Справа № 2-1573/11
УХВАЛА

08 червня 2018 року смт.Овідіополь

Овідіопольського районного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Бокоч С.С.,

за участю: скаржника ОСОБА_1,

представника ВДВС Овідіопольського РУЮ Захарової Б.Ю.,

представника зацікавленої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь скаргу

ОСОБА_1

до

Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області,

зацікавлена особа ОСОБА_4,

про визнання дій неправомірними, скасування постанов, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

29.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з зазначеною скаргою, в обґрунтування якої зазначив, що рішенням Овідіопольського районного суду від 08.04.2013р. по цивільній справі №2-1573/11 за його позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки, яке 11.07.2013 р. набрало законної чинності, його позовні вимоги були частково задоволені і відповідачка була зобов'язана за власний рахунок відновити межову огорожу, перенести на 2 метри ворота та відшкодувати йому матеріальну та моральну шкоду в розмірі 15057,00 грн.

На виконання цього рішення суду, Овідіопольським районним судом було видано 4 виконавчих листа, які він подав до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Державний виконавець Овідіопольського РВДВС Захарова Б.Ю. отримала виконавчі листи 12.08.2013 року, винесла постанови про відкриття виконавчих проваджень, в тому числі, ВП №39321083 та ВП №39320896 щодо відновлення межової огорожі та перенесення воріт.

Оскільки ОСОБА_4 навмисно не виконувала рішення суду і перешкоджала його примусовому виконанню, то вона, за поданням державного виконавця Овідіопольським РВ ГУМВС України в Одеській області була притягнута до кримінальної відповідальності за скоєння злочину передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_4 завагітніла, то ухвалою Овідіопольського районного суду від 17.03.2014 р. по справі №509/778/14-к на підставі ст.ст.44, 48 КК України була звільнена від кримінальної відповідальності, а кримінальна справа провадженням закрита.

У подальшому, боржниця жодного зобов'язання по виконанню рішенню суду не конала, однак державний виконавець 18.04.2014 р. прийняла Постанови, якими закінчила виконавче провадження.

Ці Постанови ним були оскаржені і, 02.07.2014 року, Постановою начальника Овідіопольського РВДВС виконавчі провадження були відновлені.

Після цього державний виконавець 17.07.2014 р. знов подала подання до Овідіопольського РВ про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за злісне невиконання рішення суду.

У теперішній час вказана кримінальна справа розслідується Київським ВП м.Одеси і судове слідство ще не завершене.

Ця тяганина надала час та змогу боржниці замість переносу воріт та відновлення межі додатково побудувати цегляну огорожу та навіс на його ділянці і встановити калитку з виходом в його двір. Такі дії боржниці зробили неможливим користування йому його двором для паркування автомобіля та встановлення на місце виїзних воріт з метою закриття його ділянки.

Отже, боржниця не тільки не виконала рішення суду, а й створила ще більше перешкод у користуванні йому своїм майном.

Оскільки рішення суду тривалий час не виконувалося, то він почав скаржитися.

Скарги закінчилися тим, що державний виконавець, 20.02.2017 року, в черговий раз прийняла Постанови про закінчення виконавчих проваджень без виконання рішення суду від 08.04.2013 р.

Отримавши поштою 20 березня 2017 року копії вказаних Постанов він, відповідно до ст.74 Закону України від 02.06.2016 р. «Про виконавче провадження», почав скаржитися до начальників державного виконавця.

Так як остаточного рішення за його скаргами не було прийнято, то він був змушений звернутися до суду з цією скаргою.

Факт невиконання боржницею рішення суду від 08.04.2013 р. підтверджується Актом огляду земельної ділянки від 21.10.2015 р., фотографіями станом на 08.12.2015 р. і станом на 28.03.2017 р.

З цих фотографій та документів беззаперечно вбачається, що рішення суду не виконане. За три останніх роки межа не тільки не була відновлена, огорожа та ворота не перенесені, а додатково з'явилася ще й цегляна стіна.

У той же час, у оскаржених постановах виконавця вказано, що ОСОБА_4 виконала рішення суду, що суперечить дійсному стану речей.

Враховуючи, що рішення суду від 08.04.2013р. щодо відновлення межової огорожі та перенесення воріт не виконані, то він вважає, що Постанови державного виконавця від 20.02.2017 р. про закінчення виконавчих проваджень ВП №39321083 та ВП №39320896 повинні бути скасовані, а виконавчі провадження відновлені, оскільки закінчення виконавчого провадження порушує його майнові права та інтереси.

В зв'язку з викладеним він просить суд поновити строк на подання скарги та прийняти скаргу до розгляду, за наслідками розгляду скарги постановити ухвалу, якою:

- дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження визнати неправомірними;

- постанови державного виконавця від 20.02.2017р. про закінчення виконавчих проваджень ВП №39321083 та ВП №39320896 відкритих 12.08.2013р. - скасувати;

- зобов'язати державного виконавця відновити виконавчі провадження та здійснити вичерпні дії щодо примусового виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.04.2013р. по цивільній справі №2-1573/11.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.11.2017 року поновлено строк на подання скарги та прийнято скаргу до провадження.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав та просить суд її задовольнити у повному обсязі.

Представник Овідіопольського РВ ДВС в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, просила суд відмовити у її задоволенні, з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представник зацікавленої особи в судовому засіданні також просив у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.1 та ч.2 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, в провадженні Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебували виконавчі провадження ВП № 39321083 та ВП № 39320896 відкритих 12.08.2013 року по виконанню рішення Овідіопольського районного суду від 08.04.2013р. по цивільній справі №2-1573/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки, яке 11.07.2013 р. набрало законної чинності та яким позовні вимоги ОСОБА_1 були частково задоволені і відповідачка була зобов'язана за власний рахунок відновити межову огорожу, перенести на 2 метри ворота та відшкодувати матеріальну та моральну шкоду в розмірі 15057,00 грн.

20.02.2017 року державним виконавцем Захаровою Бригітою Юріївною були винесенні постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП № 39321083 та ВП № 39320896 в зв'язку з виконанням ОСОБА_4 рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.04.2013 року.

Суд вважає, що рішення суду не виконане та факт невиконання боржницею рішення суду від 08.04.2013 р. підтверджується Актом огляду земельної ділянки від 21.10.2015 р. (т.1, а.с.18), фотографіями станом на 08.12.2015 р. і станом на 28.03.2017 р. (т.1, а.с.17).

Крім того, згідно з технічним звітом від 2018 року щодо виконання геодезичних робіт по зйомці меж земельної ділянки ОСОБА_1 (т.2, а.с.11-43) площа накладки суміжним землекористувачем - 0,0005 га, що також свідчить про невиконання зазначеного рішення Овідіопольського районного суду Одеської області, в зв'язку з чим суд вважає, що у державного виконавця не було правових підстав для винесення постанов про закінчення виконавчих проваджень ВП № 39321083 та ВП № 39320896 в зв'язку з виконанням ОСОБА_4 рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.04.2013 року.

З огляду на викладене суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення скарги у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження визнати неправомірними.

Постанови державного виконавця від 20.02.2017 року про закінчення виконавчих проваджень ВП № 39321083 та ВП № 39320896 відкритих 12.08.2013 року - скасувати.

Зобов'язати державного виконавця відновити виконавчі провадження та здійснити вичерпні дії щодо примусового виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.04.2013 року по цивільній справі № 2-1573/11.

Ухвала може бути оскаржено шляхом подачі безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом 15 днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Повна ухвала складена 08.06.2018 року.

Суддя Бочаров А.І.