Провадження№2/235/84/18
Справа №235/5322/17
Р І Ш Е Н Н Я
31 травня 2018 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
в складі: головуючого - судді Величко О.В.
при секретарі - Лебеденко В.В.
за участю представника відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Алло» про захист прав споживачів,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Алло» про захист прав споживачів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 17.10.2016 року у інтернет-магазині ТОВ «Алло» він замовив мобільний телефон Xiaomi Redmi 3S 16 GB Gold, замовлення № 101891905. Вартість покупки склала 3444 грн. 20.10.2016 року після отримання замовленого товару у відділенні перевізників ОСОБА_3, він побачив наліпку, на якій був вчинений надпис: «Для збереження ваших прав як споживача, будь ласка, збережіть цю наліпку незайманою». Також на офіційному сайті виробника в Україні у розділі «Гарантія» застережено, що змінення, видалення або пошкодження серійного номера тягне за собою анулювання гарантії, що його не влаштовувало. Тому, листами від 22.10.2016 року та від 10.11.2016 року він повідомив продавця про розірвання договору. У відповідь продавець ТОВ «Алло» зобовязав його повернути товар поштою, після чого зобовязався повернути гроші. Станом на день звернення до суду гроші з боку відповідача не повернуті. Вважає, що п. п. 1.9,1.12.3,1.12.5 та 1.12.6 Угоди є несправедливими у розумінні Закону України « Про захист прав споживачів», оскільки у п. 1.19 Договору суттєво обмежені строк та умови, за яких споживач має право відмовитись від товару, у п. 1.12.3 Угоди позивач позбавляється будь-якого права на отримання неустойки чи на відшкодування збитків; у п. 1.12.5 Угоди продавець позбавляє покупця на отримання неустойки або пені, які за законом не є фіксованими та залежать від тривалості порушення прав споживача, у п. 1.12.6 зменшується гарантійний строк з 7 днів до 3-х днів, ніж той, що зазначено в Законі України « Про захист прав споживачів».
Вважає, що умови п.1.9,1.12.3 та 1.12.5 Угоди є нікчемними відповідно до ст. 698 ЦК України.
Зазначив, що п. 1.12.6 повинен відповідати нормам законодавства, тому вважає за необхідне змінити умови цього пункту, зокрема фразу «гарантійний строк на такий товар вважається рівним трьом дням» на фразу «гарантійний строк на такий товар вважається рівним двом рокам».
В судове засідання позивач не зявився, просив справу слухати без його участі ( а.с. 135).
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав відзив на позовну заяву у формі заперечень, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що 17.10.2016 року ОСОБА_4 придбано у відповідача телефон моделі Xiaomi Redmi 3S 16 GB Gold вартістю 3444 грн. Отримавши зазначений товар у відділенні перевізника «Нова Пошта» жодних зауважень стосовно отриманого товару, його якості та комплектності заявлено не було, що не заперечується позивачем. В подальшому позивач звертався до відповідача з вимогами про розірвання договору купівлі-продажу вищезазначеного телефону та повернення сплачених коштів. Рішенням Апеляційного суду Донецької області 09.10.2017 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання за ним права власності на спірний мобільний телефон, стягнення подвійної вартості телефону, неустойки за затримку повернення грошей та відшкодування моральної шкоди. Внаслідок невірного тлумачення вказаних пунктів Угоди, позивачем здійснено помилкові висновки щодо позбавлення його як споживача прав, передбачених зокрема, Законом України « Про захист прав споживачів», як то права на отримання неустойки, обміну товару належної якості протягом чотирнадцяти днів тощо. Вказаних обмежень угодою не встановлено, оскільки першочерговою метою зазначеного публічного договору є упорядкування правовідносин між користувачами сайту ОСОБА_5 та адміністрацією вказаного сайту. Посилання позивача на встановлення п. 1.9 Угоди несправедливих умов, а саме жорстокого обовязку споживача упродовж 1-5 хвилин в умовах поганого освітлення або незручності розпакувати товар, оглянути та перевірити його роботу, комплектність тощо, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки ні угодою, ні правилами перевізників не встановлено граничного терміну приймання замовлень та не встановлено обмежень щодо розпакування товарів, відповідно, будь-який споживач має можливість вільно оглянути доставлений товар, ознайомитись з супровідними документами на замовлену продукцію тощо. Вважають, доводи позивача стосовно підстав встановлення нікчемності окремої частини правочину, зміни умов договору, застосування наслідків недійсності умов правочину, як то сплати неустойки та набуття права власності на телефон моделі Xiaomi Redmi 3S 16 GB Gold є такими, що не відповідають положенням чинного законодавства, я і як наслідок, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
В подальшому представник відповідача просив закінчити справу слуханням у його відсутність ( а.с. 140).
Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх докзазами, приходить до наступного.
Судом встановлено, що 17.10.2016 року позивач придбав у відповідача ТОВ «Алло» через ОСОБА_5 телефон моделі Xiaomi Redmi 3S 16 GB Goldвартістю 3444 грн., що підтверджується копією акту приймання-передачі товарів та послуг від 18.10.2016 року.
22.10.2016 року позивач направив на адресу відповідача заяву про розірвання договору купівлі-продажу телефону та повернення сплачених коштів, запропонував відповідачу забрати товар за адресою: м. Покровськ, вул. Лізи Чайкіної, 50/5; причини розірвання договору купівлі-продажу в заяві не зазначив ( а.с. 8).
Листом № 03/бА від 03.11.2016 року відповідач запропонував позивачу направити телефон на адресу продавця та зазначив, що питання про задоволення його вимог буде вирішено після огляду товару, якщо збережено його товарний вигляд та якщо товаром позивач не користувався ( а.с. 10).
Не погоджуючись з відповіддю ТОВ «АЛЛО», посилаючись на те, що під час купівлі телефону між ним та продавцем відповідно до частини 5 ст. 12 Закону України « Про захист прав споживачів» не було узгоджено повернення товару у разі розірвання договору поштою, позивач 10.11.2016 року направив на адресу відповідача заяву про повернення сплачених коштів ( а.с. 11).
Листом № 23/БА від 23.11.2016 року відповідач повторно запропонував позивачу направити придбаний телефон на адресу магазину та повторно зазначив, що питання про задоволення його вимог буде вирішено після огляду товару якщо збережено його товарний вигляд та якщо товаром позивач не користувався. Також зазначив, що відправлення позивач може здійснити у найближчому відділенні «ОСОБА_3 пошта» відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 Закону України « Про захист прав споживачів» за рахунок продавця ( а.с. 13).
Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 09.10.2017 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог: про визнання за ним права власності на мобільний телефон моделі Xiaomi Redmi 3S 16 GB Gold без виникнення зобовязання з оплати його вартості; про стягнення подвійної вартості телефону у сумі 6888 грн., неустойки за затримку повернення грошей; про відшкодування моральної шкоди. ( а.с. 14-18).

Відповідно до ст. 1 Закону України « Про захист прав споживачів» договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного звязку, є договором, укладеним на відстані.

Відповідно до ч. 7 ст. 13 Закону України « Про захист прав споживачів» до договору, укладеного на відстані, застосовуються положення, передбачені частинами пятою -дев»ятою статті 12 Закону України « Про захист прав споживачів».

Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Стаття 18 Закону України "Про захист прав споживачів" містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною.

Так, за змістом частини пятої цієї норми у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір.

Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (частина шоста статті 18 Закону).

Визначення поняття "несправедливі умови договору" закріплено в частині другій статті 18 цього Закону умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу.

Аналізуючи норму статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обовязків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобовязань, включаючи умови про взаємозалік, зобовязання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обовязків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (пункти 2,3 частини третьої статті 18 Закону «Про захист прав споживачів); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у звязку з розірванням або невиконанням ним договору (пункт 4 частини третьої статті 18 Закону).

Отже, умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

За змістом ч. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткій, незрозумілій або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Відповідно до п. 1.9 Угоди користувача 2016, яка розміщена на архівній інтернет-сторінці http:// allo. Ua від 17.10.2016 року, єдиним засобом відшкодування, яке надається користувачеві у разі невідповідності фактичних умов продажу оферті, є надання користувачеві ( одержувачу) права відмовитися від отримання і прийняття відповідного товару та вимагати повернення сплаченої за нього вартості, а також вартості доставки товару та вимагати повернення сплаченої за нього вартості, а також доставки товару до пункту видачі ( якщо суми фактично були оплачені платником). Одержувач має право скористатися даним правом до моменту підписання документів, які підтверджують отримання товару ( зокрема документів перевізника про доставку відправлення з товаром одержувачеві).

Відповідно до п. 1.10 Угоди моментом отримання і прийняття товару одержувачем є момент ( залежно від того, який настав раніше): підписання одержувачем акту приймання-передавання товару ( або іншого рівнозначного за змістом документа, що підтверджує факт передачі товару одержувачу), або підписання одержувачем документів перевізника, що підтверджують факт отримання відправлення, яке містило товар, або фактичне отримання одержувачем товару і вчинення одержувачем дій, що свідчать про прийняття товару ( одержувач отримав товар і покинув пункт видачі товару і тому подібне)

Тобто, згідно угоди користувача 2016 споживач має право заявити про розірвання договору у разі невідповідності фактичних умов продажу оферті до моменту підписання документів, які підтверджують отримання товару.

Відповідно до п. 1.11.12 Угоди при отриманні товару до моменту підписання документів, підтверджуючих отримання товару, одержувач зобовязаний ознайомитись з інформацією про товар, який знаходиться на товарі або упаковці та/або в товаросупроводних документах. В разі необхідності отримання додаткової інформації про товр одержувач зобовязаний звязатися з продавцем і отримати необхідну інформацію засобами дистанційного звязку до моменту прийняття одержувачем товару.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначає, що у п. 1.9 встановлено жорсткий обовязок споживача упродовж 1-5 хвилин ( з моменту отримання товару і до моменту підписання документів, що підтверджують отримання) в умовах поганого освітлення або незручності ( біля автомобілю курєру) розпакувати товар, оглянути та перевірити роботу товару, перевірити комплектацію, докладно ознайомитись з документацією та іншою інформацією на упаковці або товарі ( п. 1.11.12.2 Угоди), пригадати які характеристики товару були заявлені на сайті під час замовлення та чи у повному обсязі відповідає їм товар, і прийняти рішення, влаштовує цей товар споживача чи ні. У випадку прострочення усього строку у 5 хвилин, після підписання документів, якщо виявиться, що товар не відповідає заявленим характеристикам, споживач втрачає можливість розірвати договір та повернути товар. Окрім того, позивач вказує, що угода дозволяє продавцю в одностосторонньому порядку змінювати умови продажу ( п.1.12.2Угоди) та ціну ( п.п.1.11.3 Угоди) безпеосередньо до моменту передачі товару отримувачу, навіть якщо товар вже сплачений, а ціна заздалегідь узгоджена сторонами правочину і продавець прийняв оферту покупця у розумінні п. 1.5 Угоди, і при цьому продавець позбувається будь-якої відповідальності ( п.1.12.4 Угоди).

Разом з тим, аналізуючи п. 1.9 Угоди, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним п. 1.9 Угоди, оскільки зі змісту вказаного пункту не вбачається встановлення жорстких умов для споживача, що призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обовязків сторін або завдають шкоди споживачеві.

Відповідно до п. 1.12.3 відповідальність продавця за зміну умов придбання товару порівняно з вказаними в пропозиціях обмежується тим, що одержувач має право відмовитись від придбання товару і вимагати повернення сплачених за нього грошових коштів.

Відповідно до п. 1.12.5 сума збитків, які можуть бути виплачені користувачу у звязку з порушенням його прав при використанні сайта, відповідно до ст. 22 ЦК України обмежена сумою 10 грн.

Доводи позивача про несправедливість умов договору, внаслідок односторонньої зміни ціни та позбавлення у звязку з цим позбавлення права позивача на відшкодування збитків, а також обмеження права споживача на відшкодування збитків у звязку з порушенням його прав в розмірі 10 грн, суд не приймає до уваги, оскільки вони неправильно трактуються позивачем, зокрема п. 1.12.3 Угоди зобовязує продавця в разі відмови споживача від товару внаслідок зміни умов його придбання (ціни), повернення сплачених грошових коштів, а обмеження, визначені в п. 1.12.5 Угоди стосуються випадків саме використання сайта в разі надходження пропозиції однієї сторони укласти договір ( оферта), в тому числі невиконанням замовлення саме через сайт при прийнятті пропозиції (акцепту) другою стороною, а не стосуються встановлення відповідальності продавця в разі порушення прав споживача при придбанні товару.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність одночасно зазначених в п. 1.9,1.12.3 та 1.12.5 позивачем ознак «несправедливих умов договору».

Згідно з ч.2ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ст. 698 ЦК України умови договору, що обмежують права покупця-фізичної особи порівняно з правами, встановленим цим Кодексом та законодавством про захист прав споживачів, є нікчемними.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України « Про захист прав споживачів» якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача:

1) такі положення також підлягають зміні; або

2) договір може бути визнаним недійсним у цілому.

Звертаючись до суду з вимогами про визнання умов договору нікчемними, позивач вказує на несправедливі, за його думкою, умови договору, викладені в п. 1.9,1.12.3 та 1.12.5, посилаючись, при цьому, на ст. 698 ЦК України.

Проте, як встановлено вищезазначеними нормами Закону України « Про захист прав споживачів» наслідки несправедливих умов договору - це його зміна або визнання недійсним.

При таких обставинах позовні вимоги в частині встановлення нікчемності пунктів 1.9,1.12.3, 1.12.5 договору оферти між ОСОБА_2 та ТОВ «Алло» задоволенню не підлягають.

Що стосується позовних вимог в частині зміни умов договору, то суд виходить з наступного.

Підстави для зміни або розірвання договору визначені законодавцем уст. 651 ЦК України.

Відповідно дост. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Звертаючись з позовною вимогою про зміну умов договору, позивач посилається на те, що в п. 1.12.6 обмежується право споживача заявити вимоги про гарантійний ремонт на протязі 2-х років, яке він має відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 7 Закону України « Про захист прав споживачів» виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. У разі продажу товарів за зразками, поштою, а також у випадках, коли час укладення договору купівлі-продажу і час передачі товару споживачеві не збігаються, гарантійний строк обчислюється починаючи від дня передачі товару споживачеві, а якщо товар потребує спеціальної установки (підключення) чи складення - від дня їх здійснення, а якщо день передачі, установки (підключення) чи складення товару, а також передачі нерухомого майна встановити неможливо або якщо майно перебувало у споживача до укладення договору купівлі-продажу, - від дня укладення договору купівлі-продажу.

Стосовно продукції, на яку гарантійні строки або строк придатності не встановлено, споживач має право пред'явити продавцю (виробнику, виконавцю) відповідні вимоги, якщо недоліки було виявлено протягом двох років, а стосовно об'єкта будівництва - не пізніше десяти років від дня передачі їх споживачеві.

Відповідно до п. 1.12.6 Угоди на товари, на які встановлений гарантійний строк, діють гарантійні зобовязання відповідно з умовами, вказаними в гарантійному талоні та / або в інформаційних матеріалах. Якщо відповідно із законодавством України на товар повинен бути встановлений гарантійний строк, але він не встановлений виробником, гарантійний строк вважається рівним трьом дням.

Зазначена позивачем норма ст. 7 Закону України « Про захист прав споживачів» визначає строк, протягом якого споживач вправі предявити відповідні вимоги продавцю лише за умови, якщо такий строк не встановлено нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором.

В даному випадку, при умові відсутності гарантійного талону, згідно умов договору гарантійний строк вважається рівним трьом дням.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 3 статті 6 ЦК України передбачено право сторін в договорі відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Згідно зі ст.ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обовязок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться ( роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги звязку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ч. 2 ст. 633 ЦК України Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Отже, незважаючи на в цілому імперативний характер дії ст. 633 ЦК України відносно підприємця, слід зазначити, що окремі її положення,зокрема ч.2,5,6 обовязкові і для споживачів. Таке положення є справедливим, оскільки збалансованість статусу підприємця і споживача може бути досягнута завдяки обмеженню прав зобовязаної сторони, а рівновага між споживачами - шляхом установлення однакових для всіх можливостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до п.1.2 угода є публічною офертою, яка включає в себе елементи договору приєднання, публічного договору.

Отримуючи доступ до матеріалів сайта користувач вважається таким, що приєднався до даної угоди.

