УХВАЛА

30 травня 2018 року

м. Київ

справа № 2-1076/10

провадження № 61-14594ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В.І. (суддя-доповідач), Антоненко Н.О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6, Відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 29 січня 2018 року у складі судді Гончар М. С.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2004 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, відділу громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РВ УМВС України в Запорізькій області про усунення перешкод у здійсненні права власності.

Позов мотивовано тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 01 листопада 1999 року, зареєстрованого на Українській товарній біржі за № 75175, укладеного між нею та ОСОБА_5, яка діяла від себе та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_6, їй належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1. Право власності зареєстровано в ОП ЗМБТІ 02 листопада 1999 року.

Згідно із пунктом 6 зазначеного договору продавці зобов'язались звільнити квартиру та знятися з реєстрового обліку за адресою АДРЕСА_1 до 01 лютого 2010 року. Однак, продовжили проживати в зазначеній квартирі, з реєстраційного обліку не знялись. Комунальні послуги на них нараховуються, однак вони їх не сплачують.

З урахуванням наведеного просила суд усунути перешкоди у здійсненні права власності квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з неї та зняття з реєстрації ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 27 травня 2010 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 29 січня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2010 року.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції виходив з того, що питання про права та обов'язки ОСОБА_7 рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2010 року не вирішувалось.

У березні 2018 року до суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_7 у якій він, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу № 2-1076/10 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, відділу громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РВ УМВС України в Запорізькій області про усунення перешкод у здійсненні права власності призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі із п'яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. І. Журавель

Н. О.Антоненко

В. І.Крат