Справа № 366/4047/17
Провадження № 2/366/90/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 квітня 2018 року Іванківський районний суд Київської області у складі : головуючої - судді Слободян Н.П.,

за участю

секретаря судового засідання Форощі І.С.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванків Іванківського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення спадкоємця від права спадкування за законом,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік ОСОБА_4, з яким вона проживала з 2003 року у громадянському шлюбі і в зареєстрованому з 27.06.2009 року. Спільних дітей не мали. Після його смерті відкрилася спадщина. За життя він заповіту не склав. Причиною смерті ОСОБА_4 є рак простати, метастази у кістки, інтоксикація, полі органна недостатність.

Відповідач по справі є сином ОСОБА_4 від попереднього шлюбу, тобто є спадкоємцем за законом першої черги.

І дружина, і син вчасно звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

Однак, позивачка вважає, що відповідача слід усунути від спадкування, такс як за життя ОСОБА_4 відповідач, як син, не підтримував з ним стосунків, не подаючи навіть ознак свого існування. Позивачка за час хвороби чоловіка з 2013 року доглядала за ним, вчиняла дії щодо його матеріального забезпечення та утримання, надавала, будучи медпрацівником, і медичну допомогу. Син,не лише не надавав матеріальної допомоги, але і не з*являвся взагалі. І це в той час, коли батько перебував у тяжкому стані та потребував як стаціонарного, так і амбулаторного лікування, не був присутнім навіть на похованні батька, не надавши і для цього будь-яких коштів.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила задовольнити. Крім того, зазначила, що мала розмову з відповідачем, пропонувала йому навіть на вибір щось із спадкового майна, але він не погодився, сказавши, що все вирішить суд, а тому вона просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлявся за зареєстрований місцем проживання, копію позовної заяви з додатками та викликом в судове засідання на 20.02.2018 року, згідно даних відстеження поштового повідомлення відповідач отримав особисто 09.02.2018 року, виклик на 06.03.2018 року повернувся до суду з відміткою про повернення листа у зв'язку з іншими причинами, що не дали змоги виконати пересилання, а повістку про виклик до суду на 06.04.2018 року, згідно даних відстеження поштового повідомлення відповідач отримав особисто 15.03.2018 року.

Тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню наступних підстав.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 від 30.06.2017 року.

Позивачка є його дружиною, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 26.07.2016 року (а.с.10)

Відповідач є сином відповідача.

Згідно з довідкою про причину смерті № 47и від 30.06.2017 року причиною смерті стала рак простати, метастази у кістки, інтоксикація, полі органна недостатність (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом.

Спадкоємцями першої черги, згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, за законом після смерті ОСОБА_4 є його дружина та син - позивач та відповідач по справі. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Частиною 3 ст. 1224 ЦК України передбачено, що не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Відповідач ОСОБА_3, який є сином ОСОБА_4, відповідно до ст.1261 ЦК України має право на спадкування за законом у першу чергу після смерті спадкодавця.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно даних, позовної заяви позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 особисто у липні 2017 року звернулись до Іванківської районної державної нотаріальної контори, у строк встановлений ЦК України.

Як вбачається з пояснень, наданих свідком ОСОБА_5 в судовому засіданні 06.04.2018 року вона особисто, протягом тривалого часу знала спадкодавця ОСОБА_4, його сестру, племінників, онуків, так як він був її вітчимом. Вони дуже часто проводили разом дозвілля, однак ані на святах, ані на сумних подіях сина ОСОБА_4 - ОСОБА_3 вона фізично не бачила ніколи. ОСОБА_6 був хворий, вона та її матір сиділи біля нього в лікарні та вдома, сина ніколи не було поруч, здоров'ям батька він ніколи не цікавився.

Крім того, позивачкою до позову додано письмову заяву ОСОБА_7 відповідно до якої останній підтримував дружні відносини із спадкодавцем ОСОБА_8 ОСОБА_4, вони дуже часто разом проводили дозвілля, однак за час знайомства сина ОСОБА_9 він ніколи не бачив, останній навіть ніколи про сина від першого шлюбу не згадував. Аналогічні відомості про те, що відповідач ОСОБА_3 - син спадкодавця ОСОБА_4 не підтримував ніяких відносин зі своїм батьком містяться в доданих до позовної заяви письмових заявах ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,

Беручи до уваги узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ звертає увагу на те, що для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, остання мала можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребує, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто, ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

В узагальненні Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ звертає увагу на те, що для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч.5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

У своєму листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справи зазначив, що у частинах 2 - 4 статті 1224 ЦК України зазначені особи, які усуваються від спадкування на підставі закону, зокрема: які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування; батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав; батьки та повнолітні діти, які ухилялися від обов'язку щодо утримання спадкодавця.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Обов'язок утримання повнолітніми дітьми своїх батьків передбачений ст. 202, 203 СК України.

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання: відповідач протягом тривалого часу не навідувався до батька, не спілкувався з ним, що свідчить про факт умисного ухилення від надання як матеріальної , так і моральної допомоги у період, коли батько потребував будь-якої сторонньої допомоги у силу стану свого здоров'я .

Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи документів, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 хворів на цукровий діабет 2 форми, тяжка форма, діабетична сенсомоторна полінейропатія, діабетична ангіопатія нижніх кінцівок (а.с.13), рак простати (а.с.11), що свідчить про те, що він потребував допомоги, а відповідач ОСОБА_3 маючи можливість надати таку допомогу, так як у спростування цього, останнім на адресу суду жодних заперечень не надійшло, уникав такого обов'язку, та ніяким чином не допомагав йому, таку допомогу спадкодавець ОСОБА_4 отримував лише від дружини та знайомих.

На підставі наведеного, керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст. 151, 152, 1218, 1224, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.12, 13, 38, 42, 44, 57, 58, 59, 64, 114, 118, 119, 120, 149, 150 ЦПК України, суд

У Х В А Л И Л А :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення спадкоємця від права спадкування за законом задовольнити.

ОСОБА_3 усунути від права спадкування за законом від спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, який є його батьком, до складу якої увійшли всі його права та обов'язки, які існували на момент його смерті.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у сумі 640 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення 10.04.2018 року).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя