Справа № 405/7539/17
Провадження №2/405/1583/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

за участю позивача ОСОБА_1

та представника третьої особи

без самостійних вимог на предмет спору Поровчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницький цивільну справу № 405/7539/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, вказавши на його обґрунтування, що від фактичних шлюбних відносин з відповідачем ОСОБА_3 у них народилася донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, при цьому, відповідач ОСОБА_3 не мав наміру офіційно зареєструвати шлюб з нею (позивачем), оскільки не бажав створювати повноцінну сім'ю, крім того, до народження та за час зростання їх з відповідачем доньки відповідач не був працевлаштований, вів аморальний спосіб життя, мав сумнівні зв'язки та здебільшого перебував у нетверезому стані, більш того, з листопада, 2016 року відповідач ОСОБА_3 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, та жодним чином доньці не допомагав, зокрема, не надав допомоги, не приймав участі у вихованні дитини, не цікавився її здоров'ям, всі питання щодо виховання та утримання доньки ОСОБА_4 вирішує вона (позивач) самостійно, без участі та підтримки відповідача, дитина повністю знаходиться на її (позивача) утриманні, при цьому, відповідач знає, де проживає його донька, в який спосіб та в яких умовах утримується, поряд з цим, вона (позивач) не чинила відповідачу будь-яких перешкод у відвідуванні чи прийнятті участі у вихованні дитини.

Окрім того, позивач зазначила, що відповідач ОСОБА_3 здійснює численні погрози та образи по телефону в її (позивача) сторону, будучи при цьому, у нетверезому стані, позивач з'являється до її (позивача) місця проживання, де вона (позивач) проживає разом з дитиною, та на очах у доньки вчиняє з нею (позивачем) сварки, застосовуючи, при цьому, фізичну силу, що в першу чергу має негативний вплив на дитину, нею (позивачем) у присутності свідків викликалася поліція, представники якої зафіксували факт вчинення відповідачем правопорушення та провели з останнім профілактичну роботу.

Також позивач зазначила, що для забезпечення нормального розвитку та виховання дитини, на даний час остання проживає в с. Поповка разом з нею (позивачем) без реєстрації, де вони забезпечені всім мінімально-необхідним. Крім того, протягом зростання дитина ОСОБА_4 проходила обов'язкове профілактичне обстеження та лікування в КЗ «Амбулаторія загальної практики - сімейної медицини» за її (позивача) місцем реєстрації. Окрім того, вказала, що відповідач є боржником по сплаті аліментів та не вдається до пошуків способів чи можливостей сплачувати аліменти на утримання дитини.

З огляду на викладене вище, а також враховуючи, що відповідач жорстоко поводить себе у присутності малолітньої дитини ОСОБА_3, ухиляється від здійснення батьківських обов'язків щодо виховання доньки, не приймає участі в її утриманні, не цікавиться здоров'ям та успіхами дитини, позивач просила позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою суду від 10 квітня 2018 року підготовче провадження по даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити. Крім того, додатково на обґрунтування позовних вимог зазначила, що проживала з відповідачем ОСОБА_3 у фактичних шлюбних відносинах протягом двох років до народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, при цьому, після народження дитини відповідач визнав своє батьківство та був зареєстрований як батько дитини, однак коли дитині виповнилося 2 місяці, відповідач покинув її (позивача) з донькою та пішов до іншої жінки, після чого, почав приходити до неї (позивача) додому у нетверезому стані, погрожував, вчиняв сварки та бійки. Вказала, що бажання спілкуватися з дитиною відповідач не має, також коли відповідач знаходиться у стані алкогольного сп'яніння, то телефонує їй (позивачу) лише з метою висловити погрози, та у зв'язку з такою поведінкою відповідача, вона (позивач) хвилюється за безпеку дитини. Окрім того, вказала, що на даний час вона зустріла чоловіка, який готовий з нею (позивачем) одружитися та створити сім'ю, на даний час вона утримує малолітню доньку сама, отримує 860 грн. державної допомоги на утримання дитини, та коли цих коштів не достатньо, їй (позивачу) допомагають також її (позивача) батьки.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а саме: АДРЕСА_1, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов не подавав, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своїх заперечень щодо позовних вимог позивача.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького Поровчук А.А. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького, вважала доцільним позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, також додатково зазначила, що до органу опіки та піклування звернулася мати дитини ОСОБА_4 - позивач по справі ОСОБА_1 з метою вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, при цьому, мати дитини зазначила, що відповідач не виконує батьківських обов'язків, не сплачує аліменти, подала відповідні документи, та разом з тим, у органу опіки та піклування, враховуючи вік дитини, виникли сумніви у доцільності позбавлення батьківських прав батька дитини ОСОБА_3, поряд з цим, з'явившись до органу опіки та піклування з приводу вирішення даного питання, батько дитини ОСОБА_3 мав сформовану думку щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки та не заперечував щодо цього, при цьому, йому було роз'яснено його права та наслідки позбавлення його батьківських прав.

Заслухавши позивача, представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що дитина ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, про що складено відповідний актовий запис № 1357, та Кіровоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, при цьому, батьками дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в свідоцтві про народження зазначені в графі «батько» - ОСОБА_3, а графі «мати» - ОСОБА_1.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1945 від 08 грудня 2017 року, виданої Первозванівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, за адресою: АДРЕСА_3 проживає без реєстрації наймач житла - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з нею проживає донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області № 1946 від 08.12.2017 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, власності на території Первозванівської сільської ради не має, не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Проживає без реєстрації в АДРЕСА_3, та разом з нею проживає донька - ОСОБА_4, 2016 року народження, яка знаходиться на повному утриманні матері.

Відповідно до довідки КЗ «Амбулаторія загальної практики - сімейної медицини» від 11 грудня 2017 року № 1670, в районі обслуговування амбулаторії за адресою: АДРЕСА_4 мешкає мама ОСОБА_5 з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 З моменту народження дитини по даний час з приводу захворювань та профілактичних оглядів в амбулаторію зверталася мама дитини ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_6

Згідно з довідкою про неотримання аліментів від 06.12.2017 року № 1749, виданою Подільським ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області, ОСОБА_1 не отримувала аліменти з ОСОБА_3 у період з 31.01.2017 року по 04.12.2017 року, згідно виконавчого листа № 405/425/17, який виданий 27.06.2017 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 31.01.2017 року і до досягнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10.

Крім того, згідно з довідкою-розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 06.12.2017 року № 54377518/16, виданої старшим державним виконавцем Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області Прокопенко Я.О., у зв'язку з примусовим виконанням виконавчого листа № 405/425/17, який виданий 27.06.2017 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 31.01.2017 року і до досягнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10, за період з 01.01.2017 року по 01.10.2017 року заборгованість по аліментам станом на 01.12.2017 року складає 14 615,23 грн.

Окрім того, згідно з актом про підтвердження факту від 08 грудня 2017 року, складеним сусідами - мешканцями будинків АДРЕСА_3 - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, підписи яких засвідчені секретарем Первозванівської сільської ради ОСОБА_11, громадянин ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, приїхавши до дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у нетверезому стані, почав наносити тілесні ушкодження матері дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на очах у доньки, нічим це не мотивуючи, поводився агресивно, ображав, висловлюючись нецензурною лексикою, після чого вона була вимушена викликати поліцію, але він не вгамувався, почав дзвонити та погрожувати. За період не проживання з ОСОБА_1 ОСОБА_12 нічим не допомагає, дитині нічого не привозить, кошти не надає, загалом не виконує батьківських обов'язків по відношенню до дитини.

Відповідно до висновку виконавчого комітету міської ради м. Кропивницького від 26.02.2018 року № 948/49-05-24 орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 14.02.2018 року, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, при цьому, встановлено, що дитина ОСОБА_4 проживає з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3, та знаходиться на повному утриманні матері, що підтверджується довідками Первозванівської сільської ради від 08.12.2017 року № 1946, та 22.01.2018 року № 1/0180. Громадянин ОСОБА_3 зареєстрований та проживає у м. Кропивницький за адресою: АДРЕСА_1, не займається вихованням та утриманням дочки ОСОБА_4. Згідно з довідкою про неотримання аліментів Подільського ВДВС м. Кропивницький від 06.12.2017 року № 1749 ОСОБА_1 не отримувала аліментів з ОСОБА_3 у період з 31.01.2017 року по 04.12.2017 згідно з виконавчим листом № 405/425/17, виданим Ленінським районним судом м. Кіровограда. Відповідно до довідки-розрахунку від 06.12.2017 року № 54377518/16, заборгованість ОСОБА_3 по виплаті аліментів станом на 01.12.2017 року складає 14 615,23 грн. Згідно з актом про підтвердження факту від 08.12.2017 року, складеним мешканцями села Попівка Кіровоградського району Кіровоградської області ОСОБА_3 у нетверезому стані приїхав за місцем проживання дитини, поводився агресивно, у присутності малолітньої дочки наніс тілесні ушкодження її матері ОСОБА_1, погрожував, використовуючи нецензурну лексику. Факт ухилення гр. ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов'язків підтверджують у письмових поясненнях мешканці села Попівка громадяни ОСОБА_13, ОСОБА_14 В бесіді з працівником служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького 13.02.2018 року громадянин ОСОБА_3 повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4. Батькові роз'яснені наслідки позбавлення батьківських прав відповідно до статті 166 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, при цьому батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав.

Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав.

До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що була підписана Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини, при цьому відповідно до ч.2 ст.9 Конвенції під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Як на правову підставу для позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, позивач посилалася на ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Зокрема, ухилення від виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, позивач обґрунтовує тим, що відповідач, проживаючи окремо від дитини, самоухилився від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться її життям, здоров'ям, розвитком, не приймає будь-якої участі у вихованні дитини, в свою чергу, вона (позивач) не перешкоджала відповідачу у його спілкуванні з дитиною, що свідчить про фактичну можливість, та, з іншого боку, вольове небажання батька виконувати свої батьківські обов'язки, визначені законом, по відношенню до дитини.

Зазначені позивачем підстави позову знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п.п.15, 16 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, причому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Відповідач ОСОБА_3 не оскаржив заяву про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Більш того, під час судового розгляду справи представником третьої особи без самостійних вимог на предмет спору органу опіки та піклування місткої ради міста Кропивницького подана заява, написана 13.02.2018 року відповідачем ОСОБА_3 на ім'я начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, яка долучена до матеріалів цивільної справи, в якій ОСОБА_3 - батько дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки. Також зазначив, що ознайомлений з правами та наслідками позбавлення його батьківських прав.

З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_3 свідомо ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що є першоосновою розвитку особистості дитини, не піклуючись про фізичний та духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, не створюючи належних умов для природних здібностей дитини, поваги до її гідності, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, хоча має реальну можливість для цього, оскільки іншого з наявних у справі доказів, - не встановлено, та за відсутності при цьому, з боку позивача будь-яких перешкод йому у спілкуванні з дитиною, оскільки такі в судовому засіданні судом не встановлені і докази цьому відсутні, та прийняття участі у вихованні дитини та виконання своїх батьківських обов'язків, визначених законом, по відношенню до дитини, що є самостійною підставою, визначеною п.2 ч.1 ст.164 СК України, для позбавлення батьківських прав відносно дитини.

Окрім того, судом відзначається, що батьківські обов'язки не заключаються лише в наданні матеріальної допомоги, яка, поряд з цим, відповідачем також на утримання дитини не надається, аліменти відповідачем не сплачуються та існує заборгованість по сплаті аліментів, вони включають в себе також і батьківську турботу та ласку, піклування про здоров'я дитини, її духовний, моральний та фізичний розвиток, підготовку до навчання, спілкування з дитиною.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

З огляду на викладене вище, а також враховуючи вік малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд приходить до висновку про недоцільність вислухати думку дитини при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав батька дитини ОСОБА_3

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги насамперед інтереси малолітньої дитини ОСОБА_4, які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов'язує позбавлення батьківських прав, при цьому під час розгляду справи судом було встановлено реальну юридичну і фактичну можливість відповідача ОСОБА_3, який є батьком малолітньої дитини ОСОБА_4, до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, та наявність його вини у невиконанні батьківських обов'язків, відсутність перешкод з боку інших осіб, в тому числі позивача, для належного виконання відповідачем батьківських обов'язків, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є обґрунтованими, такими, що заявлені виключно в інтересах малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та відповідно такими, що підлягають задоволенню з позбавленням відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому, судом відзначається, що відповідно ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.150, 155, 164, 165 СК України, керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України №2147- VІІІ від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова