Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/2815/16-ц Головуючий у 1-й інст. Бондарчук В. В.
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/2815/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2018 року, постановлене під головуванням судді Бондарчука В.В.,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті спадщину прийняла вона та діти спадкодавця: ОСОБА_2, ОСОБА_3

28 вересня 2015 року на ім'я ОСОБА_2 видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1

Вказує, що її чоловік внаслідок незадовільного стану здоров'я перебував у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги. Відповідачі, маючи змогу надавати допомогу, свідомо ухилялися від цього обов'язку.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просила усунути ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від права на спадкування та визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім'я ОСОБА_2

Під час розгляду справи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду із зустрічним позовом, в якому просили усунути ОСОБА_1 від права на спадкування за законом з тих підстав, що спадкодавець перебував у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги, яку ОСОБА_1 мала можливість надати, однак свідомо не зробила цього.

Вказують, що винні дії ОСОБА_1 призвели до смерті їхнього батька, який страждав на захворювання серця. Проте вона, знаючи про стан здоров'я свого чоловіка, відвезла його на дачу та залишила в лазні одного, де він помер.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні первісного та зустрічного позовів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким усунути ОСОБА_1 від права на спадкування за законом після смерті їхнього батька.

Зазначають, що суд не надав належної оцінки поясненням самої ОСОБА_1, які вона надавала працівникам міліції з приводу смерті свого чоловіка. Зокрема, вона підтвердила ту обставину, що останній помер у лазні, де він перебував один. Вказана обставина також підтверджується й висновком інспектора міліції.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнала доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 Спадщину після його смерті прийняли: дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_2, ОСОБА_3

28 вересня 2015 року Першою житомирською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Згідно з ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7, безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Виходячи з наведеної норми та роз'яснень Верховного Суду України, для усунення спадкоємця від спадкування, необхідно встановити факт ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцю. При цьому, ухилення має бути пов'язане з винною поведінкою особи, яка мала можливість надавати допомогу спадкодавцеві, але свідомо не вчиняла необхідних дій для цього. Крім цього, суд має встановити, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця.

Досліджена судом виписка з амбулаторної картки ОСОБА_4 свідчить про те, що він спостерігався лікарями з приводу деяких захворювань. Самостійно з'являвся на обстеження. З 30 вересня 2013 року був оглянутий комісією, яка видала довідку для одержання путівки в санаторій кардіологічного профілю. З 30 вересня 2013 року й до дня смерті за медичною допомогою не звертався, протягом вказаного періоду стороннього догляду не потребував. ( а.с. 35).

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що спадкодавець не перебував у безпорадному стані, що, в свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, ОСОБА_2 послалась на пояснення ОСОБА_1, які вона надавала співробітникам правоохоронних органів ІНФОРМАЦІЯ_1, а також на висновок ДІМ від 18 листопада 2013 року. Зокрема, ОСОБА_1 пояснила, що її чоловік відвідав лазню та йому стало зле, після чого вона викликала медичних працівників, які констатували смерть. Однак зазначені документи лише містять інформацію щодо обставин смерті спадкодавця та не вказують на наявність у нього безпорадного стану.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову не оскаржується, отже не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2018 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 8 червня 2018 року

Головуюча Судді: