АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2417/18 А Справа № 185/7363/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Дніпро 29 травня 2018 року Колегія суддів судової палати у цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 у серпні 2017 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3М, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини /а.с.1-4/.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідачем проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісячно, з подальшою індексацією, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 вересня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат /а.с.69/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити в частині визначення розміру аліментів, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права /а.с.82-83/.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що визначений оскаржуваним рішенням суду розмір аліментів не може вважатись таким який необхідний та достатній для нормального розвитку спільної дитини. Для визначення грошової вартості мінімальних потреб для кожної дитини є прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який складає 1 777 грн., отже саме така сума необхідна бути стягнута з відповідача на утримання спільної дитини.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.2 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції в яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У звязку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі у період з 06 жовтня 2002 року по 12 квітня 2012 року /а.с. 11, 12/.

Від шлюбу сторони мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 28 травня 2004 року, актовий запис №372, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Донецька /а.с.13/.

Після розірвання шлюбу спільна дитина сторін проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач 14.02.2014 року уклав шлюб з ОСОБА_5, від якого має дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.49-50/. Також разом з подружжям проживає дочка дружити від іншого шлюбу ОСОБА_7, 19 квітня 2005року народження, та знаходиться на утриманні відповідача. Сімя перебуває на обліку у м. Харкові, як внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території /а.с.57/.

З копій платіжних доручень підтверджується факт сплати відповідачем аліментів позивачці аліменти з грудня 2016 року по вересень 2017 року у розмірі 1000 гривень щомісяця /а.с.53-62/.

Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України та п.17 постанови Пленуму Верховного суду України N 3від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК, а саме мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Відповідно до положень ст. 184 СК України розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі.

Розглядаючи справу за наведених обставин та вимог законодавства, суд першої інстанції ухвалюючи рішення прийшов до правильного висновку щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини з визначенням їх розміру у сумі 1 000 грн.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відносно зміну розміру аліментів позивач виходила з того, що для достатнього та нормального розвитку спільної дитини сторін необхідний розмір її утримання є прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, що складає 1 777 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Проте колегія суддів не може прийняти дані доводи до уваги оскільки ст..141 СК України закріплено, що батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, та стягнення з лише відповідача прожитковий мінімум для дитини відповідного віку в повному обсязі суперечить вказані нормі.

Ухвалюючи рішення по справі та вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньому повному обємі зясував права та обовязки учасників спору, обставини справи, та врахував, що на утриманні відповідача також знаходяться інші малолітні діти від іншого шлюбу, таким чином дав доводам сторін належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону та зібраним доказам по справі.

Також колегія суддів виходить з того, що відповідач має можливість сплачувати позивачу аліменти у сумі 1 000 грн., оскільки дану суму він сплачував добровільно протягом певного часу, що підтверджено матеріалами справи, і з часу останнього платежу матеріальне і сімейне становище відповідача не змінилось.

З огляду на викладене, підстав для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову, як про це просить позивач, не встановлено.

Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати понесені у звязку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

ОСОБА_8