Справа № 202/202/3268/17
Провадження № 2/202/214/2018
УХВАЛА

08 червня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Герасименко В.А.,

за участю позивачки ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву представника відповідача про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про стягнення грошових коштів та визнання договорів недійсними, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває зазначена цивільна справа.

Відповідач ОСОБА_3 подав через канцелярію суду заяву про відвід судді Зосименко С.Г., який підтримала у судовому засіданні його представник. В обґрунтування заявленого відводу відповідач у заяві та представник відповідача у судовому засіданні посилаються на те, що під час ознайомлення представника відповідача з матеріалами справи були відсутні три документи: ухвала про забезпечення позову та супровідні листи про направлення даної ухвали, суд повторно направив супровідний лист та ухвалу про забезпечення позову на адресу відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації України Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, апеляційний скаргу на ухвалу суду про забезпечення позову, яка надійшла 16.05.2018 року було направлено до апеляційного суду Дніпропетровської області тільки 25.05.2018 року, що на думку відповідача свідчить про упередженість та зацікавленість суду.

Вислухавши думку представника позивачки, суд дійшов до наступних висновків.

Стаття 36 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумніви у неупередженості або обєктивності судді (ч. 1 п. 5).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_7 України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов'язків цивільного характеру. Судова процедура вважається справедливою тільки тоді, коли вона спрямована на забезпечення верховенства права, законності, рівності учасників процесу перед законом і судом, змагальності, гласності та відкритості. Професіоналізм, незалежність та неупередженість суддів є неодмінною гарантією справедливого вирішення судових справ.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України» від 08.04.2010 року встановлено, що незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності визнано порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Аналогічна позиція міститься у рішеннях ЄСПЛ у справі «Білуга проти України» від 09.11.2006 року, «Ветштайн проти Швейцарії» від 28.10.1998 року.

Згідно п. 12 висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету ОСОБА_7 Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає певну неупередженість з боку суддів. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але повинен бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Судом при розгляді даної справи не встановлено будь-яких процесуальних порушень, а всі доводи, на які посилається відповідач у заяві та представник відповідача у судовому засіданні не можуть бути підставою для відводу судді, а можуть бути предметом розгляду апеляційної інстанції у разі оскарження рішення суду в апеляційному порядку. Однак, враховуючи те, що відповідач має сумніви в упередженості судді та з метою недопущення порушення його права на справедливий та безсторонній суд, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви про відвід судді Зосименко С.Г.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», практикою ЄСПЛ, висновком № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету ОСОБА_7 Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_3 про відвід судді Зосименко С.Г. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про стягнення грошових коштів та визнання договорів недійсними, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання договору позики недійсним - задовольнити.

Передати цивільну справу № 202/3268/17, провадження № 2/202/214/2018 за позовому ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про стягнення грошових коштів та визнання договорів недійсними, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання договору позики недійсним до канцелярії Індустріального районного суду м. Дніпропетровська для визначення іншого складу суду .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.Г. Зосименко