Провадження № 2/643/1143/18
17.04.2018 року Московський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Єрмак Н.В., при секретарі Зубко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, третя особа: Управління служби у справах дітей Московського району Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про виселення, -
В С Т А Н О В И В
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, який в ході розгляду був уточнений, про виселення без надання іншого жилого приміщення, вказуючи, що 27.09.2016р. ПАТ КБ «ПриватБанк» в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки отримав у власність квартиру, загальною площею 71,50 кв.м., житловою площею 41,90 кв.м., яка знаходиться за адресою: м.Харків, Салтівське шосеАДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки від 18.06.2008 р. Після отримання права власності на квартиру позивач намагався отримати доступ до житла, однак перешкодою для вчинення зазначених дій стала реєстрація та проживання у ньому відповідачів, які підлягають виселенню зі спірної квартири без надання іншого жилого приміщення. Позивачем було направлено відповідачам письмову претензію про добровільне звільнення приміщення та зняття з реєстраційного обліку, однак відповідачі проігнорували вимоги позивача та не передали нерухомість позивачу у вільне користування. Підставою для виселення відповідачів позивач зазначає ст.40 Закону України «Про іпотеку» та зазначає, що відповідачі не відносяться до осіб, перелічених у ст.114 ЖК України, яким надається житлове приміщення при виселенні.
В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачі та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
За таких обставин суд ухвалює заочне рішення, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, проти чого представник позивача не заперечував.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що 27.09.2016р. ПАТ КБ «ПриватБанк» в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки отримав у власність квартиру, загальною площею 71,50 кв.м., житловою площею 41,90 кв.м., яка знаходиться за адресою: м.Харків, Салтівське шосеАДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки від 18.06.2008 р., що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований у державному реєстрі під номером 4293.
Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку жилий будинок чи жиле приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.
Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного жилого приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення. Частина третя цієї статті регулює порядок виселення громадян.
За змістом частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку жилий будинок чи жиле приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити жилий будинок чи жиле приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють жилий будинок або жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Відповідно до частини другої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.
Отже, частина друга статті 109 ЖК УРСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і положення статті 109 ЖК УРСР.
Така правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1061цс15, від 3 лютого 2016 року у справі № 6-1449цс15.
За повідомленням КП «Жилкомсервіс» за адресою: м.Харків, Салтівське шосе, 145-В кв. 12, зареєстровані ОСОБА_2 з 11.08.1989 р., ОСОБА_1 з 03.07.1991 р., ОСОБА_3 з 10.04.2013 р., ОСОБА_4 з 10.04.2013 р., які зареєстровані на даний час за вказаною адресою.
На порушення укладеного договору іпотеки, за адресою м.Харків, Салтівське шосе, 145-В кв. 12, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поселилися та зареєструвалися без згоди банку, отже самоправно ОСОБА_3 разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_4, а тому встановлений ч. 2 ст. 109 ЖК України порядок виселення з одночасним наданням іншого постійного житла на них поширюватися не може, оскільки стосуються захисту лише законних прав осіб, що виселяються з іпотечного житла, на яке звернуто стягнення і придбаного не за рахунок кредитних коштів.
Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років (малолітня особа), визнається місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає.
Системний аналіз статтей 29 та 31 ЦК України дає підстави для висновку, що малолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.
Права малолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Малолітня дитина не є самостійним суб'єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.
Оскільки на час вирішення спору ОСОБА_3 вже не мала права на користування квартирою, то не має такого права і її малолітня дитина.
За вказаних обставин позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про виселення відповідачів підлягають задоволенню.
Приймаючи до уваги вищенаведене та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з квартири № 12 по Салтівському шосе, буд. 145-В вм.Харкові, без надання іншого житлового приміщення.
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1 600 грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ПАТ КБ «Приватбанк», місцезнаходження за адресою: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, будинок 1-Д.

Відповідачі: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, ОСОБА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Третя особа: Управління служби у справах дітей Московського району Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, місцезнаходження: м.Харків, вул. Р.Плоходька, буд. 3.

Суддя - Н.В. Єрмак