Ухвала

06 червня 2018 року

м. Київ

справа №442/163/16

провадження №61-4144ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 травня

2016 року у складі судді Коваль Р. Г., та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 08 грудня 2016 року у складі суддів Крайник Н. П.,

Мельничук О. Я., Савуляка Р. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про спонукання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про спонукання до вчинення дій.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області

від 11 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 08 грудня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову.

03 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області

від 11 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області

від 08 грудня 2016 року в указаній вище справі.

Відповідно до підпункту 14 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України №-2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 325 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваних судових рішень) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Дана касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2018 року наведені заявником підстави поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області

від 11 травня 2016 року та ухвали апеляційного суду Львівської області

від 08 грудня 2016 року визнано неповажними. Касаційну скаргу було залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків, а саме наведення інших причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.

На адресу суду надійшли матеріали, які підтверджують факт отримання заявником ухвали суду касаційної інстанції від 05 лютого 2018 року. Проте, з наданих матеріалів не вбачається підстав та доказів поважності пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки заявником наведено аналогічні за змістом причини пропуску, які Верховним Судом визнані неповажними.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня

2004 року, «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня

2010 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, пункт 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі &q?уд;Олександр Шевченко проти України&q?ок;, та &q?і ;Трух проти України&q?о ; (ухвала)

від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини

від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України).

Відповідно до вимог частини третьої статті 328 ЦПК України, в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 325 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана після значного спливу строку з дня ухваленні рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 08 грудня 2016 року, то у відкритті касаційного провадження у справі №442/163/16 слід відмовити.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Керуючись частиною третьою статті 328 ЦПК України, в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, пунктом 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147 - VIII,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 08 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про спонукання до вчинення дій.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька