Справа № 185/2382/18
Провадження № 2/185/2011/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
08 червня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: Гаврилова В.А.,
за участю секретаря: Чичман І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Павлоград Дніпропетровської області цивільну справу №185/2382/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини до тимчасово окупованої території України, за межі України, без згоди та супроводу батька, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини до тимчасово окупованої території України, за межі України, без згоди та супроводу батька.
Позов мотивувала таким. Вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 31 березня 2014 року було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач разом з дитиною у своєму супроводі має намір виїздити до тимчасово окупованої території України та за межі України. Зв'язку з відповідачем не має. У зв'язку з цим, вона змушена звернутися до суду.
У судове засідання позивач та її представник не з'явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив.
Представник третьої особи служби у справах дітей Павлоградської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що при ухваленні судового рішення покладається на розсуд суду.
Суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до такого.
Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано, що підтверджується копію рішення суду. /а.с.16-17/
Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження. /а.с.18/
Позивач разом з дитиною, у своєму супроводі, має намір виїздити до тимчасово окупованої території України до міста Донецька, Автономної Республіки Крим та за межі України.
У місті Донецьку мешкають її батьки та батьки відповідача, дідусі та бабусі дитини, контакт з яким вони мають намір підтримувати. Факт проживання батьків сторін по справі підтверджено копіями їх паспортів з зазначеним місцем реєстрації. /а.с.23-44/
До території Автономної Республіки Крим позивач має намір виїзджати разом з дитиною з метою оздоровлення, без вказаного періоду часу.
За межі України позивач також має намір вивозити дитину, однак без зазначення напрямку прямування та проміжку часу.
Відповідач проживає на тимчасово окупованій території України в місті Донецьку, з сімє'ю відносин не підтримує, ігнорує її звернення з проханням надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного Кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За правилами ст. 3 Конвенції про права дитини (прийнята Генасамблеєю ООН 20 листопада 1989 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 даної Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно з ч. ч. 7, 8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.
Згідно ст. 313 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
П. 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
Частина 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.
Викладене свідчить, що діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду малолітньої дитини за кордон України, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
При зверненні до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначила, що відповідач ОСОБА_2 проживає у місті Донецьк, тому суд вважає за можливе надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд на неконтрольовану територію Донецької області для спілкування з батьком.
Також, у позовній заяві позивач не зазначила назву міста і адресу прямування з дитиною та відповідного часового проміжку перебування для відпочинку та оздоровлення на території Автономної Республіки Крим та інших країн.
Надання дозволу позивачці на виїзд з дитиною без дозволу відповідача до Автономної Республіки Крим та інших країн без вказання конкретних причин та строку буде порушувати права відповідача у частині його участі у вихованні дитини.
Викладене приводить суд до висновку про можливість надати позивачу відповідний дозвіл на виїзд дитини лише на тимчасово окуповану територію Донецької області - міста Донецька без згоди батька, а решту позовних вимог залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дозвіл на перетинання лінії розмежування зони проведення антитерористичної операції на території Донецької області - міста Донецька, з обов'язковим поверненням на територію України неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, строком з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною шістнадцяти років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.
Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дозвіл на оформлення всіх пов'язаних із перетинанням державного кордону України проїзних документів для тимчасового виїзду та супроводу неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, строком з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною шістнадцяти років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.
Решту позовних вимог - залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_2.

Третя особа Служба у справах дітей Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, місце розташування: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Соборна 95, .

Суддя: В. А. Гаврилов