Ухвала

Іменем України

31 травня 2018 року

м. Київ

справа № 523/11373/16

провадження № 61-20420 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н.О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ТарасенкоЄвгенії Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_5, на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 11 січня 2017 року та на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 березня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_5 на дії заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Войтенка Валентина Вікторовича,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з указаною скаргою та просив: визнати неправомірними дії заступника начальника Суворовського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області у виконавчому провадженні № 44039178; визнати неправомірною та скасувати постанову у виконавчому провадженні № 44039178 від 18 листопада 2015 року про повернення виконавчого документа до суду, який його видав; зобов'язати заступника начальника Суворовського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження № 44039178 на підставі пункту 6 частини першої статті 49 та статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» та зобов'язати начальника Суворовського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області затвердити вказану постанову.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11 січня 2017 року в складі судді Кисельова В. К. у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 березня 2017 року в складі колегії суддів Заїкіна А. П., Калараш А. А., Погорєлової С. О., апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 11 січня 2017 року залишено без змін.

12 березня 2018 року адвокат Тарасенко Є. В. з пропуском строку на касаційне оскарження подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 26 квітня 2018 року адвокат Тарасенко Є. В. подала до Верховного Суду докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, відповідно до яких ОСОБА_5 в судовому засіданні присутній не був, а копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду отримав 21 лютого 2018 року в суді першої інстанції.

Указані обставини є достатніми підставами для поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Суди встановили, що заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 червня 2014 року в справі № 523/2014/14-ц стягнуто зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 8465 доларів США, що за курсом НБУ станом на 26 червня 2014 року становить 88 820 грн, та 894,75 грн судових витрат.

08 липня 2017 року Суворовський районний суд м. Одеси видав виконавчий лист № 523/2014/14-ц.

17 квітня 2014 року державний виконавець прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 44039178 на підставі зазначеного виконавчого листа.

03 вересня 2014 року державний виконавець наклав арешт на належну ОСОБА_5 на праві власності ? квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 вересня 2014 року було відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 червня 2014 року.

Статтею 284 ЦПК України в редакції, чинній станом на 26 червня 2014 року, було передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, відповідна заява може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до частини четвертої статті 287 ЦПК України в зазначеній редакції в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

18 листопада 2015 року державний виконавець повернув виконавчий документ Суворовському районному суду м. Одеси в зв'язку з апеляційним оскарженням рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статей 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з частинами першою, третьою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час виникнення правовідносин, виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі прийняття апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Про повернення виконавчого документа державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Обґрунтованим є висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки державний виконавець, повертаючи виконавчий документ до суду, діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до переоцінки встановлених судом апеляційної інстанцій обставин, не містять посилань на обставини, що спростовують висновок суду та не підтверджуються належними доказами.

Підстави вважати, що судами при розгляді даної скарги допущені порушення норми матеріального чи процесуального права, відсутні.

З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Поновити адвокату Тарасенко Євгенії Василівні, яка діє в інтересах ОСОБА_5, строк на касаційне оскарження ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 11 січня 2017 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 16 березня 2017 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Тарасенко Євгенії Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_5, на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 11 січня 2017 року та на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 березня 2017 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат