АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5051/15-ц 22-ц/774/1307/К/18А
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м.Кривий Ріг

Справа № 210/5051/15

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа",

розглянув у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 22 лютого 2018 року, яке ухвалено суддею Сільченком В.Є. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 22 лютого 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (надалі КПТМ "Криворіжтепломережа") про порушення прав споживача.

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 та протягом 19 років (з 1996 року по момент подання позову) потерпає від свавілля відповідача, яке виявляється у неякісному наданні послуг з тепловодопостачання або її відсутності, та призвело до руйнування внутрішньодомового та внутрішньоквартирного трубопроводів тепло-водопостачання, а волога від конденсату зруйнувала віконні рами.

Зазначене спричинило значні побутові незручності і призвело до матеріальних і моральних збитків. Так, позивач за власні кошти замінив трубопровід у помешканні, старі дерев'яні вікна, в яких виник грибок, придбав електричний водонагрівач, через постійну відсутність гарячого водопостачання. Внаслідок частого переохолджування в оселі, доводилось спати у верхій зимовій одежі, а в його матері було діагностовано закупорку вен нижніх кінцівок. Зазначає, що його мати померла у віці 72 років внаслідок інфаркту через зазначені умови життя та нервові розлади, повязані з постійними судами з відповідачем КПТМ "Криворіжтепломережа".

Позивач вважає, що КПТМ "Криворіжтепломережа" не має відповідної ліцензії на укладення договорів з кінцевими споживачами та виставило до оплати рахунки за послуги, які не надавались. У 2007 року позивач ОСОБА_1 отримав у виконкомі дозвіл на встановлення автономного опалення, однак, посадові особи відповідача відмовились надати йому дозвіл на отримання технічної документації.

Посилаючись на власні збитки, понесені через надання відповідачем неякісних послуг, душевні страждання, отримані з тих же підстав, позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальні збитки та моральну шкоду в сумі 116100 гривень, які складаються з наступного: вартість комунальних послуг, які фактично не були надані 5 736,86 грн., заміна трубопроводу, вікон та встановлення електричного водонагрівача 10 361,75 грн., моральна шкода 100 000,00 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 22 лютого 2018 року в задоволенні заявлених позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Так, позивач зазначає, що судом було порушено принцип змагальності сторін, розглянуто справу за його відсутності, тоді як, при численних неявках представника відповідача до суду, розгляд справи багаторазово відкладався та помічник судді Сільченко В.Є. постійно телефонував представнику відповідача КПТМ "Криворіжтепломережа", інформуючи його про перебіг подій. Позивав вважає, що суд першої інстанції заздалегідь прийняв позицію відповідача та, перевівши розгляд справи у спрощене позовне провадження, надав відповідачу 15 днів для надання відзиву на позовну заяву, а йому лише 5 днів на ознайомлення із відзивом та надання на нього відповіді.

Позивач вважає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що заміна вікон є поліпшенням житлових умов позивача та не взяв до уваги, що віконні рами були деформовані саме через неякісне надання послуг відповідачем.

Крім того, на думку позивача неправомірним є посилання суду на рішення суду від 03.09.2015 року, оскільки згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини однієї справи, не доказуються при розгляді іншої справи, а рішення суду від 03.09.2015 року є необґрунтованим, оскільки воно прийнято без урахування заперечень ОСОБА_1

Вважає, що суд порушив його права та не взяв до уваги притягнення відповідача до відповідальності за затверджені тарифи, на підставі яких було нараховано заборгованість. Суд не дослідив інформацію про порушення відповідача в частині переобладнання подачі теплоносія до квартири позивача.

Також, суд не взяв до уваги те, що позивач неодноразово відмовлявся від отримання неякісних послуг відповідача, але йому було відмовлено та відповідач продовжує надавати неякісні послуги, навіть не маючи відповідної ліцензії. чим порушує його права, як споживача.

Позивач вважає, що всі витрати ним було понесено саме через неякісне надання відповідачем послуг, у звязку з чим його позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідач КПТМ «Криворіжтепломережа» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2018 року відкрито апеляційне провадження по даній цивільній справи та визначено, що, відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року, пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України, справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, постачання теплової енергії до якої здійснюється КПТМ "Криворіжтепломережа".

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КПТМ "Криворіжтепломережа" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданою наданням неякісних комунальних послуг, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Там же зазначено, що суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги є виробником.

Таким чином, відповідач у даній справі, як суб'єкт господарювання, який виробляє теплоносій для надання послуг з опалення та гарячого водопостачання, є виробником.

Згідно ч.3 ст.19 цього Закону виробник послуг може бути їх виконавцем.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 р. № 1198-VII доповнено ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» частиною четвертою, згідно якої виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Згідно пп.10 п.32 постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», виконавець житлово-комунальних послуг зобов'язаний утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт.

Отже, з 10.04.2014 року відповідач КПТМ «Криворіжтепломережа» є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності, як суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії, які поставляються до квартири АДРЕСА_1, та саме з цього часу у відповідача виник обовязок утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не оспорюється позивачем в апеляційній скарзі, ремонтні роботи щодо заміни внутрішньобудинкові мережі було проведено у 2011-2012 роках, тобто до вступу в силу Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 р. № 1198-VII, яким на КПТМ «Криворіжтепломережа», як суб'єкта господарювання з постачання теплової енергії, покладено обов'язки виконавця послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, у звязку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог в частині відшкодування шкоди, завданої необхідністю заміни внутрішньобудинкові мережі.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями, бездіяльністю немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що Споживач має право на: 1) зменшення розміру плати у разі: надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).2) усунення виконавцем виявлених недоліків у наданні послуг; 3) несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім'ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою; 4) перевірку кількісних і якісних показників надання послуг (якість і тиск води, температура гарячої води, температура повітря у приміщеннях тощо) у порядку, встановленому цими Правилами; 5) установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; 6) періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку; 7) ознайомлення з нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг; 8) внесення за погодженням з виконавцем у договір змін, що впливають на розмір плати за послуги; 9) звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання та отримання компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт; 10) відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг. Споживач має також інші права відповідно до законодавства.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 03.09.2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті за опалення і гаряче водопостачання в сумі 5685 грн. 86 коп., а також встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа» належним чином виконувало свої обовязки щодо постачання теплової енергії до квартири ОСОБА_1 у період з 01.02.2007 року по 01.03.2011 року (а.с. 9-10).

Зазначене рішення суду набрало законної сили, а тому, згідно ч.1 ст.18 ЦПК України, є обовязковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян.

Згідно ч.5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

За таких обставин, суд першої інстанції, посилаючись на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 03.09.2015 року щодо встановлення факту належного виконання КПТМ «Криворіжтепломережа» своїх обовязків з надання житлово-комунальних послуг, вірно застосував положення ч.5 ст.82 ЦПК України і доводи апеляційної скарги в цій частині колегією суддів до уваги не беруться, як такі, що зводяться до довільного тлумачення цієї норми права.

Жодних належних та допустимих доказів щодо неналежного надання відповідачем КПТМ «Криворіжтепломережа» комунальних послуг у період після 01.03.2011 року, які призвели до завдання збитків майну, життю чи здоров'ю позивача не надано, ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції, у звязку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог через їх недоведеність та необґрунтованість, а доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відхиляє колегія суддів доводи апеляційної скарги про те, що судом не було досліджено питання щодо відсутності у відповідача ліцензії, як необґрунтовані, оскільки, суд першої інстанції перевірив ці доводи позивача та встановив, що КПТМ «Криворіжтепломережа» ліцензією Міністерства з питань житлово - комунального господарства №3 від 01.08.2007 року надано право на виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії до 01.02.2012 року. 10.02.2012 року Національною комісією, що здійснює регулювання у сфері комунальних послуг, видано КПТМ «Криворіжтепломережа» ліцензії № 273 про виробництво теплової енергії, постачання теплової енергії та транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами. Строк дії даних ліцензій до 09.08.2017 року (а.с. 55, 56, 57).

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Проте, задоволення такої вимоги, за умови її предявлення, можливе з урахуванням положень п.5 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», який передбачає право споживачів на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, лише у разі, якщо така шкода завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції).

Відповідно до статті 1 Закону України від 19.05.2011 року № 3390-VI "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" шкода це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Тобто, у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Встановивши, що в матеріалах справи відсутні докази порушення відповідачем прав позивача, які призвели до пошкодження майна позивача або його здоровя, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для стягнення моральної шкоди, з чим повністю погоджується колегія суддів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо порушення судом норм процесуального права при призначенні справи до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з наданням ОСОБА_1 строку на надання відповіді на відзив на позовну заяву тривалістю лише пять днів, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки колегією суддів не встановлено порушення судом першої інстанції строків, визначених ст. 278 ЦПК України.

Не приймаються до уваги й доводи апеляційної скарги щодо упередженого ставлення судді до позивача, оскільки зазначене не знайшло свого відображення у матеріалах справи та при ухваленні оскаржуваного рішення. Крім того, позивач, при розгляді справи судом першої інстанції двічі заявляв відвід іншим суддям, а судді Сільченку В.Є. він відводів не заявляв, заявивши про упередженість судді лише в апеляційній скарзі після прийняття судом рішення не на його користь.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, ч. 1 ст. 369, ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 22 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 07 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: