Справа № 716/534/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.18 року м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.,

секретаря Климус Г.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_2, від імені якого діє представник ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 старостинського округу №1 Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно,-

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2, в особі представника ОСОБА_3, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 старостинського округу №1 Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований по вул. 1 Травня, 2 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_7, померлої 06.04.2008 року. Посилається на те, що 06.04.2008 року померла його матір ОСОБА_7 Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. 1 Травня, 2 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області.

Заповіт померла ОСОБА_7 не вчиняла, спадкоємцями його майна за законом є діти позивач та ОСОБА_4, ОСОБА_5 Останні спадщину після смерті ОСОБА_7 не прийняли на неї не претендують, про що надали відповідні заяви. Вказує на те, що спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняв, користується всім спадковим майном, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді згаданого житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_7

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав указаних в позовній заяві, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 старостинський округ №1 Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належними чином - судовою повісткою про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечував.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином судовою повісткою про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За вказаних обставин, справу розглянуто без відповідачів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши заяву представника відповідача, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06.04.2008 року в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області померла ОСОБА_7, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №049715 від 07.04.2008 року (а.с. 10).

Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Внаслідок смерті ОСОБА_7 по місцю її останнього проживання с. Баламутівка, вул. 1 Травня, 2 Заставнівського району Чернівецької області відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вказаною адресою. Вказане вбачається із довідки сільської ради №214 від 26.10.2017 року (а.с. 12).

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу

Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що заповіт померла ОСОБА_7 не вчиняла. Позивач, будучи сином ОСОБА_7, а також відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, будучи доньками ОСОБА_7 є спадкоємицями її майна за законом. Наведене підтверджується рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11.10.2017 року та довідкою сільської ради №563 від 28.03.2018 року (а.с. 13, 15).

Відповідно ч.ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, будучи спадкоємцями майна померлої за законом, спадщину протягом шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не прийняли, із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживали, спадщину не оформляли і на неї не претендують, одержувати свідоцтво про право на спадщину не бажають, матеріальних претензій до тих спадкоємців, які прийняли спадщину не мають, про що подали відповідні заяви (а.с. 32, 32 зворот).

Судом також встановлено, що на час відкриття спадщини позивач ОСОБА_2 проживав із спадкодавцем ОСОБА_7 на момент її смерті і вважається таким, що прийняв спадщину, що видно із довідки сільської ради №214 від 26.10.2017 року (а.с. 12).

З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по вул. 1 Травня, 2 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою (а.с. 43), однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_7, що видно з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №1118/02-31 від 26.10.2017 року (а.с. 23).

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. 1 Травня, 2 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області належав ОСОБА_7, що підтверджується довідкою ОСОБА_6 сільської ради №562 від 28.03.2018 року в якій зазначається, що згідно витягу із по господарської книги №12 за 5206-2020 роки особовий рахунок №0576 ОСОБА_7 є власником житлового будинку по вул. 1 Травня, 2 в с. Баламутівка. За вказаним господарством закріплено земельні ділянки, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,23 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 14).

В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, враховуючи те, що спадкодавцеві ОСОБА_7 на праві приватної власності належала земельна ділянка на якій розташований спірний житловий будинок, суд приходить до висновку, що вона набула право власності на нього, проте не оформила його належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013 р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем ОСОБА_2, як спадкоємцем майна померлої ОСОБА_7 за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 17), згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ №296 від 13.09.2017 року (а.с.16), житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул. 1 Травня, 2 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області побудовані у 1960 роках, їх вартість становить 38555 (тридцять вісім тисяч пятсот пятдесят пять) гривень.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1269, 1270, 1272, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 200, 206, 235, 247, 259, 263 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на житловий будинок 1960 року побудови, загальною площею 42,00 м2 та житловою площею 27,10 м2, що в плані зазначений під літ. «А» з господарськими спорудами, а саме: вбиральнею під літ. «Б», ґанком під літ. «А/а», хвірткою-воротами №1, 2, огорожею №3, розташований по вул. 1 Травня, 2 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлої 06.04.2008 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області.

Суддя Я.С. Стрілець