У Х В А Л А

31.05.2018 селище Оржиця

Суддя Оржицького районного суду Полтавської області Гришко О.Я., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лубнигаз» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання з ОСОБА_1, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лубнигаз» звернулося до Оржицького районного суду Полтавської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з газопостачання.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 р., якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лубнигаз» просить суд видати судовий наказ про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання з ОСОБА_1.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї доказів, судді не надані докази про надання відповідних послуг саме ОСОБА_1, інші письмові докази, що підтверджують фактичне надання та отримання ОСОБА_1 таких послуг. До заяви про видачу судового наказу додані копія попередження про припинення газопостачання, копії актів на відключення газу від 16.09.2015 року та від 16.05.2017 року, копію акта про монтаж газового лічильника від 23.06.2017 року, копію акта про демонтаж газового лічильника від 25.07.2017 року, де абонентом вказаний ОСОБА_2 (адреса: с. Вишневе, вул. Травнева, 5). Відомостей про наявність договірних відносин між стягувачем та боржником щодо надання послуг з газопостачання за вказаною у заяві про видачу судового наказу адресою, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг боржником судді не надано.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 р., відсутність документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, вказує на наявність спору про право.

При таких обставинах, суддя приходить до висновку, що якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, тому є підстави для відмови у видачі судового наказу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 165 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

1. Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лубнигаз» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання з ОСОБА_1.

2. Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя