Справа 556/1999/17
Номер провадження 2/556/29/2018

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2018 року. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області під головуванням:

судді Закревський Л.В.,

при секретарі Басик Г.Т.,

з участю:

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

представника співвідповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Володимирецького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 представника позивачки ОСОБА_2 до ОСОБА_5 районної державної лікарні ветеринарної медицини співвідповідача Сарненської міжрайонної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів про поновлення на роботі та стягнення оплати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_5 районної державної лікарні ветеринарної медицини, залучена в якості співвідповідача Сарненська міжрайонна державна лабораторія Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів про поновлення на роботі та стягнення оплати за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову позивачка та її представник посилаються на те, що з 15 березня 1974 року ОСОБА_1 працює в системі ветеринарної медицини Володимирецького району Рівненської області - на Станції по боротьбі з хворобами тварин Володимирецького району Рівненської області, на Новорафалівській мясо-молочній харчовій контрольній станції.

З 16 серпня 1990 року позивачка працює на посаді завідуючої Кузнецовською лабораторією ветеринарно-санітарної медицини.

31 жовтня 2017 року її було звільнено із займаної посади - завідувача-лікаря ветеринарної медицини ветсанексперта Кузнецовської лабораторії ветеринарно- санітарної експертизи на ринку - згідно наказу №19-ОС від 31.10.2017 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП.

Не погоджуючись з виданим наказом ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 звертаються до суду з позовною заявою про скасування наказу про звільнення позивачки, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивачка та представник позивачки просили позовні вимоги задовольнити, обґрунтовуючи обставини, викладені у позовній заяві з врахуванням уточнення до позовної заяви. Також представник позивачки додатково пояснила, що при звільненні ОСОБА_1 не було запропоновано жодної посади та порушено ст 42 КЗпП України.

Представник ОСОБА_5 районної державної лікарні ветеринарної медицини щодо позовних вимог заперечував надав пояснення згідно заперечень які були долучені до матеріалів справи та вказав ОСОБА_5 районна державна лікарня ветеринарної медицини відповідно до Закону України "Про ветеринарну медицину" є державною установою ветеринарної медицини, яка підпорядковуються Головному управлінню Держпродспоживслужби в Рівненській області і належить до сфери управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Передумовою для скорочення штату працівників, стало зокрема прийняття

наказів та виконання їх, а саме: пункту 13 «Санітарні та фітосанітарні заходи» Розділ II «Макроекономічна стабілізація та стале економічне зростання» Плану пріоритетних дій Уряду на 2016 рік, затвердженого розпорядженням Кабінетом Міністрів України від 27 травня 2016 року №418-р, пункту 12 Протоколу №2 засідання Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Кабінеті Міністрів України, керуючись Концепцією оптимізації мережі державних лабораторій, затвердженої Головою Держпродспоживслужби України від 02.12.2016 року, наказу Державної сдужби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №473 від 05.12.2016 «Про затвердження Плану заходів оптимізації мережі лабораторій Держпродспоживслужби України», наказ Держпродспоживслужби України від 19.04.2017 №265 «Про впровадження Плану графіків оптимізації мережі державних лабораторій», п.2.17 Рішення колегії Держпродспоживслужби України «Про підсумки роботи Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів за перше півріччя 2017 року та завдання на III квартал 2017 року» наказу Головного управління №90-ОД від 27.07.2017 «Про внесення змін до структури установ Держпродспоживслужби в Рівненській області.

На підставі зазначених наказів Держпродспоживслужби 27.07.2017 році начальник Лікарні видав наказ №12-ОД від 27.07.2017 року «Про внесення змін до структури та штатного розпису ОСОБА_5 районної державної лікарні ветеринарної медицини» та 28.07.2017 року звернувся до профспілкового комітету лікарні з повідомленням про заплановане внесення зміни до штатного розпису і зміни структури лікарні, а саме: ліквідувати такий структурний підрозділ, районна державна лабораторія ветеринарної медицини, що входить до структури Лікарні. На підставі зазначеного повідомив, що під можливе вивільненя скорочення будуть підпадати десять працівників вищезазначених лабораторій.

