Провадження № 2/734/697/18 Справа № 734/1264/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31 травня 2018 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської областї, в складі:

головуючого-судді Бараненко С.М.,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Козелецького району, Чернігівської області про визнання права власності на спадщину за законом,

В С Т А Н О В И В:

Із позовною заявою про визнання права власності на спадщину за заповітом до суду звернувся ОСОБА_2.

Позов мотивований тим, що позивач не може успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи.

Позивач в судове засідання не зявився, але попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Козелецького району, Чернігівської області у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника сільської ради.

Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 2 ст.. 247 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

29 вересня 2002 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 150010, яке видане 30 вересня 2002 року, актовий запис №51.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/6 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою село Карпилівка, вулиця Кривохижина,14, Козелецького району, Чернігівської області, яке відноситься до категорії колгоспного двору та право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

28 листопада 2003 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 186226, яке видане 30 листопада 2003 року, актовий запис №66.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/6 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою село Карпилівка, вулиця Кривохижина,14, Козелецького району, Чернігівської області, яке відноситься до категорії колгоспного двору та право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Між собою померлі є чоловіком та дружиною, а для позивачки у справі батьками. Ступінь родинного звязку підтверджується свідоцтвом про одруження.

За життя ОСОБА_4 розпорядився своїм майном, склавши заповіт, що посвідчено 12 березня 2001 року, секретарем виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради, яким належне на день смерті майно заповідав позивачу у справі ОСОБА_2.

За життя ОСОБА_5 розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, що посвідчено 12 березня 2001 року, секретарем виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради, яким належне на день смерті майно заповідала позивачу у справі ОСОБА_2.

Позивач, як спадкоємець за заповітом на дану спадщину після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, в силу вимог ст.. 549 ЦК УРСР (1968 р), постійно проживала з спадкодавцями на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою з місця проживання, але оформити дану спадщину у нотаріальному порядку не можу, так як не має правоустановлюючого документу на домоволодіння за померлими.

Даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Кривохижина,14 в селі Карпилівка, Козелецького району, Чернігівської області відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 року входили: померлі ОСОБА_4, ОСОБА_5, позивачка у справі та її діти, а онуки для померлих, всього 6 осіб, тому кожен має право на дане домоволодіння в рівних частина, кожен на 1/6 частку. 20 грудня 2012 року було отримано свідоцтво про право власності на домоволодіння на 4/6 частини, на осіб, які не втратили цивільну правоздатність на день видачі правовстановлюючого документу, а на належну частку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не отримали за життя правовстановлюючий документ та у належний спосіб право власності не зареєстрували в органах МЕТІ.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року (із змінами), право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося до припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Позивач у справі, є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті і ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , враховуючи прийняту обовязкову частку після смерті її чоловіка за наявності заповіту, однак вцілому спадщина прийнята мною, що складає 1/3 частина у домоволодінні спадкових прав після померлих, інших спадкоємців, які прийняли спадщину у даній спадщині не має.

Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, позивач у справі ОСОБА_2 вимушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

На підставі наведенного та керуючись статтями 25, 319, 373, 1217-1223, 1233-1236, 1268, 1270 ЦК України, статтями 4, 200, 247, 265 ЦПК України, Суд

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Козелецького району, Чернігівської області про визнання права власності на спадщину за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/3 частину садибного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою с. Карпилівка, вулиця Кривохижина, 14, Козелецького району, Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Козелецький районний суд Чернігівської області до апеляційного суду Чернігівської області.

Головуючий суддя С.М. Бараненко