справа №619/1176/18
провадження №2/619/782/18
Заочне рішення
іменем України
31 травня 2018 року
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Нечипоренко І.М.,
за участю секретаря судового засідання Носачової І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу №619/1176/18
імя (найменування) сторін та інших учасників справи:
позивач:Рябоконь ОСОБА_1,
відповідач: ОСОБА_2,
вимоги позивача: про стягнення аліментів на утримання дитини.
Виклад позиції позивача.
Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 2500,00грн, посилаючись на те, що з 01 жовтня 2010 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 04.06.2013. До реєстрації шлюбу вони проживали разом однією сімєю та у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 16 серпня 2013 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище. Відповідач матеріально дитину не підтримує.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позивач в судове засідання не зявилася, надавши заяву, в якій повідомляється, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Частиною 3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Ухвалою суду від 07.05.2018 провадження по справі відкрито за правилами спрощеного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 31.05.2018.
Ухвалою суду від 31.05.2018 постановлено ухвалити заочне рішення.
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2010 року, який було розірвано 04 червня 2013 року, що підтверджується копією рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова (а.с.3).
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що мається копія свідоцтва про народження (а.с.4).
16 серпня 2013 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5).
Дитина проживає з позивачем, що підтверджено довідкою про склад сімї виданою Слатинською селищною радою Дергачівського району Харківської області від 26.03.2018 за №492 (а.с.6).
Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно з вимогами ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Роз'яснення абз. четвертого п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказують, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.
Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини.
Частинами 1,2 ст.182 СК України встановлені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів та зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Як передачено ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Враховуючи, що матеріали справи не місять даних щодо непрацездатності відповідача, наявності у нього інших утриманців, вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_6 у повному обсязі, оскільки такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Як встановлено ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Судові витрати суд покладає на відповідача згідно ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.
Керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 81, 89, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити повністю.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 2500,00грн (дві тисячі пятсот гривень 00 копійок) щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.03.2018 і до досягнення дитиною повноліття.
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи Апеляційному суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Дергачівський районний суд Харківської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування (імя) сторін:

Позивач: ОСОБА_6, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: 61000 АДРЕСА_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач: ОСОБА_2, НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: 61089 м. Харків вул. Мира, буд.48/1, кв.1.

Повне судове рішення складено 01.06.2018.

Суддя І. М. Нечипоренко