Враховуючи вищезазначені норми права, зокрема ту обставину, що особливістю публічного договору є те, що його умови встановлюються однаковими для всіх споживачів, це означає, в свою чергу, відсутність у споживача можливості вимагати від підприємця встановлення в договорі інших умов, ніж ті, які пропонувались іншим споживачам, позивач, в даному випадку, приєднався до умов договору, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зміни п.1.12.6 Угоди.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на його користь сплачені за телефон кошти у розмірі 3444 грн., то суд виходить з наступного.

Звертаючись до суду з вказаною вимогою, позивач посилається на ту обставину, що договір є розірваний 28.10.2016 року, тобто в день отримання відповідачем заяви про розірвання договору, посилаючись при цьому на ч. 4 ст. 12 Закону України « Про захист прав споживачів»., та вважає, що гроші повинні бути повернені відповідачем до 28.11.2017 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. Споживач має право не повертати продукцію або результати роботи чи послуги до моменту повернення йому сплаченої ним суми грошей.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, споживач повинен повідомити продавця (виконавця) про місце, де продукція може бути повернена.

Договором може передбачатися, що продукція або результати робіт (послуг), що були надіслані поштою, повинні у разі розірвання договору також бути повернені поштою.

Будь-які витрати, пов'язані з поверненням продукції, покладаються на продавця (виконавця). Продавець (виконавець) повинен відшкодувати витрати споживача у зв'язку з поверненням продукції.

У разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, обов'язок споживача зберігати у себе продукцію припиняється по закінченні шістдесяти днів після її одержання. Якщо продавець (виконавець) не вживає заходів для повернення її собі протягом зазначеного періоду, така продукція переходить у власність споживача без виникнення зобов'язання з оплати її вартості.

Відповідно до ч. 9 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей.

Як вбачається з рішення Апеляційного суду Донецької області від 09.10.2017 року за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Алло» про захист прав споживача, позивачем висувались вимоги про визнання права власності на мобільний телефон моделі Xiaomi Redmi 3S 16 GB Gold без виникнення зобовязання з оплати його вартості, при цьому правовою підставою для задоволення таких вимог позивачем зазначалась ч. 5 ст. 12 Закону України « Про захист прав споживачів»; стягнення подвійної вартості товару, що складає 6888 грн., стягнення неустойки в розмірі 1% вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей, що складає 34,44 грн., починаючи з 29.11.2016 року по день винесення судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначалось вище, відповідно до п. 1.10 Угоди моментом отримання і прийняття товару одержувачем є момент ( залежно від того, який настав раніше): підписання одержувачем акту приймання-передавання товару ( або іншого рівнозначного за змістом документа, що підтверджує факт передачі товару одержувачу), або підписання одержувачем документів перевізника, що підтверджують факт отримання відправлення, яке містило товар, або фактичне отримання одержувачем товару і вчинення одержувачем дій, що свідчать про прийняття товару ( одержувач отримав товар і покинув пункт видачі товару і тому подібне)

Тобто, згідно угоди користувача 2016 споживач має право заявити про розірвання договору у разі невідповідності фактичних умов продажу оферті до моменту підписання документів, які підтверджують отримання товару.

Враховуючи, що за умовами укладеного між сторонами договору споживач може заявити про розірвання договору у разі невідповідності фактичних умов продажу оферті лише до підписання акту приймання-передачі товару, позивач звернувся з вимогою про встановлення права власності на телефон без виникнення зобов'язання з оплати його вартості, посилаючись при цьому на ч. 4 ст. 12 Закону України « Про захист прав споживачів», тобто з інших підстав, ніж вказаних в первісному позові, приймаючи до уваги ту обставину, що рішенням Апеляційного суду від 09.10.2017 року встановлено, що договір купівлі-продажу телефону між сторонами по справі не розірваний, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права власності на мобільний телефонмоделі Xiaomi Redmi 3S 16 GB Gold без виникнення зобовязання з оплати його вартості, стягнення його вартості.

Вимоги про стягнення неустойки мають похідний характер і задовленню не підлягають.

На підставі викладеного, ст.ст. 627,628,629, 633, 638 ЦК України, З-ну України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «Алло» про захист прав споживачів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлено 01.06.2018 року.

Суддя: