АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року м. Київ

Справа №757/315/16-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 30 травня 2018 року

Повний текст постанови складено 31 травня 2018 року

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Павлишина П.О.

сторони: позивач Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»

відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Печерского районного суду м. Києва, ухвалене суддею Гладун Х.А. 23 вересня 2018 року в приміщенні Печерського районного суду м. Києва, час і дата складання повного тексту рішення невідомі, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Справа №757/315/16-ц
№ апеляційногопровадження:22-ц-796/3245/2018
Головуючий у судіпершої інстанції: Гладун Х.А.
Доповідач у суді апеляційноїінстанції: Стрижеус А.М.
Представник позивача звернувся з позовом про солідарне стягнення з Відповідачів заборгованості за кредитним договором № МL-008/137/2007 від 02.04.2007 року, що складається з заборгованості по кредиту в розмірі 35697,50 Євро, заборгованості по відсоткам 7351,26 Євро та в загальному розмірі становить 43048,76 Євро, що еквівалентно 1073909,39 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, а також судові витрати

Заявлені вимоги мотивував тим, що 02 квітня 2007 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ПАТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № МL-008/137/2007, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 75035,00 Євро строком до 02.04.2017 р. зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 12,99 % на споживчі цілі.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним Кредитним договором 02 квітня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 було укладено Договір поруки № SR- МL-008/137/2007, за умовами якого Поручитель зобов'язався відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням ОСОБА_3, що виникають з умов Кредитного договору.

В зв'язку з неналежним виконанням Позичальником зобов'язань за Кредитним договором станом на 15 жовтня 2015 року у Позичальника за кредитним договором № МL-008/137/2007 від 02 квітня 2007 року, наявна заборгованість, що складається з заборгованості по кредиту в розмірі 35697,50 Євро, заборгованості по відсоткам 7351,26 Євро та в загальному розмірі становить 43048,76 Євро, що еквівалентно 1073909,39 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості.

В зв'язку з зазначеним Позивачем на адреси Відповідачів було направлені повідомлення про порушення основного зобов'язання з вимогою дострокового виконання Позичальником та Поручителем їх зобов'язань за кредитним договором та договором поруки в повному обсязі, які ними проігноровані.

Оскільки, Договором поруки встановлена повну солідарну відповідальність Поручителя, при цьому, заборгованість за кредитним договором в добровільному порядку не погашена, Позивач просить стягнути заборгованість за Кредитним договором солідарно з Відповідачів в примусовому порядку.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016 року позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1073909,39 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОТП Банк» по 8054 грн. 32 коп. з кожного в рахунок погашення судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачем ОСОБА_3, подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що при ухваленні рішення судом неповно було з'ясовано обставини, що мають значення для справи а також не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Відповідно до п.8 ч.І Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6, підтримав доводи апеляційної скарги.

Від представника позивача найшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02 квітня 2007 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ПАТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № МL-008/137/2007, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 75035,00 Євро строком до 02 квітня 2017 року зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 12,99 % на споживчі цілі.

Кредитні кошти надавались Банком Позичальнику шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок Позичальника, відкритий у Банку на підставі Кредитної заявки Позичальника від 02.04.2007 року. Факт отримання коштів відповідачем ОСОБА_3 не заперечується.

В свою чергу Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені Кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені Кредитним договором.

Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється шляхом сплати Позичальником ануїтентних платежів шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, що передбачено п. 4 ч. 1 , п. 1.5.1 ч. 2 Кредитного договору.

Згідно п. 1.11.1 ч. 2 Кредитного договору всі платежі для повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом повинні здійснюватися Позичальником у валюті кредиту в строки та на умовах, встановлених цим договором.

За умовами Кредитного договору Позичальник зобов'язався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом.

В забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за вищевказаним Кредитним договором 02 квітня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 було укладено Договір поруки № SR- МL-008/137/2007, за умовами якого Поручитель зобов'язався відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням ОСОБА_3, що виникають з умов Кредитного договору.

У випадку невиконання Позичальником боргових зобов'язань перед Банком за Кредитним договором, Поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань заявлених Банком, протягом 3-х банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Банку.

21 жовтня 2015 року в зв'язку недотриманням Позичальником умов Кредитного договору, Банком на підставі п. 1.9. Кредитного договору рекомендованим листом з описом вкладення за місцезнаходженням Позичальника було направлено вимогу про дострокового виконання Позичальником його зобов'язань за Кредитним договором в повному обсязі, яка підлягала виконанню протягом 30 календарних днів з її одержання Позичальником. Проте, на час розгляду справи зазначена вимога Позичальником не виконана та відповідні суми Банку не сплачені.

Крім того, 21 жовтня 2015 року на адресу Поручителя було відправлено поштою досудову вимогу № 2216 від 13 жовтня 2015 року, яка станом на час розгляду справи не виконана, відповідні суми Банку не сплачені.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто належним виконанням зобов'язання з боку Відповідачів є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 у встановленому Кредитним договором № МL-008/137/2007 від 02.04.2007 порядку та строки, кредит та нараховані за користування ним проценти не сплачує, станом на 15.10.2015 р. у Позичальника за кредитним наявна заборгованість в розмірі 43048,76 Євро, що еквівалентно 1073909,39 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та складається з заборгованості по кредиту в розмірі 35697,50 Євро та заборгованості по відсоткам 7351,26 Євро.

В зв'язку з непогашенням відповідачем ОСОБА_3 вказаної заборгованості в добровільному порядку, вона підлягає стягненню примусово.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Положеннями ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлене договором поруки.

Згідно п. 1.2. Договору поруки від 02квітня 2007 року Поручитель та Боржник відповідають перед Позивачем як солідарні боржники.

Враховуючи, що Договір поруки від 02 квітня 2007 року встановлює повну солідарну відповідальність, заборгованість за Кредитним договором підлягає стягненню солідарно з Відповідачів в примусовому порядку.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І.Шкоріна