Ухвала

Іменем України

05 червня 2018 року

місто Київ

справа № 753/15472/15-ц

провадження № 61-28899ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Управління справами Верховної Ради України,

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,

третя особа - Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року у складі судді Лужецької О. Р.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року Управління справами Верховної Ради України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виселення із службового приміщення без надання іншого житлового приміщення.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 01 вересня 2015 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року повернуто ОСОБА_6 апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду першої інстанції.

Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_6 звернулась із касаційною скаргою.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення та скасувати ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року, посилаючись на порушення цим судом норм процесуального права.

Щодо розгляду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Під час розгляду цього клопотання Верховний Суд врахував, що касаційну скаргу ОСОБА_6 подала на ухвалу апеляційного суду, постановлену 19 квітня 2018 року без виклику та повідомлення сторін. Касаційна скарга подана особисто представником заявника до Верховного Суду 21 травня 2018 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно зі статтею 123, частиною третьою статті 124 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Зважаючи на наведене, строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду не пропущено, оскільки закінчення строку оскарження ухвали апеляційного суду припадає на вихідний день - 19 травня 2018 року, тому останнім днем строку на оскарження є перший після нього робочий день - 21 травня 2018 року, в який ОСОБА_6 подала касаційну скаргу, не пропустивши зазначені процесуальні строки.

Щодо вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

Аналіз змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення дають підстави для висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом з тим, за правилом частини п'ятої статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення Верховний Суд встановив, що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо її незаконності та неправильності.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19 квітня 2018 року повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_6 у зв'язку із зловживанням заявником своїми процесуальними правами.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що ОСОБА_6 неодноразово подавала апеляційні скарги на ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, які ухвалами суду апеляційної інстанції залишалися без руху. Недоліки, зазначені в ухвалах апеляційного суду заявник не усувала, зверталася після отримання таких судових рішень із заявами про відкликання апеляційної скарги. Зважаючи на наведене, апеляційний суд зробив висновок, що ОСОБА_6 не зацікавлена у розгляді поданих нею апеляційних скарг на ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Доводи ОСОБА_6 про позбавлення її доступу до правосуддя підлягають відхиленню Верховним Судом, оскільки, як встановив апеляційний суд, заявник шість раз поспіль зверталась із апеляційною скаргою на те ж саме судове рішення, проте до відкриття апеляційного провадження зверталася із заявами про її відкликання за власною ініціативою. Твердження, що звернення представників заявника із апеляційним скаргами не може бути підставою для відмови у доступі до правосуддя, є безпідставні, оскільки відповідно до частини першої статті 64 ЦК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки.

Наведені дії заявника свідчать про наміри призвести до тяганини в судовому процесі й розгляді справи та, як наслідок, порушення розумних строків її розгляду. Заявник не розумних навела доводів на спростування таких висновків.

Визнаючи касаційну скаргу необґрунтованою, Верховний Суд врахував, що відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із засад (принципів) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до принципу 2 Рекомендацій № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів цивільного судочинства, спрямованих на вдосконалення функціонування правосуддя, ухвалених Комітетом Міністрів Ради Європи на 367 засіданні заступників міністрів 28 лютого 1984 року, коли в ході судового провадження сторона поводиться недобросовісно і явно зловживає процедурою з очевидною метою затягти провадження, суд має бути наділений повноваженнями або невідкладно винести рішення по суті справи, або застосувати санкції, такі як накладення штрафу, відшкодування завданих збитків або позбавлення права на процесуальну дію; в особливих випадках суд має бути у змозі стягнути судові витрати з адвоката.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Зацікавлена особа має лише демонструвати належне виконання всіх процесуальних заходів, які її стосуються з метою запобігання затримок, і отримання доступу до заходів національного законодавства щодо скорочення проваджень (рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07 липня 1989 року, заява № 11681/85, § 35).

Не можуть також бути враховані доводи касаційної скарги, що апеляційний суд на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не перевірив та не надав правової оцінки доводам апеляційної скарги, які безпосередньо стали підставою для оскарження ухвали суду першої інстанції, оскільки такі вимоги не передбачені ЦПК України на цьому етапі. Під час вирішення питання про відкриття провадження апеляційний суд досліджує відповідність апеляційної скарги вимогам щодо її форми та змісту, строків звернення тощо (статті 357-359 ЦПК України).

Заявник не навів доводів, у чому саме полягає порушення апеляційним судом норм процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали апеляційного суду від 19 квітня 2018 року, а також щодо невідповідності цього судового рішення вимогам законності, передбаченим частиною другою статті 263 ЦПК України. Доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з ухвалою апеляційного суду про повернення апеляційної скарги.

Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою і шостою статті 394, Верховний Суд

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом Управління справами Верховної Ради України до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України про виселення зі службового житлового приміщення без надання іншого жилого приміщення відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик