Постанова

Іменем України

30 травня 2018 року

м. Київ

справа №686/22682/16-ц

провадження № 61-21609св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя - доповідач),

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - колективне підприємство «Хмельницький обласний інформаційно-обчислювальний центр»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 12 червня 2017 року у складі колегії суддів:

Пєнти І. В., Корніюк А. П., Талалай О. І.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до колективного підприємства «Хмельницький обласний інформаційно-обчислювальний центр» (далі - КП «Хмельницький обласний інформаційно-обчислювальний центр») про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за несвоєчасну її виплату, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що наказом директора КП «Хмельницький обласний інформаційно-обчислювальний центр» від 18 травня 2012 року позивача було звільнено з 21 травня 2012 року з посади завідувача відділом на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у зв'язку зі скороченням штату працівників. На час звільнення відповідач мав заборгованість перед позивачем по заробітній платі у розмірі 14 550,70 грн.

Ураховуючи наведене, повивач просила стягнути з відповідача компенсацію втрати частини цієї заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, розмір якої за період з січня 2013 року по жовтень 2016 року, що становить 14 070,52 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з червня 2012 року по листопад 2016 року, за 54 місяці, в розмірі 60 350,16 грн. Крім того, незаконними діями та бездіяльністю відповідача її було тривалий час позбавлено права отримати заробітну плату, чим заподіяно моральну шкоду, яка проявилася у перенесених душевних і моральних стражданнях, психологічному дискомфорті, погіршення самопочуття, необхідності докладати додаткові зусилля для захисту порушених відповідачем трудових прав, яку вона оцінила в

100 00 грн.

Рішенням Хмельницького міського суду Хмельницької області від 16 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з КП «Хмельницький обласний інформаційно-обчислювальний центр» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 14 550,70 грн, 60 350,16 грн за час затримки розрахунку при звільненні, з урахуванням обов'язкових платежів, 14 070,52 грн втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати та 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з КП «Хмельницький обласний інформаційно-обчислювальний центр» на користь держави 1 409,57 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позов обґрунтований, а відповідач не довів проведення повного розрахунку з позивачем в день її звільнення або в подальшому, як і відсутність вини підприємства у непроведенні розрахунку при звільненні.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача, місцевий суд виходив із конкретних обставин справи, засад розумності та справедливості.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 12 червня 2017 року змінено шляхом зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню з КП «Хмельницький обласний інформаційно-обчислювальний центр» на користь ОСОБА_1 до 24 678,42 грн та судового збору, який підлягає стягненню з колективного підприємства «Хмельницький обласний інформаційно-обчислювальний центр» на користь держави, до 808,62 грн.

Доповнено резолютивну частину рішення суду першої інстанції абзацом такого змісту: «Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць».

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Мотивуючи рішення суду, апеляційний суд погодився з висновком місцевого суду про обґрунтованість позовних вимог. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначив, що при визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, місцевий суд припустився помилки, оскільки якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

06 липня 2017 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зареєстровано касаційну скаргу

ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Хмельницької області

від 12 червня 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

25 квітня 2018 року цивільна справа надійшла до Верховного Суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду в частині зміни рішення суду першої інстанції, у цій частині залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що при визначенні одноденного заробітку, апеляційний суд неправильно застосував пункт 8 Порядку.

Інші учасники судового процесу не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на касаційну скаргу, заперечень щодо її змісту і вимог до касаційного суду не направили.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Суд установив, що наказом директора КП «Хмельницький обчислювальний центр» від 18 травня 2012 року ОСОБА_1 звільнено з посади завідуючої відділом з 21 травня 2012 року на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату працівників.

22 листопада 2011 року Відділом трудових відносин та зайнятості населення управління праці, соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради було проведено перевірку додержання законодавства про працю у КП «Хмельницький обласний інформаційно-обчислювальний центр». За результатами даної перевірки встановлено, що підприємством було допущено порушення статті 115 КЗпП України та статті 24 Закону України «Про оплату праці» щодо своєчасності виплати заробітної плати, інформація щодо нарахування компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати та документи, які б підтверджували розрахунок зі звільненими працівниками, керівником підприємства надані не були.

За повідомленням управління праці, соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради від 09 листопада 2011 року, заборгованість КП «Хмельницький обласний інформаційно-обчислювальний центр» перед ОСОБА_1 за період з березня 2010 року по серпень 2011 року становить 14 550,701 грн.

Згідно з індивідуальними відомостями Пенсійного фонду України заробітна плата ОСОБА_1 становила за 2010 рік: березень - 869 грн, квітень - 884 грн, травень - 884 грн, червень - 884 грн, липень - 888 грн, серпень - 888 грн, вересень - 888 грн, жовтень - 907 грн, листопад - 907 грн, грудень - 922 грн; за 2011 рік: січень - 941 грн, лютий - 941 грн, березень - 941 грн, квітень - 960 грн, травень - 960 грн, червень - 960 грн, липень - 960 грн, серпень - 480 грн, всього 16 064 грн. (без врахування утримання податків та інших обов'язкових платежів)

Відповідно до звітності, поданої до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, станом на жовтень-листопад 2011 року на

КП «Хмельницький обласний інформаційно-обчислювальний центр» обліковувалась заборгованість по заробітній платі в розмірі 4 151,82 грн.

У день звільнення позивача з нею не було проведені всі належні їй виплати.

Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

За змістом пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, або в разі його відсутності в цей день - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності.

У справі, яка переглядається, апеляційний суд установив, що у день звільнення всі належні звільненому працівникові суми виплачені не були та дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку, однак допустив помилку в його обрахуванні щодо розміру та періоду.

Установлено, що з серпня 2011 року позивач не працювала повний робочий день, в місяць її заробіток становив половину посадового окладу 480 грн.

Пунктом 2 Порядку передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до абзаців 3, 4 пункту 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

У абзацах 2, 3 пункту 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

В інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Статтею 95 КЗпП України встановлено, що мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці.

У статті 13 Закону України «Про державний бюджет» на 2012 рік установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1073 гривні, з 1 квітня - 1094 гривні, з 1 липня - 1102 гривні, з 1 жовтня -

1118 гривень, з 1 грудня - 1134 гривні.

При вирішенні спору, апеляційний суд на вказане уваги не звернув та при визначенні середньоденного заробітку позивача не встановив розмір тарифної ставки та не врахував гарантії, передбачені статтею 95 КЗпП України.

Розмір середнього заробітку апеляційним судом обчислено із суми нижче мінімальної заробітної плати.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, тому справу необхідно передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 12 червня 2017 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасувати.

Справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

В. В. Пророк

І. М. Фаловська