком» про визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди.

Вказував, що відповідач з 01 квітня 2017 року незаконно відключив його телефон від мережі посилаючись на заборгованість з оплати телекомунікаційних послуг, право на безкоштовне отримання яких він має як інвалід війни та учасник ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. Просив визнати дії відповідача з відключення телефону протиправними та стягнути з нього 3 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 березня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Укртелеком» про визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із встановлених обставин справи та вважав дії відповідача правомірними.

06 квітня 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в який просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції має бути скасоване у звязку з неправильністю установлення судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження чи оцінки доказів, оскільки ним були надані суду всі необхідні докази в підтвердження незаконності дій відповідача.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не зявився двічі, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином телефонограмами (а.с. 62-63, 81-82) про поважність причин неявки в судове засідання не повідомив, тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ «Укртелеком» за довіреністю адвоката ОСОБА_3, яка просила залишити рішення суду без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_2 отримував послуги телефонного звязку ПАТ «Укртелеком» з 10 грудня 1996 року до 30 квітня 2017 року за місцем свого проживання.

Позивач є особою з інвалідністю третьої групи та особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (а.с. 3).

Згідно з п. 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року № 295, телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач користується пільгою з позачергового безплатного встановлення квартирного телефону і позачергового користування всіма послугами звязку. Абонементна плата за користування квартирним телефоном йому встановлена у розмірі 50 процентів від затверджених тарифів.

Такою ж самою пільгою у вигляді 50-процентної знижки плати за користування телефоном (абонентна плата, оплата послуг електрозвязку за місцеві телефонні розмови з квартирних телефонів при посекундному обліку їх тривалості) він користується і на підставі п. 11 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом також встановлено, що до 01 січня 2017 року ОСОБА_2 користувався 100-процентною знижкою плати за користування телефоном, яка складалася з 50-процентної знижки наданої йому на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з 50-процентної знижки наданої йому за рахунок місцевого бюджету на підставі рішень Маріупольської міської ради на відповідний рік.

З 01 січня 2017 року Маріупольська міська рада припинила фінансування програм соціального захисту населення і тому відповідач при нарахуванні позивачу вартості послуг почав враховувати лише його 50-процентну знижку як для осіб з інвалідністю та осіб, яки постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Оскільки ОСОБА_2 оплату послуг ПАТ «Укртелеком» не здійснював, за період з 01 січня по 01 червня 2017 року утворилася заборгованість в сумі 122 грн. 66 коп. про що він щомісячно повідомлявся отримуючи рахунки за телекомунікаційні послуги (а.с. 5-7).

Абзацом 1 підпункту 2 пункту 55 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг встановлено, що припинення надання послуг (послуги) може здійснюватися оператором, провайдером у разі припинення відповідно до законодавства дії договору, в тому числі його дострокового розірвання, або внесення до договору змін щодо припинення надання однієї чи кількох послуг, замовлених абонентом, за ініціативою оператора, провайдера у разі непогашення заборгованості з оплати послуг у строк, зазначений у попередженні оператора, провайдера.

З отриманих позивачем рахунків за телекомунікаційні послуги вбачається, що він кожного місяця повідомлявся про наявну заборгованість яку йому пропонувалося оплатити до двадцятого числа наступного місяця та попереджався про розірвання договору у разі непогашення заборгованості.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив відсутність неправомірних винних дій позивача та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Отже, доводи апеляційної скарги не приводять апеляційний суд до висновку про порушення або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з якими законодавство повязує можливість скасування чи зміни рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 05 червня 2018 року.

Судді В.М. Барков

ОСОБА_4

ОСОБА_1