Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2018 р.

м. Київ

справа № 755/3556/2018

провадження № 2/755/2695/2018

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Ламбуцької Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» (далі - ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп») звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача страхового відшкодування в сумі 3 245,77 грн. в порядку регресу, яке було виплачене позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась за участю відповідача ОСОБА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.02.2015 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено Комплексний договір № 06/0247К-0051139 страхування транспортного засобу (КАСКО), відповідно до умов якого було забезпечено транспортний засіб «Хонда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1. 13.03.2015 року на Дніпровській набережні в напрямку вул. Серафімовича в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Пежо-3008», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Хонда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.04.2015 року відповідача визнано винною у вчиненні ДТП від 13.03.2015 року. Вартість ремонту автомобіля «Хонда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, згідно рахунку від 16.03.2015 року складає 7 045,77 грн. На виконання умов Договору страхування позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 3 245,77 грн., з вирахуванням суми франшизи, за наслідками чого позивачем отримано право вимоги до відповідача як особи, винної у вчиненні ДТП, щодо стягнення суми понесеного позивачем відшкодування, що є предметом спору.

02 квітня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач ОСОБА_1 скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, у встановлений ухвалою суду від 02 квітня 2018 року строк (а.с. 49-51), відповідно до змісту якого відповідач заперечила проти позову в повному обсязі, вказуючи на те, що зобов'язаною особою за наслідками заподіяних відповідачем у результаті ДТП збитків, є страховик відповідача - ПрАТ «СК «Нова».

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що 13.03.2015 року о 18 год. 02 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Пежо-3008», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, на Дніпровській набережні в напрямку вул. Серафімовича в м. Києві, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого, здійснила зіткнення з автомобілем «Хонда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, що підтверджено довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 59526445.

Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 08.04.2015 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 13.03.2015 року, оскільки ОСОБА_1 під час руху допустила порушення п.п. 13.1 Правил дорожнього руху. (а.с. 16)

За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Хонда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, належить на праві власності ОСОБА_3 (а.с. 13)

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно вимог п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Як убачається з матеріалів справи, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди від 13.03.2015 року автомобіль «Хонда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, було забезпечено ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» згідно Договору добровільного страхування транспортного засобу серії К № 051139 строком дії з 16.02.2015 року до 15.02.2016 року. (а.с. 4-8; 9)

16.03.2015 року ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» із заявою про настання події КАСКО відповідно до якої страхувальник повідомляє страховика про настання страхового випадку від 13.03.2015 року. (а.с. 11-12)

Згідно Акту огляду транспортного засобу від 16.03.2015 року та Розрахунку суми страхового відшкодування № 56 від 14.04.2015 року, складеного оцінювачем ПАТ «Дніпро Мотор Інвест», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Хонда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок пошкодження складає 3 245,77 грн. (а.с. 22)

На підставі заяви власника транспортного засобу «Хонда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3 від 14.04.2015 року, ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» складено Страховий Акт № 56 від 14.04.2015 року, проведено розрахунок суми страхового відшкодування від 13.03.2015 року та сплачено заявнику суму страхового відшкодування у розмірі 3 245,77 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3PO21150 від 22 квітня 2015 року. (а.с. 23-24)

30.06.2015 року представник ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» - Тидір С.М. звернувся до ОСОБА_1 із письмовою Претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 3 245,77 грн. (а.с. 25-26)

Відповідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки.

За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

Згідно вимог п. ґ п.п. 38.1.1 п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній по справі № 6-1цс14, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.

Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.

Крім того, згідно правової позиції, наданої Верховним Судом України у постанові від 20.01.216 року (Справа № 2808цс15), право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» правомірно заявлені вимоги до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3 245,77 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, право вимоги до якої є абсолютним, що відповідає правовій позиції, наданій Верховним Судом України у постанові від 20.01.216 року (Справа № 2808цс15).

Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, підлягає до задоволення в повному обсязі.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 762,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 993,1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 12, 49, 76,77-81, 82, 89, 265, 272, 274-279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (зареєстрована: АДРЕСА_1), на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», (м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44, , ПАТ «ПРИВАТБАНК», п/р № 0813, МФО 380269) кошти в сумі 3 245,77 грн. та судові витрати в сумі 1 762 грн., а всього на загальну суму 5 007 (п'ять тисяч сім) гривень 77 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07 червня 2018 року.

Суддя: В.І. Галаган