28 серпня 2017 року наказом №13-Ос «Щодо попередження працівників ОСОБА_5 районної державної лабораторії ветеринарної медицини про можливе вивільнення» відповідно до п.1 ст 40 КЗпП України було попереджено працівників про їх можливе вивільнення. Позивачка з наказом ознайомлена 29.08.2017р.

31.10.2017 року відповідно до наказу №19-Ос позивачка була звільнена з посади на підставі п.1 ст 40 Кодексу законів про працю України з виплатою вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку і компенсацією за всі невикористані дні щорічних та додаткових відпусток відповідно до ст.44 Кодексу законів про працю України. З наказом про звільнення позивачка ознайомлена в той же день без будь яких заперечень.

Таке звільнення допускається у випадку, коли неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Так, як станом на 31.10.2017 року у лікарні не було вакантних посад, то запропонувати працевлаштування в лікарні не представлялося можливим. Просив в задоволені позову відмовити.

В судове засідання представник співвідповідача Сарненської міжрайонної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів надала пояснення аналогічні які були викладені у відзиві на позовну заяву який був поданий раніше, та пояснила, що ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з ОСОБА_5 районною державною лікарнею ветеринарної медицини та відповідно до наказу ОСОБА_5 районної державної лікарні ветеринарної медицини № 19-ОС 31.10.2017 звільнена з посади завідувача-лікаря ветеринарної медицини - ветсанексперта Кузнецовської лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку ОСОБА_5 районної державної лікарні ветеринарної медицини за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до вказаного наказу про звільнення підставою для звільнення стали: Концепція оптимізації державних лабораторій, затверджена наказом Голови Держпродспоживслужби від 05.12.2016 № 437, наказ Держпродспоживслужби від 19.04.2017 № 267 «Про впорядкування планів-графіків оптимізації мереж державних лабораторій», наказ від 29.09.2017 №948 «Про внесення змін до структури установ Держпродспоживслужби в Рівненській області», наказ ОСОБА_5 районної державної лікарні ветеринарної медицини № 13 від 28.08.2017 «Про можливе вивільнення працівників».

Згідно вищевказаних документів було передбачено виведення з штатного розпису Володимерецької районної Державної лікарні ветеринарної медицини лабораторію ветеринарно-санітарної експертизи на ринку у звязку з чим відбулося скорочення чисельності штату працівників Володимерецької районної Державної лікарні ветеринарної медицини, зокрема були звільнені (скорочені) всі працівники, що працювали в лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку Володимерецької районної Державної лікарні ветеринарної медицини.

Події, щодо звільнення ОСОБА_1 не мають жодного відношення до Сарненської міжрайонної державної лабораторії Держпродспоживслужби та не можуть нести для неї жодних правових наслідків, оскільки Сарненська міжрайонна державна лабораторія Держпродспоживслужби є окремою самостійною юридичною установою, яка створена лише 01.11.2017 року, вже після звільнення ОСОБА_1, шляхом перетворення Радивілівської районної державної лабораторії ветеринарної медицини.

Сарненська міжрайонна державна лабораторія Держпродспоживслужби є правонаступником лише Радивілівської районної державної лабораторії ветеринарної медицини, жодних взаємних прав та обовязків з Володимерецькою районною Державною лікарнею ветеринарної медицини, яка звільнила ОСОБА_1, не мала та не має.

Також представником співвідповідача була подано до суду заяву про застосування строків позовної давності оскільки позивачкою ОСОБА_1 позовна заява була подана 01.12.2017 року, тобто з пропуском без поважних причин місячного строку визначеного чинним законодавством для звернення до суду. Оскільки ОСОБА_1 була звільнена 31.10.2017 року та в цей же ж день була ознайомлена з наказом то останнім днем для звернення до суду у справі про звільнення ОСОБА_1 було 30.11.2017 року. Отже представник співвідповідача просив суд у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі.

Свідки начальник ОСОБА_5 районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_6 та начальник Володимирецького районного управління Головного управління Держпромспоживслужби в Рівненській області ОСОБА_7 надали суду аналогічні пояснення та в судовому засіданні вказали, що перед та після звільнення ОСОБА_1 ніким не досліджувалося питання того, що чи має позивачка ОСОБА_1 першочергове право на заяняття посади завідуючої лабораторії-лікаря ветсанексперта лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку м.Вараш №2.

Свідок директор Сарненської міжрайонної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила що дійсно ОСОБА_1 07.11.2017 року зверталаса до Сарненської міжрайонної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів з заявою про переведення її на посаду завідуючої лабораторії-лікаря ветсанексперта лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку м.Вараш №2, однак заяву в неї не було прийнято. Чому саме та з яких причин в цей день від позивачки не було прийнято заяву суду пояснити не змогла.

Суд, заслухавши доводи учасників судового процесу, об`єктивно дослідивши надані ними докази, всебічно перевіривши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Згідно положень норм Цивільного - Процесуального Кодексу України , щодо обов`язку суду розглядати справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі, пред`явлений позов розглядається виключно в межах заявлених вимог.

Згідно ст.ст. 77, 78 Цивільного - Процесуального Кодексу України належними є докази , які містять інформацію щодо предмета доказування . Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази , які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожної особи на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 5-1 КЗпП України визначено, що держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до статті 43 Конституції України, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Судом достовірно встановлено, що з 15 березня 1974 року ОСОБА_1 згідно даних її трудової книжки серія БТ-І №9208340 працює в системі ветеринарної медицини Володимирецького району Рівненської області - на Станції по боротьбі з хворобами тварин Володимирецького району Рівненської області, на Новорафалівській мясо-молочній харчовій контрольній станції.

З 16 серпня 1990 року позивачка працює на посаді завідуючої Кузнецовською лабораторією ветеринарно-санітарної медицини.

31 жовтня 2017 року ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади - завідувача-лікаря ветеринарної медицини ветсанексперта Кузнецовської лабораторії ветеринарно- санітарної експертизи на ринку - згідно наказу №19-ОС від 31.10.2017 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП.

З зазначеним наказом про звільнення ОСОБА_1 була ознайомлена 31.10.2017 року.

Відповідно до наказу Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 19 квітня 2017 №265, припинено діяльність ОСОБА_5 районної державної лабораторії ветеринарної медицини шляхом ліквідації до складу якої входила Кузнецовська лабораторія ветеринарно- санітарної експертизи на ринку.

Відповідно до наказу Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 29 вересня 2017 року №948, та Додатку до наказу Держпродспожив служби від 29.09.2017 року №948 внесено зміни до структури та штатного розпису та кошторису установ Держпродспоживслужби в Рівненській області стосовно підпорядкування державних лабораторій ветеринарно-санітарної експертизи на ринках згідно додатком, а саме Державна лабораторія ветеринарно-санітарної експертизи на ринку підприємства лабораторія ветеринарно-санітарної експертизи на ринку м.Вараш підпорядковується Сарненській міжрайонній державній лабораторії ветеринарної медицини.

Таким чином було утворено Сарненську міжрайонну державну лабораторію державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів яка відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань №23448797 від 20.02.2018, є правонаступником Радивилівської районна державна лабораторія ветеринарної медицини, яка припинила діяльність.

Ухвалою Володимирецького районного суду від 05.02.2018 року Сарненську міжрайонну державну лабораторію державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів було залучено до участі у справі як співвідповідача.

Відповідно до наказу Сарненської міжрайонної державної лабораторії ветеринарної медицини, зазначеною установою введено в дію з 01.01.2018 штатний розпис у кількості 22,5 штатних одиниць.

Відповідно в даному штатному розписі передбачено штатну посаду завідуючий лабораторії-лікар ветсанексперт лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку м.Вараш №2 з якої була звільнена ОСОБА_1 Дана обставина була визнана представниками відповідача та співвідповідача та не заперечувалася в судовому засіданні.

В судовому засіданні з'ясовано, що підставою звільнення ОСОБА_1 слугувало персональне попередження за 2 місяці, про майбутнє звільнення у звязку із ліквідацією ОСОБА_5 районної державної лабораторії ветеринарної медицини від 28.08.2017. Крім того в судовому засіданні встановлено та не заперечувалося учасниками процесу, що після попередження ОСОБА_1 про можливе вивільнення їй не було запропоновано перейти на іншу вільну посаду відповідно до її кваліфікації. Також представником відповідача суду не було надано жодного доказу, що позивачці було повідомлено, про те, що у ОСОБА_5 районній державній лабораторії ветеринарної медицини вакантних посад немає.

Суд зазначив, що власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2, ст. 40, ч. 3, ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо не запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобовязаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 09.08.2017 року по справі №6-1264цс17.

Щодо правомірності звільнення у звязку із ліквідацією ОСОБА_5 районної державної лабораторії ветеринарної медицини, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 7 та 8 Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року №1074 майнові комплекси, права та обов'язки органів виконавчої влади, а також державних установ, що знаходяться у їх підпорядкуванні, у разі злиття, приєднання або перетворення органів виконавчої влади в підпорядкуванні яких вони знаходяться, переходять правонаступникові на підставі передавального акту.

Таким чином, установи ветеринарної медицини знаходяться у сфері управління Держпродспоживслужби і підпорядковуються безпосередньо Головному управлінню Держпродспоживслужби в областях, відповідно до їх Положень.

Відповідно до ст. 59 ГК України, припинення субєкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб засновників субєкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених цим кодексом, за рішенням суду. У ст. 104 ЦК України також згадуються терміни, які не узагальнені поняттям реорганізація, а визначені як форми припинення юридичної особи в результаті передання всього майна, прав та обовязків іншим юридичним особам правонаступникам. Суд зазначає, що термін "реорганізація" наводиться в дужках як узагальнюючий для злиття, приєднання, поділу, перетворення. Суд зазначає, що у звязку із ліквідацією субєкта припиниться і його діяльність, однак у звязку з реорганізацією вона триватиме, але вже не в колишній (яка існувала до реорганізації), а в новій організаційно-правовій формі. Суд вважає, що наявність відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення ОСОБА_5 районної державної лабораторії ветеринарної медицини, як юридичної особи, вказує на припинення діяльності установи шляхом реорганізації. Також суд вважає, що ознакою реорганізації було й те, що копії Додатку до наказу Держпродспожив служби від 29.09.2017 року №948 який був наданий суду співвідповідачем до складу Сарненської міжрайонної державної лабораторії ветеринарної медицини увійшли Державна лабораторія ветеринарно-санітарної експертизи на ринку м.Вараш, Державна лабораторія ветеринарно-санітарної експертизи на ринку м.Дубровиця, Державна лабораторія ветеринарно-санітарної експертизи на ринку смт.Рокитно, Державна лабораторія ветеринарно-санітарної експертизи на ринку м.Сарни, також про те, що відбулася саме реорганізація а не ліквідація неодноразово заявляла в судовому засіданні представник співвідповідача ОСОБА_4

Водночас суд зясував, що у штатному розписі на 2017 рік Сарненської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини наявна посада завідувача лабораторії-лікаря ветсанексперта лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку №2 м.Вараш, на якій перебувала ОСОБА_1, та яка малаби першочергове право на цю посаду під час реорганізації її посади в складі ОСОБА_5 районної державної лабораторії ветеринарної медицини. Однак їй не небуло запропоновано цього.

Згідно заяви вбачається, що ОСОБА_1 в листопаді 2017 року зверталася до директора Сарненської міжрайонної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів про переведення її на посаду завідуючої лабораторії-лікаря ветсанексперта лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку м.Вараш №2. Згідно листа №2 від 20.11.2017 року, директора Сарненської міжрайонної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів, повідомлено ОСОБА_1, що посада на яку позивачка просить призначити зайнята з 07.11.2017 року.

В судове засідання представником Сарненської міжрайонної державної лабораторії ветеринарної медицини не надано доказів щодо істотної зміни повноважень посадових обовязків лікаря ветеринарної медицини ветсанексперта у новій структурі Сарненської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини. Також судом встановлено, що у наказі начальника ОСОБА_5 районної державної лабораторії ветеринарної медицини № 19-ОС від 31.10.2017 року не зазначена чітка підстава звільнення ОСОБА_1 Зазначений у наказі п.1 ст.40 КзПП України передбачає декілька підстав звільнення як у звязку із ліквідацією та реорганізацією підприємства так і у звязку із скороченням чисельності або штату працівників. Суд зазначає, що розірвання трудового договору з працівником можливо тільки з підстав, безпосередньо передбачених трудовим законодавством, зокрема відповідно до статті 40 КЗпП. При цьому звільнення може відбуватися тільки за однією визначеною у наказі підставою. Також судом зясовано, що ОСОБА_1 звільнена з посади завідувача лабораторії-лікаря ветеринарної медицини ветсанексперта Кузнецовської лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку ОСОБА_5 районної державної лікарні ветеринарної медицини з 31.10.2017 року, на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України начальником ОСОБА_5 районної державної лікарні ветеринарної медицини. Отже враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що начальник ОСОБА_5 районної державної лікарні ветеринарної медицини не мав права звільняти ОСОБА_1 з посади завідувача лабораторії лікаря ветеринарної медицини ветсанексперта Кузнецовської лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку ОСОБА_5 районної державної лікарні ветеринарної медицини без повідомлення конкретної причини звільнення та без пропонування переведення її на іншу посаду.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 6.11.1992 року № 9 із наступними змінами, роз'яснено, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

Отже враховуючи, що підпорядкування Кузнецовської лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку ОСОБА_5 районної державної лікарні ветеринарної медицини перейшло у підпорядкування до Сарненської міжрайонної державної лабораторії ветеринарної медицини, а тому виник обов'язок, покладений нормами ч.5 ст.36 КЗпП України на роботодавця щодо дотримання наданих зазначеною статтею гарантій по переведенню позивачки. Разом з тим суд враховує і ту обставину щодо неможливості виконання рішення суду у разі поновлення ОСОБА_1 на попередній роботі на посаді завідуючої Кузнецовської лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку ОСОБА_5 районної державної лікарні ветеринарної медицини, так як вказана установа припинила свою діяльність, тобто юридична особа не існує. Тому необхідно поновити позивачку на посаді завідуючої лабораторії-лікаря ветсанексперта лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку м.Вараш №2 в складі Сарненської міжрайонної державної лабораторії ветеринарної медицини. А тому із Сарненської міжрайонної державної лабораторії ветеринарної медицини необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Вирішуючи питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає, що відповідно до ст.240-1 КЗпП України у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення позивача по день винесення рішення.

Відповідно до статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до штатного розпису Сарненської міжрайонної державної лабораторії ветеринарної медицини в редакції від 01.01.2018 року середньоденний заробіток ОСОБА_1 складає: 186,75 гривень. З часу звільнення по день прийняття рішення судом, час вимушеного прогулу складає 142 робочих дня. Сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 186,75 грн х 142 дн. = 26518,50 гривень. Таким чином, ця сума підлягає стягненню з співвідповідача на користь позивачки.

