Ухвала

04 червня 2018 року

м. Київ

справа № 755/17466/16-ц

провадження № 61-9992св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі - ОСОБА_5, житлово-будівельний кооператив «Слово-2»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4, яка підписана представником ОСОБА_6, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року у складі судді: Яровенко Н. О. та рішення Апеляційного суду м. Києва від 05 грудня 2017 року у складі суддів: Болотова Є.В., Білич І.М., Поліщук Н.В.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, житлово-будівельного кооперативу (далі - ЖБК) «Слово-2» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття.

Позовна заява обґрунтована тим, що 21 жовтня 2016 року у її квартирі відбулось залиття, в результаті витоку води через бездіяльність ОСОБА_5 та недбалість ЖБК «Слово-2». На підтвердження позовних вимог надано акт № 1 від 21 жовтня 2016 року. Просила стягнути з відповідачів майнову шкоду в розмірі 30367,53 грн завдану внаслідок залиття квартири.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 09 серпня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ЖБК «Слово-2» на користь ОСОБА_4 24167,54 грн майнової шкоди, 2200 грн витрат за проведення незалежної оцінки, а всього 26 367,54 грн. В іншій частині позову відмовлено. Проведено розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що залиття квартири позивача сталося внаслідок фізичного зносу трубопроводу у міжповерховому перекритті, утримання якого в придатному для експлуатації стані має здійснюватися ЖБК «Слово-2», а не його членів чи мешканців/власників квартир. Судом не було встановлено обставин, які б свідчили про винну поведінку відповідача ОСОБА_5, наслідком якої є залиття квартири позивача та заподіяння позивачу майнової шкоди.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 05 грудня 2017 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, житлово-будівельного кооперативу «Слово-2» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь житлово-будівельного кооперативу «Слово-2» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 606,33 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що затоплення у квартири позивача сталося внаслідок тріщини внутрішньо панельної частини труби, що сталося через несанкціоноване втручання її мешканців у систему подачі центрального опалення, а саме згинання оригінальних трубопроводів подачі центрального опалення. Оскільки, залиття квартири позивача відбулось з її вини, підстав покладення обов'язку відшкодування шкоди на ЖБК «Слово-2» немає.

У лютому 2018 року ОСОБА_4 звернулась із касаційною скаргою, у якій просить оскаржені рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушені норми процесуального права. Суди при вирішенні справи в повному обсязі не дослідили докази, проігнорували ряд обставин, а саме що: залиття квартири позивача відбулось в результаті витоку води через бездіяльність відповідача ОСОБА_5, який є власником квартири № 142 та недбалість ЖБК «Слово-2». 21 жовтня 2016 року комісією ЖБК «Слово-2» було складено акт, у якому зазначено, що залиття квартири позивача сталося з квартири НОМЕР_1, розташованої на 3-му поверсі.

Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

У березні 2018 року ЖБК «Слово-2» надіслало відзив на касаційну скаргу, в якому вказується, що вимоги позивача необґрунтовані. Оскільки, залиття квартири позивача відбулось з вини її мешканців, підстав покладати обов'язок по відшкодуванню шкоди на ЖБК «Слово-2» немає. Просило касаційну скаргу відхилити, а оскаржене рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

У березні 2018 року ОСОБА_5 надіслав відзив на касаційну скаргу, в якому зазначив, що вимоги позивача необґрунтовані, зводяться до переоцінки доказів. Підстав відшкодовувати шкоду з боку ОСОБА_5 не має. Просив касаційну скаргу відхилити, а оскаржене рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо особі не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 755/17466/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, житлово-будівельного кооперативу «Слово-2» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель