Справа № 308/9781/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 травня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,1

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення спільної часткової власності на автомобіль, стягнення компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити спільну часткову власність на автомобіль «Ford Fiesta», 2007 року випуску, р.в. WFOHXXGAJH7U58981, реєстраційний номер НОМЕР_1, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та стягнути компенсацію 1/3 частини автомобіля «Ford Fiesta», 2007 року випуску, р.в. WFOHXXGAJH7U58981, реєстраційний номер НОМЕР_1, в сумі 88100 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 18.09.2003 року між сторонами було укладено шлюб. 22.12.2014 Ужгородським міськрайонний судом Закарпатської області було прийнято рішення, яким шлюб зареєстрований 18.09.2003 Відділом реєстрації актів цивільного стану за актовим записом №569 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був розірваний. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства сторонами було набуте певно майно, яке по певним особистим причинам було оформлено на відповідача. Під час шлюбу спільно було придбано автомобіль «Ford Fiesta», 2007 року випуску, р.в. WFOHXXGAJH7U58981, легковий комбі-В, реєстраційний номер НОМЕР_1. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку від 28.02.2015, на момент поділу майна, вартість даного автомобіля на день оцінки становить 7 300 доларів США, еквівалент 264300,00 грн., без урахування ПДВ.

24.12.2015 Ужгородським міськрайонний судом Закарпатської області було прийнято рішення за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на майно подружжя, визнання права особистої привтної власності на частку у спільному майні подружжя та його поділ, яким виділено у власність ОСОБА_3 1/3 частку автомобіля марки «Ford Fiesta», 2007 року випуску, р.в. WFOHXXGAJH7U58981, легковий комбі-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, легковий комбі -ОСОБА_5 рішення набуло законної сили, ніким не оскаржувалося.

Після фактичного припинення шлюбних відносин та навіть після рішення суду щодо поділу майна, відповідач не дає позивачу користуватися та володіти спільним майном. Автомобіль «Ford Fiesta», 2007 року випуску, придбаний під час перебування у шлюбі знаходиться в повному володінні відповідача, включаючи документи на даний транспортний засіб. Відповідач, користується автомобілем самостійно, спільне користування та володіння спільною частковою власністю з відповідачем неможливе. Надати у добровільному порядку компенсацію на частку у майні відповідач відмовляється. Орієнтована вартість спірного автомобіля на момент, коли він фактично вибув із користування та володіння позивача, складає 264300,00 грн.

Оскільки добровільно вирішити питання про користування, поділ, виплату грошової компенсації вартості спільного автомобіля ОСОБА_4 є неможливим, позивач змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивач підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав.

В судове засідання відповідач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

На підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.12.2015 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно подружжя, визнання права особистої приватної власності на частку у спільному майні подружжя та його поділ задоволено частково. В порядку поділу спільного майна подружжя виділено у власність ОСОБА_3 1/3 частку автомобіля марки «Ford Fiesta», 2007 року випуску, реєстраційний номер АО 6275АК, легковий комбі.В порядку поділу спільного майна подружжя виділено у власність ОСОБА_4 2/3 частки автомобіля марки «Ford Fiesta», 2007 року випуску, реєстраційний номер АО 6275АК, легковий комбі.

Як випливає із позовної заяви та наданих пояснень представником позивача, автомобіль марки «Ford Fiesta», 2007 року випуску, реєстраційний номер АО 6275АК, легковий комбі перебуває у користуванні відповідача.

Згідно звіту про незалежну оцінку автомобіля марки «Ford Fiesta», 2007 року випуску, реєстраційний номер АО 6275АК, легковий комбі В, ринкова вартість автомобіля автомобіля марки «Ford Fiesta», 2007 року випуску, WFOHXXGAJH7U58981, легковий комбі-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, легковий комбі В, на дату оцінки 28.02.2015 становить 7 300 (сім тисяч триста) дол. США, еквівалент 264300 грн., без врахування ПДВ.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Положення статті 364 ЦК України, регулюють випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки в спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

При цьому слід також враховувати, що в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 13 січня 2016 року № 6 - 2925 цс 15, предметом якої був спір про присудження співвласнику грошової компенсації за частку у спільному майні.

У п. 25 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Пленум Верховного суду України роз'яснив, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення ч. ч. 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони користуються рівними процесуальними правами.

У відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч. 1,2,4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу від 20 березня 1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятої в 4 листопада 1950 року в ОСОБА_2, яка ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, встановлено, що згоди про порядок володіння та користування майном, а також про порядок його поділу та відшкодування відповідної матеріальної компенсації, сторони не досягли, виділ в натурі вказаних автомобілів є неможливим, власником даних авто так і залишається відповідач, який ним і користується, а позивач позбавлений зареєструвати своє право власності на частину даного авто, рішення суду так і не виконано, компенсація за користування вказаними автомобілями відповідачем позивачу не сплачується (протилежного відповідач не довів, так як в судові засідання не з'являвся).

Відповідач також не довела суду, що вона не спроможна сплатити грошову компенсацію вартості зазначеного автомобіля позивачу.

Неможливість оформлення реєстрації права власності на автомобілі за позивачем порушує його право власності на 1/3 вказаного автомобіля та перешкоджає йому у володінні та користуванні майном, яке визнано за ним за рішенням суду.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 не надає можливості володіти та користуватись належними позивачу 1/3 часткою автомобіля, спільне володіння та користування є неможливим, автомобіль є неподільними, а припинення спільної часткової власності на вказане авто не завдасть шкоди інтересам відповідача, оскільки остання ним продовжує користуватися, тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 319, 358, 365 ЦК України, ст.ст.13, 76, 89, 141, 280, 282, 284, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення спільної часткової власності на автомобіль, стягнення компенсації задовольнити.

Припинити спільну часткову власність на автомобіль «Ford Fiesta», 2007 року випуску, р.в. WFOHXXGAJH7U58981, реєстраційний номер НОМЕР_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію 1/3 частини автомобіля «Ford Fiesta», 2007 року випуску, р.в. WFOHXXGAJH7U58981, реєстраційний номер НОМЕР_1 в сумі 88 100,00 грн. (вісімдесят вісім тисяч сто гривень).

Стягнути ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 881,00 грн. (вісімсот вісімдесят одна гривня).

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6