РІШЕННЯ

Іменем України

04.06.2018 року Франківський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, суд -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулась до суду із позовом про надання дозволу без згоди батька ОСОБА_3 на тимчасовий виїзду неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в Республіку Болгарію, Республіку Туреччину та Республіку Чорногорію у період з 01.06.2018 року по 01.09.2018 року для оздоровлення та відпочинку. В обґрунтування позову покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішеням Франківського районного суду м.Львова від 04.04.2014 року. Від подружнього життя у них народилася дитина - донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає з нею. Позивач має змогу оздоровити дитину за кордоном на морських курортах, ознайомити дитину із культурою інших країн, однак, батько дитини не надає дозвіл на виїзд дитини за межі України.

В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримала та просить такий задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, а позовні вимоги визнав повністю та просив їх задовльнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з таких підстав.

Оскільки відповідач визнав, пред'явлений до нього позов і визнання відповідає позову, не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.ч.3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 04.04.2014 року згідно рішеня Франківського районного суду м.Львова. Від шлюбу у них народилася дитина - донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 15.07.2006 року.

Неповнолітня ОСОБА_4 проживає з позивачем ОСОБА_2, як визначено рішенням Франківського районного суду м.Львова від 04.04.2014 року.

Позивач має намір оздоровити дитину з 01.06.2018 року по 01.09.2018 року Республіку Болгарію, Республіку Туреччину та Республіку Чорногорію, у зв'язку з чим звернулась до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд дитини за межі України, однак, не отримавши позитивної відповіді звернулась із позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатись до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків /усиновлювачів/, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 рок № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків /усиновлювачів/ та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду за кордон з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним за батьків за нотаріально згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон визначено, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадян України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається яке на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, вважає, враховуючи інтереси дитини, зокрема її вік, необхідність у належному вихованні, а також те, що батьки неповнолітньої дитини не проживають разом, батько на день розгляду справи дозволу на виїзд дитини за кордон не надав, а тому доцільно надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини за кордон..

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 81, 82, 89, 141, 206, 264, 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_3 з 01.06.2018 року по 01.09.2018 року Республіку Болгарію, Республіку Туреччину та Республіку Чорногорію.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, проживає за адресою АДРЕСА_2

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає за адерсою АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: Мартьянова С.М.