30.05.2018 227/123/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хоменко Д.Є.

при секретарі судового засідання Малашко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на навчання,-

ВСТАНОВИВ:

16.01.2018р. ОСОБА_1 (далі також позивач) звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 (далі також відповідач), про стягнення аліментів на навчання.

Позов обґрунтовано тим, що з 1998р. по 2013р. батьки позивача мешкали однією родиною без реєстрації шлюбу, після їх розходження позивач залишилась мешкати разом із матірю, яка на теперішній час офіційно не працевлаштована. Відповідач сплачував аліменти до повноліття позивача. На теперішній час ОСОБА_1 навчається на денному відділенні Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету, за рахунок коштів фізичної особи, стипендію не отримує. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на навчання відмовляється, хоча працює на шахті «Алмазна», тому має змогу надавати допомогу. В позові зазначено, що за згодою з батьком просить стягнути з нього аліменти в більшому розмірі 1/3 частину, ніж передбачено законом 1/4 частину. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, починаючи з дня подання заяви до суду та до закінчення навчання.

Позивач в судові засідання не зявлялась, але 01.02.2018р. через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач також не зявлявся в судові засідання, 21.05.2018р. надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити у задоволені позовних вимог, оскільки добровільно сплачує аліменти, про що надав відповідну довідку з місця роботи та копії розрахункових листів.

Таким чином, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволені позову ОСОБА_1, про стягнення аліментів на навчання слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження виданого 17.01.2000р. Добропільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис №9 на імя ОСОБА_1, її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.7). Тобто встановлено, що відповідач є батьком позивача, а матірю позивача є ОСОБА_3

ОСОБА_1 дійсно є студенткою 1 курсу денної форми навчання факультету водогосподарської інженерії та екології, Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету. Навчається за кошти фізичних або юридичних осіб (наказ №2162 від 15.08.2017р.), період навчання за освітнім ступенем бакалавр спеціальності 183 «Технології захисту навколишнього середовища» з 01.09.2017р. по 01.08.2021р., про що в матеріалах справи мається довідка з Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету №405 від 22.12.2017р.(а.с.8).

Про надання освітніх послуг між Дніпропетровським державним аграрно-економічним університетом та позивачем в матеріалах справи мається копія договору №17/ТЗ-1 від 15.08.2017р. (а.с.6).

Відповідач своєю заявою від 21.05.2018р. просив долучити до матеріалів справи довідку з місця роботи та копії розрахункових листів, про сплату аліментів відповідно до яких сплачує аліменти на користь ОСОБА_3, яка є матірю позивача. Таким чином сплата аліментів за січень 2018р. склала 1344,46 грн., за лютий 2018р. 262,53грн., за березень 2018р. 1707,69грн. та за квітень 2018р. 1743,66грн.

Надаючи юридичну оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного.

Як передбачено ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч.3 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою ст.199 Сімейного кодексу України встановлено, Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Згідно з ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є донькою відповідача ОСОБА_2, на даний час повнолітня, їй виповнилося 18 років та дійсно навчається на 1 курсі денної форми навчання факультету водогосподарської інженерії та екології, Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету (а.с.8).

Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Позивач ОСОБА_1 є фізично здоровою особою, повнолітньою та працездатною. Суд також зазначає, що обовязок утримання повнолітньої дитини на навчання покладається не тільки на батька, а і на матір, яка також фізично здорова та працездатна особа, тобто на обох батьків відповідно до ст.199 СК України.

Будь-яких документів, які б підтверджували погане здоровя матері позивача ОСОБА_3, або її непрацездатність до суду не надано.

Позивач ОСОБА_1 у позові зазначила, що за згодою з батьком просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку, але також жодного підтвердження згоди батька до матеріалів справи не було долучено.

Крім того у позові також зазначено, що відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу добровільно, хоча згідно наданих відповідачем документів він добровільно сплачує аліменти на користь матері позивача, громадянки ОСОБА_3. Тому вищезазначені доводи позивача ОСОБА_1, судом сприймаються критично.

Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік», а саме статтею 7 встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з січня 2018 року в розмірі 1762,00грн.

Відповідно до наданих ОСОБА_2 копій розрахункових листів та довідки з місця роботи №109 від 02.04.2018р., він сплачує аліменти на користь ОСОБА_3, яка є матірю позивача (а.с.7), сплата аліментів за січень 2018р. склала 1344,46 грн., за лютий 2018р. 262,53грн., за березень 2018р. 1707,69грн. та за квітень 2018р. 1743,66грн.

Тобто в судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу, яка практично рівна мінімальному прожитковому мінімуму на одну працездатну особу, суд також бере до уваги, що відповідно до ст.199 СК України, не тільки батько, а і мати зобовязана матеріально забезпечувати повнолітню дитину яка продовжує навчатись.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на навчання є необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню, оскільки відповідач добровільно сплачує аліменти на користь ОСОБА_3 у достатньому розмірі.

Керуючись ст.ст.182, 191, 199, 200 СК України, ст.ст.4, 10, 12, 13, 81, 200, 206, 247, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на навчання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Є. Хоменко