Відповідно до п. п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах щодо присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Отже враховуючи вищевикладене аналізуючи усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що ефективний захист прав ОСОБА_1 буде полягати саме у скасуванні незаконного наказу наказ №19-ОС від 31 жовтня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача-лікаря ветеринарної медицини ветсанексперта Кузнецовської лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку, стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу та у зобов'язанні Сарненської міжрайонної державної лабораторії ветеринарної медицини вирішити питання щодо працевлаштування ОСОБА_1 на посаді завідуючої лабораторії-лікаря ветсанексперта лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку м.Вараш №2

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої судовою палатою у цивільних справах 6 квітня 2016 року при розгляді справи №6-409цс16, встановлені ст. 228, 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному разі суд зобов'язаний перевірити та обговорити причини пропуску цих строків, а також привести у рішенні мотиви, чому він відновлює або вважає неможливим відновити порушений строк.

Як зазначено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 пояснила, що позивачка ОСОБА_1 в листопаді 2017 року зверталася до директора Сарненської міжрайонної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів з заявою про переведення її на посаду завідуючої лабораторії-лікаря ветсанексперта лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку м.Вараш №2, але їй було усно відмовленоу прийнятті заяви. У звязку з чим ОСОБА_1 надіслала свою заяву поштовим відправленням тому і пропустила строк на звернення до суду.

Враховуючи, що представник позивачки надала докази поважності причин пропуску позивачкою місячного строку, встановленого ст. 233 КЗпП України для звернення до суду з вимогою про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення №19-ОС від 31 жовтня 2017 року, а також такі причини були встановлені судом під час судового розгляду, цей строк підлягає поновленню.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць слід допустити до негайного виконання.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір»позивач звільнений від сплати судового збору, а відповідач ОСОБА_5 районна державна лікарня ветеринарної медицини ліквідована та припинила своє існування, та її правонаступником є Сарненська міжрайонна державна лабораторія Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів. Тож згідно ст. 88 ч. 3 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Статтею 6 ч. 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В позовній заяві та в уточненій позовній заяві ОСОБА_1 об'єднані вимога як майнового характеру (про стягнення середнього заробітку), так і немайнового характеру (про визнання незаконними та скасування наказу, поновлення на роботі), тож сума судового збору, яка підлягає стягненню з співвідповідача становить 2114,40 гривні (вимоги майнового характеру та дві вимоги немайнового характеру).

Керуючись ст.ст. 36, 40, 148 КЗпП України, ст. ст. 10, 11, 14, 15, 60, 88, 212, 213-215, 217, 218, п. 2, 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Поновити строк для звернення до суду.

Позов ОСОБА_1 представника позивачки ОСОБА_2 до ОСОБА_5 районної державної лікарні ветеринарної медицини співвідповідача Сарненської міжрайонної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів про поновлення на роботі та стягнення оплати за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ №19-ОС від 31 жовтня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача-лікаря ветеринарної медицини ветсанексперта Кузнецовської лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку.

Зобовязати Сарненську міжрайонну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на посаді завідувача лабораторії-лікаря ветеринарної медицини ветсанексперта Державної лабораторії №2 ветеринарно-санітарної експертизи на ринку м.Вараш з 01 листопада 2017 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення позивачки ОСОБА_1 на посаді завідуючої лабораторії - лікаря ветсанексперта Державної лабораторії №2 ветеринарно-санітарної експертизи на ринку м.Вараш з 01 листопада 2017 року.

Стягнути з Сарненської міжрайонної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 листопада 2017 року по 29 травня 2018 року в розмірі 26518 (двадцять шість тисяч пятсот вісімнадцять грн.) 50 коп., з утриманням з цієї суми податків і інших обов'язкових платежів.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з Сарненської міжрайонної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 листопада 2017 року по 29 травня 2018 року в розмірі 26518 (двадцять шість тисяч пятсот вісімнадцять грн.) 50 коп., з утриманням з цієї суми податків і інших обов'язкових платежів.

Стягнути Сарненської міжрайонної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів, на користь держави судовий збір у розмірі 2114 (дві тисячі сто чотирнадцять грн.) 50 коп.

Вступна та резолютивна частина рішення складена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 29 травня 2017 року. Рішення у повному обсязі виготовлено 04 червня 2017 року.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5) розділ XIII Перехідних положень, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Л.В.Закревський