АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/570/18 Справа № 204/2870/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

за участю секретаря - Гречишникової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 вересня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради, відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради з реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення та зняття з реєстрації місця проживання,-

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2016 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просив усунути перешкоди в користуванні домоволодінням, що розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Хвойна, буд.35Б та належить на праві приватної власності позивачу, шляхом виселення та зняття з реєстрації місця проживання за вказаною адресою фізичних осіб ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що позивачу на праві приватної власності належить домоволодіння №35Б по вул.Хвойна у м.Дніпропетровську. Після набуття позивачем права власності на зазначене домоволодіння, виявилося, що за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Хвойна, буд.35Б зареєстровані та фактично проживають відповідачі, які зареєстровані за вказаною адресою, користуються майном позивача без його згоди та, незважаючи на вимоги позивача в добровільному порядку звільнити займане домоволодіння та знятися з реєстрації за вказаною адресою, відмовляються. Відмова даних осіб від звільнення домоволодіння, яке вони займають, чинить позивачу перешкоди у можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, зокрема, надавати третім особам право користування власністю позивача на свій вибір. Вважає, що відповідачі втратили право користування зазначеним житлом, а тому порушене право позивача має бути захищене шляхом примусового виселення відповідачів та зняття їх з реєстрації місця проживання. На даний час відповідач ОСОБА_2 не є власником домоволодіння, розташованого у м.Дніпропетровську по вул.Хвойна, буд.35Б, а тому через припинення її права власності вона втратила і право користування зазначеним домоволодінням, а тому повинна бути знята з реєстрації. Відповідач ОСОБА_4, та малолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є дітьми відповідача ОСОБА_2, а отже є членами її сімї, у яких право користування домоволодінням виникло лише за наявності права власності на домоволодіння їх матері, що є підставою для зняття зазначених осіб з реєстрації їх місця проживання та виселення.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Усунуто перешкоди в користуванні домоволодінням, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.Хвойна, буд.35Б, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 шляхом виселення ОСОБА_2, 05 грудня 1972р.н., ОСОБА_4, 25 листопада 1994р.н., малолітнього ОСОБА_5, 23 січня 2005р.н., малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачка не була обізнана про наявність судових рішень про стягнення з неї на користь позивача грошових коштів, її не сповіщали про проведення виконавчих дій щодо стягнення з неї цих коштів, в будинку разом з нею проживають її діти. Двоє із яких є малолітніми, іншого житла вона не має, а тому просить рішення скасувати, та відмовити в позові.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд Дніпропетровскої області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_9.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У звязку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області.

В судове засідання суду апеляційної інстанції зявився апелянт та представник апелянта, просили апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Позивач в судове засідання апеляційного суду не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Неявка в судове засідання учасників справи не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи і відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК їх неявка,з урахуванням належного повідомлення про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва №1943 від 08.05.2014р., виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 (свідоцтво видане на підставі акту про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, затвердженого відділом ДВС Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області від 23.04.2014р.) ОСОБА_3 належить на праві приватної власності домоволодіння №35-Б по вул.Хвойна у м.Дніпропетровську (а.с.6).

Згідно із даними свідоцтва №1943 від 08.05.2014р. про належність ОСОБА_3 на праві приватної власності домоволодіння, розташованого у м.Дніпропетровську по вул.Хвойній, буд.35-Б, до 08.05.2014р. власниками домоволодіння були ОСОБА_2 та ОСОБА_11 - по 1/2 частині у кожного.

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності право власності на домоволодіння №35-Б по вул.Хвойна у м.Дніпропетровську зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.05.2014р. за №5591192 та №5590947 за ОСОБА_3 (а.с.7,8).

Відповідно до довідки квартального комітету №25 від 14.03.2015р., яка видана ОСОБА_3 в тому, що за адресою: вул.Хвойна, 35Б зареєстровано особи, а саме: ОСОБА_2, 05.12.1972р.н., ОСОБА_4, 25.11.1994р.н., малолітня особа - ОСОБА_7, 23.01.2005р.н. - в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2, малолітня особа - ОСОБА_8, 23.01.2005р.н. - в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 (а.с.11).

Задовольняючи позов районний суд зазначив, що відповідачі самовільно займають житлове приміщення, а саме: домоволодіння №35Б по вул.Хвойна у м.Дніпропетровську, що порушує право власника, тобто позивача, вказане право підлягає захисту шляхом виселення зі спірної квартири відповідачів.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2012 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_12 про стягнення з ОСОБА_2 суми основного боргу з урахуванням індексу інфляції та річних процентів у розмірі 159 432, 61 грн.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року рішення Бабушкінського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2012 року скасовано. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_12 відмовлено.

Підставою набуття права власності позивача на спірне домоволодіння №35-Б по вул.Хвойна у м.Дніпропетровську -є свідоцтво №1943 від 08.05.2014р., видане приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 на підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Акт був затверджений відділом ДВС Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області від 23.04.2014р. (а.с.6)

Таким чином, зважаючи на те, що судове рішення за яким було проведено стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_12 суми основного боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, у розмірі 159 432, 61 грн. та на виконання якого, за актом прийому передачі, затвердженого держвиконавцем відділу ДВС Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області від 23.04.2014р, було передано майно боржника ОСОБА_2, а саме домоволодіння №35-Б по вул.Хвойна у м. Дніпропетровську, на теперішній час скасоване, та в задоволені позову відмовлено, постанова суду набрала чинності, тому колегія суддів вважає, що правові підстави для виселення відповідачів відсутні.

Наявність не скасованої реєстрації права власності на спірне домоволодіння №35-Б по вул. Хвойна у м. Дніпропетровську за позивачем не перешкоджає вирішенню питання щодо виселення відповідачів, оскільки, як вже було зазначено вище, відпали правові підстави для чинності свідоцтва про право власності виданого на імя позивача.

Таким чином,колегія суддів приходить до висновку,що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

керуючись ст.ст. 367, 374, 376,381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 вересня 2016 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради, відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради з реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення та зняття з реєстрації місця проживання відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

ОСОБА_13