Справа № 445/365/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Золочів

Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Пилип'яка П. В.

при секретарі судового засідання Мацайло О.М.,

за участю:

прокурора Левицької В.Р.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі ОСОБА_3 районної ради, ОСОБА_3 центральної районної лікарні до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

в с т а н о в и в:

Прокурор Золочівської місцевої прокуратури Львівської області звернувся до суду в інтересах держави в особі ОСОБА_3 районної ради, ОСОБА_3 центральної районної лікарні з позовом про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням до ОСОБА_2. В обгрунтування позову зазначає, що 24 вересня 2017 року біля 02 год. 30 хв. в м. Золочеві на вул. Вокзальна Львівської області, поблизу магазину "Залізничник", ОСОБА_2 наніс декілька ударів ОСОБА_4, чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 23.02.2018 кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України. Згідно довідки лікувального закладу №23 від 03.01.2018 потерпілий ОСОБА_4 з 24.09.2017 по 17.10.2017 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні ОСОБА_3 центральної лікарні, на його лікування витрачено 3979,17 грн. З огляду на те, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 закрито, у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, тобто з нереабілітуючих підстав, тому відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати в розмірі 3979,17 грн., понесені закладом охорони здоров'я - ОСОБА_3 центральною районною лікарнею, на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

05.04.2018 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги заперечив повністю. Зазначив, що ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 23.02.2018 кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, закрито, у зв'зку з відмовою потерпілого ОСОБА_4 від обвинувачення. У вказаній ухвалі жодним чином не зазначено про його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Вказує, що позовні вимоги грунтуються на положеннях ст.1166 ЦК України, яка передбачає відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення, зокрема: протиправних дій особи, заподіяної шкоди, причинного зв'язку між протиправними діями і наслідками, вини особи, що причинила збиток. А його протиправні дії, заподіяна шкода та причинний зв'язок між протиправною поведінкою і наслідками не доведений, його вина не встановлена. Окрім того, відповідач вказує, що зібрані органом досудового розслідування матеріали кримінального провадження не відповідають фактичним обставинам, які мали місце та об'єктивній істині.

Прокурором 14.05.2018 подано відповідь на відзив, у якій зазначає, що відповідно абз.3 п.3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідно бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993, в порядку цивільного судочинства підлягають відшкодуванню витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття провадження за нереабілітуючими обставинами. Такої ж позиції дотримується і Європейський суд з прав людини, зокрема у рішеннях від 11.02.2003 по справі "Хаммерн проти Норвегії", від 10.01.2012 по справі "Вулах та інші проти Росії". Тому вважає, що відповідач зобов'язаний відшкодувати вартість стаціонарного лікування потерпілого ОСОБА_4 в розмірі 3979,17 грн.

Від позивача ОСОБА_3 центральної районної лікарні 14.05.2018 надійшло заперечення на відзив, у якому вказує, що доводи відповідача позбавлені правових підстав. Кримінальне провадження було закрито з нереабілітуючих підстав, а тому ОСОБА_2 має нести цивільну відповідальність за шкоду, що понесена ОСОБА_3 ЦРЛ на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові та відповіді на відзив, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_3 центральної районної лікарні позов підтримала з наведених у позовній заяві та запереченні на відзив підстав, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_3 районної ради Львівської області в судове засідання не з'явився, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника районної ради. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив проти позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Надав суду пояснення, в яких визнав факт заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 Зазначив, що відшкодував потерпілому шкоду заподіяну його здоров'ю, тому вважає, що не має відшкодовувати шкоду закладу охорони здоров'я.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з ухвали Золочівського районного суду Львівської області від 23 лютого 2018 року кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - закрито, у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Згідно з вказаною ухвалою ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що 24.09.2017 року, близько 02 год. 30 хв., він перебуваючи поблизу магазину "Залізничник", що знаходиться по вул. Вокзальна, в м. Золочів, Львівської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій та негативні наслідки, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_4, наніс останньому один удар кулаком в область лівої сторони обличчя, внаслідок чого потерпілий впав на асфальтоване покриття, після чого ОСОБА_4 одразу піднявся та ОСОБА_2 знову наніс ще кілька ударів кулаками своїх рук по тілу та в ділянку обличчя потерпілого, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді струсу мозку, садна в ділянці лівої брови, вивиху одного зуба верхньої щелепи зліва, садна у лівій поперековій ділянці, що згідно висновків судово-медичних експертиз № 165/2017 від 02.10.2017 року та № 208/2017 від 27.12.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я.

В ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про відмову від обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Надаючи оцінку доводам відповідача про те, що в ухвалі Золочівського районного суду Львівської області від 23.02.2018 не вказано про його винуватість у вчиненні злочину, а висновки органу досудового розслідування не відповідають фактичним обставинам справи, суд звертає увагу останнього, що відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Отже, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу обставин, що виключають кримінальне провадження, або наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

До нереабілітуючих підстав (тобто тих, які не знімають підозру, але звільнять від кримінальної відповідальності) відносяться такі, які вказані в п.п. 5-7 ч.1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п.6 ст.82 ЦПК України ухвала суду про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлена ухвала, лише в в питанні чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Окрім того, відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні визнав факт заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4

Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що 24.09.2017 відповідач ОСОБА_2 заподіяв ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Довідкою ОСОБА_3 центральної районної лікарні № 23 від 03.01.2018 стверджується, що ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 24.09.2017 по 17.10.2017, витрати закладу охорони здоров'я на його лікування становили 3979,17 грн.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлено ст.1166 ЦК України. Так, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину регулюється ст.1206 ЦК України, відповідно до якої особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно з п.3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 №545, із наступними змінами та доповненнями, витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами відшкодовуються в порядку цивільного судочинства за позовом закладу охорони здоров'я.

Таким чином, суд вважає, що закриття кримінального провадження щодо відповідача не звільняє його від обов'язку з відшкодування витрат закладу охорони здоров'я на лікування особи, яка потерпіла, внаслідок його протиправних дій.

Аналогічної позиції дотримується і Європейський суд з прав людини. Зокрема в рішенні від 10.01.2012 у справі "Вулах та інші проти Росії" суд зазначив, що виправдання у кримінальному судочинстві чи припинення кримінального переслідування не повинно перешкоджати цивільній відповідальності у вигляді виплати компенсації, що виникає на підставі менш тяжкого тягара доказування тих же фактів.

Таким чином, суд вважає, що відповідач зобов'язаний відшкодувати ОСОБА_3 центральній районній лікарні вартість стаціонарного лікування потерпілого ОСОБА_4

Відповідно до ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти судовий збір.

Керуючись ст. 265, 1166, 1206 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України,

у х в а л и в :

позов ОСОБА_3 місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі ОСОБА_3 районної ради, ОСОБА_3 центральної районної лікарні до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 центральної районної лікарні (р/р 9644, , МФО 825014, ГУ ДКСУ у Львівській області) 3979,17 грн. завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 704,8 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 05.06.2018.

Суддя ОСОБА_5