Справа № 296/5192/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"19" квітня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

гловуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Галіцької А.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" про захист прав споживачів та стягнення коштів (повернення депозиту та процентів),

В С Т А Н О В И В :

03.07.2017 ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь грошову заборгованість за договором банківського вкладу № 10-1396739 від 03.11.2015 в розмірі: 30 399,89 грн. з яких: 20 000,00 грн. сума вкладу, 8 425,47 грн. відсотки за користування коштами, а також 402,44 грн. - 3% річних та 1571,98 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 03.11.2015 вона уклала з ПАТ "Український Інноваційний Банк" договір про розміщення банківського вкладу "Тільки для своїх" № 10-1396739 на суму 20 000,00 грн. під 25,5 відсотків річних на строк по 03.02.2016 з умовою його автопролонгації на строк, що дорівнює попередньому строку згідно з умовами договору даного виду вкладу, чинного на дату пролонгації, включаючи розмір процентної ставки. У день закінчення дії договору із вимогою до банку про повернення вкладу вона не зверталась. Із заявою про відмову від подальшої пролонгації дії договору та повернення коштів із відсотками вона звернулась до відповідача 13 грудня 2016 року, яка залишилась без задоволення. На сьогоднішній день суму вкладу та відсотки за вкладом згідно умов договору від 03.11.2015 не виплачено.

11.07.2017 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала та просить їх задовольнити (а. с. 60).

Представник відповідача у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а. с. 59).

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, 03.11.2015 ОСОБА_1 уклала з ПАТ "Український Інноваційний Банк" договір про розміщення строкового банківського вкладу № 10-1396739 на суму 20 000,00 грн. під 25,5 відсотків річних на строк з 03.11.2015 по 03.02.2016 з умовою його автопролонгації (а. с. 8).

Згідно умов договору банківського вкладу № 10-1396739 ОСОБА_1 перерахувала 03.11.2015 на рахунок ПАТ "Укрінбанк" вклад у розмірі 20 000,00 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру № 13069701 від 03.11.2015 (а. с. 9).

12.12.2016 позивач звернулась до ПАТ "Укрінбанк" із заявою, в якій повідомила про відмову від пролонгації договору № 10-1396739 та просила повернути суму вкладу та нараховані відсотки до дня, що передує дню виплати.

Як вбачається з постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018 (а. с. 61-65), залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду від 14.12.2017, якою визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 24.12.2015 № 934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних"; визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

У відповідності до ст.55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» регулювання відносин банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком

Як зазначено позивачем, ПАТ «Укрінбанк» свої зобов'язання за договором про розміщення банківського вкладу № 10-1396739 не виконало, не повернуло вкладу в сумі 20 000,00 грн. з відсотками.

Відповідно до здійсненого позивачем розрахунку, відсотки (25,5% згідно договору) за період з 03.11.2015 по 19.12.2016 складають 5770,68 грн., з 20.12.2016 по 27.06.2017 - 2654,79, а всього за підрахунком позивача не сплачено 8 425,47 відсотків. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 402,44 грн. - 3% річних та 1 571,98 грн. інфляційних втрат.

За положеннями ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом(ст.525 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із ч.1 ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Як випливає із змісту укладеного між банком та вкладником договору, його автоматична пролонгація (без додаткового погодження між сторонами) та зміна умов в односторонньому порядку не передбачена. Відповідно, оскільки безпосередньо в договорі встановлено строк його дії до 03 лютого 2016 року, то по настанню визначеної в договорі дати повернення вкладу, закінчується і дія укладеного між сторонами договору.

Закінчення строку дії договору і невиконання зобов'язань не припиняє зобов'язальні правовідносини, а трансформує їх в охоронні, що містять обов'язок відшкодувати заподіяні збитки, які встановлені договором чи законом.

Вказана правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 10 червня 2015 року у справі № 6-36цс15.

З огляду на те, що строк дії договору банківського вкладу закінчився 03.02.2016 і його не було пролонговано на новий термін, суд не вбачає підстав для стягнення з правонаступника ПАТ «Укрінбанк» на користь позивача процентів у розмірі, що передбачені договором вкладу, після закінчення строку його дії.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входить до складу грошового зобов'язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за його прострочення, та є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому ст.625 ЦК України, унормовує питання відповідальності боржника за порушення грошового зобов'язання.

Зазначений правовий висновок міститься в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі N 6-2829цс16, яка є обов'язковою для застосування судом.

З огляду на викладене, не можуть бути стягнуті з відповідача як шкода 3% річних та 1 571,98 грн. інфляційних втрат, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог позивача в цій частині.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» не виконало своїх зобов'язань перед позивачем за заявою-договором про розміщення банківського вкладу № 10-1396739 від 03.11.2015 і по даний час не повернуло позивачу банківський вклад, термін розміщення якого закінчився, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково і стягнути з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 20 000 грн. 00 коп. за заявою-договором про розміщення банківського вкладу № 10-1396739 від 03.11.2015 та 5 770,68 грн. 68 коп. - відсотків за користування коштами за період з 03 листопада 2015 по 19 грудня 2016 року.

Також, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 258-260, 263-265, 268, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) грошові кошти за заявою-договором про розміщення банківського вкладу № 10-1396739 від 03.11.2015 в розмірі 20 000,00 грн. (двадцять тисяч ) грн. 00 коп. - суму вкладу та 5 770,68 грн. (п'ять тисяч сімсот сімдесят ) грн. 68 коп. - відсотки за користування коштами за період з 03 листопада 2015 по 19 грудня 2016 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» на користь держави 604 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п.15.5 п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Корольовський районний суд м. Житомира.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О. П. Сингаївський