Справа № 524/7796/17
Провадження № 2/524/523/18
22 травня 2018 року м. Кременчук
Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
Головуючого судді Андрієць Д.Д.
за участю секретаря Воблікової І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна лізингова компанія «Люкскар» про захист прав споживачів,-
В судове засідання сторони не з'явились, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач заяв та клопотань до суду не надав, відзив не подав.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ОСОБА_2 СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
В розділі І Договору визначено, що вартість фінансування розуміє під собою одноразову плату за організацію та оформлення договору Лізингоодержувача Лізингодавцю при укладенні договору.
Відповідно до ч.1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).
В ст.1 ЗУ «Про фінансовий лізинг» зазначено, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
Істотними умовами договору фінансового лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.2 ст.806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
Зі змісту положень ст.ст.798, 799 ЦК України вбачається, що предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.
Згідно ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Такий договір не породжує тих прав і обовязків, настання яких бажали сторони.
В ст.216 ЦК України визначено наслідки недійсності правочину, зокрема у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
V.ОЦІНКА СУДУ
За своєю природою договір лізингу є змішаним договором і містить ознаки договорів оренди (найму), купівлі-продажу чи договору поставки.
Аналіз положень Цивільного кодексу України у їх системному зв'язку, дає можливість зробити висновки про те, що у випадку, коли предметом договору фінансового лізингу є транспортний засіб, а стороною договору фізична особа, договір має бути нотаріально посвідчений і у випадку недодержання сторонами вимог щодо нотаріального посвідчення договору він є нікчемним.
Зі змісту ст.216 ЦК України вбачається, що суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
Відповідачем не було надано суду доказів на спростування вимог позивача.
З огляду на викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.
Отже, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 258, 259, 263 265, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна лізингова компанія «Люкскар» про захист прав споживачів задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць