Справа № 159/4424/17 Провадження № 22-ц/773/487/18 Головуючий у 1 інстанції: Бойчук П.Ю.
Категорія: 39 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Грушицького А. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря судового засідання Вергуна Т. С.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2,

представника особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Ковельської міської ради Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2, на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року позивач ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Ковельської міської ради Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача - ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка позивача - ОСОБА_6. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належала квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. За життя покійними було складено спільний заповіт подружжя на ім'я позивача, згідно якого все майно, де б воно не знаходилось, з чого б воно не складалось, в тому числі ощадні книжки, інше рухоме майно, а також квартира, яка вказана вище, що належить спадкодавцям, останні заповіли ОСОБА_4 Позивач звернувся до приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області Клекоцюк А. Д. із заявою про прийняття спадщини за заповітом та з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, але позивачу було роз'яснено, що в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно, а саме - свідоцтва про право власності на житло, видати свідоцтво про право на спадщину нотаріус не може, та роз'яснено право визнати своє право на спадкове майно в судовому порядку.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2017 року позов задоволено та визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 41,3 кв.м., в порядку спадкування за спільним заповітом подружжя, після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в місті Ковелі Волинської області, та після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Руда Любомльського району Волинської області.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач по справі є спадкоємцем за заповітом майна, що належало померлим ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в тому числі на вказану квартиру, а тому це майно належить позивачу в порядку спадкування за заповітом та доведеності в судовому засіданні обставин, якими позивач обґрунтовував позовні вимоги, а саме - права позивача на вказану квартиру в порядку спадкування за спільним заповітом подружжя.

10 березня 2018 року (відповідно до відмітки пошти на конверті) із апеляційною скаргою на вказане вище рішення звернулась ОСОБА_2, яка не брала участі в справі, та, посилаючись на вирішення судом у вищезазначеному рішенні питання про її права та законні інтереси, порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4, оскільки на час вчинення заповіту - 25.01.2005 року ОСОБА_6 не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 23 квітня 2018 року апеляційне провадження в даній справі було відкрито, а ухвалою від 03 травня 2018 року призначено до розгляду на 29 травня 2018 року.

Детально дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу, позивача та його представника апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Ковелі Волинської області помер ОСОБА_5, про що свідчить видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 та зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації смертей за № 612.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6, про що виконавчим комітетом Хворостівської сільської ради Любомльського району Волинської області складено відповідний актовий запис за № 8, а Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області видано повторне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 28 липня 2017 року.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3935026 від 22.06.2004 року встановлено, що у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виникло право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло б/н від 28.04.2004 року.

Крім цього, згідно розпорядження органу приватизації виконавчого комітету Ковельської міської ради № 6470 від 28.04.2004 року, встановлено, що органом приватизації вирішено передати ОСОБА_5 у приватну спільну сумісну власність квартиру в АДРЕСА_1.

При житті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було складено спільний заповіт подружжя, згідно якого все майно, де б воно не знаходилось, з чого б воно не складалось, в тому числі ощадні книжки, інше рухоме майно, а також квартира в АДРЕСА_1, що належить спадкодавцям, останні заповіли ОСОБА_4 Вказаний заповіт було складено та посвідчено приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу у Волинській області 25 січня 2005 року, зареєстровано в реєстрі за № 58.

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відкрилась спадщина на майно, що належало спадкодавцям на день смерті.

З спадкової справи № 87/2017 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, розпочатої 18.03.2017 року приватним нотаріусом Любомльського районного нотаріального округу Волинської області Клекоцюк А. Д., встановлено, що спадкоємцем майна померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за заповітом є ОСОБА_4.

Згідно листа приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області Клекоцюк А. Д. № 02-14/380 від 01.11.2017 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру в АДРЕСА_1 в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є рідною сестрою ОСОБА_6 і відповідно спадкоємцем другої черги. В жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області Клекоцюк А. Д. із заявою про прийняття спадщини. На час смерті ОСОБА_6 спадкоємці першої черги після її смерті були відсутні.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом мають особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

З матеріалів справи убачається, що спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, а заповіт не визнаний недійсним у законному порядку, а тому покликання особи, що подала апеляційну скаргу, на те, що позивач ОСОБА_4 приховав ту обставину, що після смерті ОСОБА_8 є спадкоємці другої черги, є безпідставним.

Підстави для зупинення провадження у справі до вирішення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання заповіту від 21 січня 2005 року недійсним (справа №159/4720/17) в суді апеляційної інстанції відсутні, оскільки провадження у справі за позовом ОСОБА_2 було відкрите ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області 26 грудня 2017 року, тобто після постановлення оскаржуваного нею рішення суду, а тому клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про зупинення провадження до вирішення зазначеного позову було відхилено.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки наданим у справі доказам у їх сукупності; встановивши, що на даний час, відсутні докази наявності у особи, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_2 права на спадкове майно, зокрема, на квартиру в АДРЕСА_1, що відповідають вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України в редакції, що діє з 15.12.2017 року (ст.ст. 58, 59 ЦПК України в редакції, що діяла по 14.12.2017 року), - суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів дійшов висновку про недоведеність та безпідставність доводів особи, яка подала апеляційну скаргу, щодо вирішення в оскаржуваному судовому рішенні питання про її, ОСОБА_2, права чи законні інтереси.

Частиною 3 статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Ковельської міської ради Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, в зв'язку з тим, що у вказаному рішенні місцевим судом не вирішені питання про права та законні інтереси особи, яка подала апеляційну скаргу.

Самий лише факт існування судового провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання заповіту від 21 січня 2005 року недійсним не свідчить про наявність у особи, яка подала апеляційну скаргу, права на це майно та не спростовує правильність наведеного вище висновку апеляційного суду про необхідність закриття апеляційного провадження.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2017 року у даний справі будь-якими іншими особами, окрім ОСОБА_2, в тому числі і родичами спадкодавця, - в апеляційному порядку не оскаржувалось, що підтверджується матеріалами даної цивільної справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, апеляційне провадження підлягає закриттю у відповідності до частини 3 статті 362 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 259, 261, 362 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

У Х В АЛ И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2, на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2017 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Ковельської міської ради Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,- закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 04 червня 2018 року.

Головуючий

Судді