Справа № 405/5319/17
Провадження №2/405/1195/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницькому цивільну справу №405/5319/17 за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) про припинення права на частку у спільному майні та про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3, в якому (позові), посилаючись на ст.ст. 57, 65, 70 СК України та ст.ст. 392, 365 ЦК України, просить суд визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/100 частку в квартирі АДРЕСА_3 вартістю 1500 грн., припинити право власності ОСОБА_3 на 1/100 частку у спільному майні - квартирі АДРЕСА_3 з дня отримання ним (відповідачем) компенсації за цю частку, визнати за нею (позивачем) право особистої приватної власності наквартиру № 201 в будинку № 80 по вул. Кропивницького у м. Кропивницькому.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, щов період перебування її (ОСОБА_1М.) у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 13.09.2003 року до 17.04.2016 року була придбана трикімнатна квартира АДРЕСА_4, власником якої є вона (ОСОБА_1М.) з розміром часток 1/1, при цьому в договорі купівлі-продажу зазначено, що квартирапридбана в спільну сумісну власність, без зазначення розміру частки кожного із подружжя. Позивач також зазначила, що коли у 2017 році у неї виникла необхідність продати зазначену квартиру, вона звернулась до ОСОБА_3 за отриманням від останнього згоди на продаж квартири, однак, ОСОБА_3 уникає зустрічі, відмовляється нотаріально оформити згоду, не бажає отримати компенсацію за свою частку. Крім того, позивач зазначила, що спірна квартирабула придбана за 148000 грн. за рахунок коштів, що були в наявності від продажу в той же день, з оформленням договорів у одного й того ж нотаріуса, двокімнатної квартири АДРЕСА_5 за 145000 грн., яка (двокімнатна квартира) належала їй (ОСОБА_1М.) на праві особистої приватної власності на підставі договору дарування від 21.09.2010 року, і за рахунок спільних коштів моїх та відповідача (спільних коштів подружжя), які були додані як різниця в вартості квартир та склала невелику частину вартості трикімнатної квартири в розмірі 3000 грн., які і є різницею в вартості проданої та придбаної квартир(148000 грн. -145000 грн.), або 2/100 частини від вартості трикімнатної квартири. Вказала, що інших заощаджень у них не було. Також позивач зазначила, що у спірній квартирі мешкає вона (ОСОБА_1М.), їх спільний з відповідачем син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її (позивача) матір, при цьому, відповідач в зазначеній квартирі не зареєстрований та не проживає, його частка є незначною і не може бути виділена в натурі, так як річ (квартира) є неподільною, і спільне володіння і користування квартирою є неможливим, крім того, відповідач має на праві приватної власності іншу квартиру АДРЕСА_6, в якій він проживає після розірвання шлюбу з нею (позивачем). Позивач також заявила про свою готовність компенсувати відповідачу вартість його частки(1/100)в розмірі 1500 грн.

Ухвалою від 18.10.2017 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та справа призначена до судового розгляду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, суд продовжив розгляд даної справи за правилами Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позицію позивача, інтереси якої вона представляє, викладену у позовній заяві, з обґрунтуванням, аналогічним викладеному в позові, який просила задовольнити в повному обсязі. Представник позивача також надала квитанцію № 149 від 05.03.2018 року, в підтвердження того, що позивачем ОСОБА_1 внесено на депозитний рахунок суду суму в розмірі 7591,00 грн., як еквівалент вартості частки відповідача у спірній квартирі, виходячи з оціночної вартості квартири АДРЕСА_3 в розмірі 759100,00 грн., визначеної відповідно до висновку ПП «Юридичне бюро технічної інвентаризації «Атріум» від 20.02.2018 року.

Відповідачем ОСОБА_3 подано до суду заяву від 16.02.2018 року, зареєстровану в суді 26.02.2018 року за вх. № 5141, в якій останній зазначив, що у звязку із працевлаштуванням за межами м. Кропивницький він буде відсутній у судових засіданнях у справі за позовом ОСОБА_1 до нього (ОСОБА_3А.) про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності, проти задоволення позовних вимог заперечує та просить суд позовну заяву залишити без розгляду.

Заслухавши в судовому засіданні представника позивача, яка підтримала предявлений позов, обґрунтовуючи позовні вимоги аналогічно викладеним у позовній заяві, та беручи до уваги позицію відповідача, який заперечував проти задоволення позивних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

На підставі досліджених у судовому засіданні наявних у справі доказів, судом встановлено та сторонами по справі не заперечується, щоБерезовська О.М. та ОСОБА_3 в період з 13.09.2003 року по 20.05.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.04.2016 року (справа № 405/1914/16-ц, провадження № 2/405/254/16), яке набрало законної сили 20.05.2016 року, яким, зокрема, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 13.09.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції, актовий запис № 765.

Крім того, зазначеним рішенням стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, 22.02.2006 року у твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн. 00 коп. щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з 24.02.2016 року і до повноліття дитини, тобто до 22.02.2024 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 2406, ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_3 за ціною 148000,00 грн. (п.4 Договору), за письмовою згодою, на той час, її чоловіка ОСОБА_3, у вигляді заяви від 16.11.2013 року, посвідченої приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_5, в реєстрі за № 2405 (п.12 Договору), та зазначено, що вказана квартира набувається у спільну сумісну власність.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.09.2017 року №97082673, обєкт житлової нерухомості квартира АДРЕСА_7 належить на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2406, виданого 16.11.2013 року, приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_5 ОСОБА_1 (державний реєстратор: приватний нотаріус ОСОБА_5, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 801 66 48 від 16.1.2013 року).

Таким чином, судом встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_3 є нерухомим майном, придбаним під час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі. При цьому, для встановлення виду права власності на зазначену квартиру, тобто належності цієї квартири на праві спільної сумісної власності чи/та на праві особистої приватної власності, обовязковим є встановлення джерела походження грошових коштів на придбання вищевказаної квартири.

Так, згідно з інформацією, викладеноюприватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в листі від 15.07.2016 року за вих. № 325/02-17, 16.11.2013 року за реєстровим № 2401 приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_5 було посвідчено договір купівлі-продажу, в якому продавцем виступала ОСОБА_1, предметом якого була квартира№ 9 в будинку № 4 по вул. Бєлінського в м. Кіровограді, яка належалаБерезовській О.М. на праві особистої приватної власності на підставі договору дарування та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, ціна продажу якої за домовленістю сторін склала 145000,00 грн.

Договором дарування частки квартири від 21.09.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 1372, який є змішаним цивільно-правовим договором з елементами договору про визначення часток та договору дарування, визначено части квартири№ 9 в будинку № 4 по вул. Бєлінського в м. Кіровограді, належної ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності шляхом реалізації права безкоштовної реалізації державного житлового фонду у відповідності до п. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», в розмірі по 1/3 частки за кожним. Крім того вказаним договором ОСОБА_7 та ОСОБА_8 безоплатно подаровано належні їм частки (в сукупному розмірі - 2/3 частки)ОСОБА_1

Згідно з довідкою комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Кіровоградської міської ради від 13.09.2017 року вих. № 4989 в квартирі АДРЕСА_3 проживають: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мати ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до положень п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно,набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування, та житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Вищевказане свідчить про те, що грошові кошти, отримані від продажу квартири АДРЕСА_5, право власності на яку виникло у позивача ОСОБА_1 в період перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, в розмірі 145000,00 грн. належали особистоБерезовській О.М., так як були отримані від реалізації майна (квартири), яка належала останній на праві особистої приватної власності на підставі договору дарування від 21.09.2010 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно (внаслідок приватизації) від 03.08.2010 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно з ч. 7 ст. 57 СК України якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Відповідно до положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи встановлені судом обставини та сукупний аналіз вказаних вище правових норм (п. 3 ч. 1, ч. 7 ст. 57,ст. 60, ч. 1 ст. 70 СК України) суд, поза розумним сумнівом виходячи з того, що обидві вказані цивільно-правові угоди було укладено в один день, приходить до висновку, що квартира АДРЕСА_3, яка була придбана, зокрема, й на кошти отримані від продажу квартири АДРЕСА_8 (Кіровограді),частково належить ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності пропорційно вкладеним особистим коштам останньої так і ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, які слід враховувати у наступних частках:

- за ОСОБА_1 - 98/100 частки спірної квартири на праві особистої приватної власності виходячи з розрахунку - 145000,00 грн. : (148000,00 грн. : 100 умовних часток) = 98 частки;

- за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - 2/100 частки спірної квартири на праві спільної сумісної власності виходячи з розрахунку - 100 умовних часток - (145000,00 грн. : (148000,00 грн. : 100 часток)) = 2 частки, - з яких, на підставі ч. 1 ст. 70 СК України, з урахуванням відсутності домовленості між сторонами та шлюбного договору слід визначити за кожним (ОСОБА_1, ОСОБА_3А.) по 1/100 частки.

Відповідно до ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно з розясненнями, викладеними у пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Враховуючи встановлені судомобставини даної справи, зокрема:незначний розмір частки спірної квартири, яка належить відповідачу на праві спільної сумісної власності - 1/100, припинення права на яку не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача;недоцільність виділу 1/100 частки в натурі, в звязку з неможливістю використання такої частки за цільовим призначенням; неможливість використання спірної квартири з урахуванням тривалого не проживання сторін по справі однією сімєю, враховуючи також, що за відповідачем ОСОБА_3 зареєстрована на праві приватної власності квартира АДРЕСА_9, що підтверджується архівною довідкою ОКП «Кіровоградське ООБТІ» віл 19.09.2017 року №40119, на підставі чого суд констатує наявність всіх обовязкових умов, передбачених ч. 1 ст. 365 ЦК України для припинення прававідповідача на частку у спільному майні.

Відповідно до наданої представником позивача квитанції № 149 від 05.03.2018 року позивачем ОСОБА_1 внесено на депозитний рахунок суду 05.03.2018 року суму в розмірі 7591,00 грн., (Платник ОСОБА_1, Отримувач: ТУ ДСА України в Кіровоградській області, рахунок отримувача: 2505, Код Отримувача: 26241445, Банк отримувача: 820172, Держказначейська Служба України, призначення платежу: за 1/100 частку в квартирі АДРЕСА_10 суд, м. Кропивницький, Справа №405/5319/17; ОСОБА_1).

При цьому, суд погоджується з позицією позивача, щодо визначення розміру вартості частки відповідача у спірній квартирі, виходячи з оціночної (ринкової) вартості квартири АДРЕСА_3 в розмірі 759100,00 грн., проведеної відповідно до висновку ПП «Юридичне бюро технічної інвентаризації «Атріум» від 20.02.2018 року.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1про визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/100 частку в квартирі АДРЕСА_3, та припинення права власності ОСОБА_3 на 1/100 частку у спільному майні - квартирі АДРЕСА_3 з дня отримання ним (відповідачем) компенсації за цю частку, а також визнання за позивачем права особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_3, на підставі чого такі позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 280,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) про припинення права на частку у спільному майні та про визнання права власності, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/100 частку у спільному майні - квартири АДРЕСА_11.

Припинити право власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, на 1/100 частку у спільному майні - квартирі АДРЕСА_11 з дня отримання компенсації в розмірі 7 591 грн. 00 коп., внесеної ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду 05 березня 2018 року (квитанція №149 від 05 березня 2018 року, Платник ОСОБА_1, Отримувач: ТУ ДСА України в Кіровоградській області, рахунок отримувача: 2505, Код Отримувача: 26241445, Банк отримувача: 820172, Держказначейська Служба України, призначення платежу: за 1/100 частку в квартирі АДРЕСА_12 суд, м.Кропивницький, Справа №405/5319/17; ОСОБА_1), визнавши за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_13.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 280 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є апеляційний суд Кіровоградської області, через Ленінський районний суд м.Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_9