Справа № 219/1143/18
Провадження № 2/219/973/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2018 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря судового засідання Троян Л.К.

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут Донецької області у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В :

07 лютого 2018 року ОСОБА_2, місце проживання якої: 84551, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,місце проживання якого: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2, в якій просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у сумі 2000 гривень від його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, починаючи з дати звернення до суду; стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку у твердій грошовій сумі 2000 гривень щомісяця від його заробітку (доходу). В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року вона народила від відповідача дитину - ОСОБА_4, який знаходиться на її утриманні. Шлюб між сторонами не укладався, після того, як відповідач дізнався про вагітність позивача, він припинив стосунки з останньою. Після народження дитини деякий час відповідач надав незначну допомогу на утримання дитини у розмірі 200-300 гривень, однак останні 11 місяців матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На даний час позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, а тому знаходиться у скрутному матеріальному становищі, потребує допомоги, оскільки не має можливості забезпечувати сина усім необхідним для його виховання та розвитку. В свою чергу, відповідач, який є приватним підприємцем, має можливість надавати допомогу на утримання позивача та їх дитини, у зв'язку з чим ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеною позовною заявою.

Оскільки вказану позовну заяву подано з порушенням вимог статті 175 ЦПК України, ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 лютого 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

19 лютого 2018 року на адресу суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, яка відповідає вимогам статті 175 ЦПК України, з огляду на що ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 09 годину 00 хвилин 17 квітня 2018 року, у зв'язку з чим визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

16 квітня 2018 року від представника відповідача - адвоката ОСОБА_1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній просить позовні вимоги задовольнити частково: стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 746 гривень щомісячно, а у задоволені іншої частини позовних вимог відмовити з наступних підстав. Так, позивачкою всупереч вимог ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України жодних обґрунтувань та доказів на їх підтвердження щодо стягнення аліментів на дитину в розмірі зазначеному у позові (2000 гривень на місяць), позивачкою не зазначено. Так, відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, утому числі придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 01 січня 2018 року становить 1492 гривень, з огляду на що мінімальний розмір аліментів у даному випадку становить 746 гривень. Будь-яких доказів та доказів на підтвердження того, що аліменти на утримання дитини слід сплачувати у більшому розмірі позивачем не надано. Разом з тим, відповідач одружений та від шлюбу має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, які також знаходяться на утриманні відповідача. Згідно довідки від 12 квітня 2018 року відповідач працює неповний робочий день робітником по обслуговуванню автотранспортних засобів на СТО в м. Горішні Плавні Полтавської області та розмір його нарахованої заробітної плати становить 1861,50 гривень, а посилання позивача на те, що відповідач є приватним підприємцем, нічим не підтверджені, не відповідають дійсності, а тому відповідачем не визнаються. В свою чергу, позивачем надано довідку, згідно якої вона отримує три види допомоги від Управління праці Костянтинівської міської ради в розмірах: 860 гривень, 1155,04 гривень та 2015,04 гривень на місяць. А тому, враховуючи розмір доходів обох сторін та перебування на утриманні відповідача двох неповнолітніх дітей, відповідач вважає за доцільне призначення аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 746 гривень. В свою чергу, щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання позивача заперечує у повному обсязі, оскільки не має можливості такої допомоги надавати через розмір отримуваної заробітної плати, з огляду на що вважає, що у випадку задоволення вказаної позовної вимоги буде порушувати право відповідача на належний життєвий рівень та призведе до безпідставного дисбалансу інтересів сторін на користь позивача.

У судовому засіданні, призначеному на 09 годину 00 хвилин 17 квітня 2018 року, ухвалою суду оголошено перерву до 11 травня 2018 року до 11 години 00 хвилин для надання позивачу часу на підготовку відповіді на відзив.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 травня 2018 року судове засідання, призначене на 11 травня 2018 року на 11 годину 00 хвилин, відкладено на 07 червня 2018 року на 13 годину 00 хвилин у зв'язку з неявкою позивача.

До судового засідання ОСОБА_2 не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справ повідомлялась належним чином у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві, нею подано на адресу суду 07 лютого 2018 року заяву, у якій зазначено, що вона просить розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з'явився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справ повідомлявся належним чином у відповідності до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України: шляхом направлення судової повістки за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Враховуючи, що повідомлений належним чином відповідач до судового засідання не з'явився та причин своєї неявки не повідомив, а його явка обов'язковою судом не визнана, з огляду на те, що до судового засідання з'явився його представник, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_3

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 просив позовні вимоги задовольнити частково з підстав, зазначених ним у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз'яснено їх права та обов'язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи та протоколами судових засідань.

Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року у місті Костянтинівка Донецької області, що вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 4), у графі «Батьки» якого також зазначено, що батьками зазначеної особи є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 3).

Згідно копії довідки № 567 від 07 лютого 2018 року, виданої начальником відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Часовоярської міської ради ОСОБА_7, позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та до складу її родини входять: син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; батько - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6; брат - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7; сестра - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8; брат - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_9; сестра - ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_10; брат - ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_11; брат - ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_12 (а.с. 4).

З копії довідки № 312 від 26 січня 2018 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Костянтинівської міської ради, вбачається, що ОСОБА_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_4, перебуває на обліку в УСЗН Костянтинівської міської ради та отримує такі виді допомоги: 1) щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини за період з липня 2017 року по грудень 2017 року в розмірі 5160 гривень (по 860 гривень на місяць); 2) державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'я за період з липня 2017 року по грудень 2017 року, середньомісячний розмір якої становить 1076,95 гривень, а загальний розмір якої встановити не можливо через погану якість фотокопії довідки; 3) та допомогу, вид якої погану якість фотокопії довідки встановити не можливо, розмір якої за період з липня 2017 року по грудень 2017 року становить 10622,84 гривень (а.с. 4).

Згідно копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 (а.с. 27) та НОМЕР_5 (а.с. 28) у відповідача на утриманні знаходяться двоє дітей: неповнолітній ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З копії довідки, виданої 12 квітня 2018 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_17, вбачається, що відповідач працює неповний робочий день (0,5 ставки) робітником по обслуговуванню автотранспортних засобів на СТО в м. Горішні Плавні Полтавської області та розмір його нарахованої заробітної плати (в місяць) становить 1861,50 гривень (а.с. 29).

Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що між сторонами не має домовленості відносно розміру сплати аліментів відповідачем на утримання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, утому числі придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2 ст. 184 ЦПК України).

Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України).

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, позивачем, незважаючи на наявну можливість, не надано суду достовірних та достатніх доказів в обґрунтування доводів про той факт, що слід стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі саме в розмірі 2000 гривень на утримання неповнолітньої дитини, та інші істотні обставини, які б підтверджувались письмовими доказами, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони не дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, враховуючи: стан здоров'я відповідача, який є працездатною та офіційно працевлаштованою особою; матеріальне становище сторін, зокрема, той факт, що позивач на даний час не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, проте отримує державну допомогу (щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини, державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям та інший вид допомоги, який не вбачається можливим встановити через погану якість фотокопії довідки, доданої до позовної заяви), а відповідач є офіційно працевлаштованою особою; той факт, що на утриманні у відповідача знаходяться: дружина, яка є приватним підприємцем, неповнолітній та малолітній сини, та інші істотні обставини, що підтверджуються письмовими доказами, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що відповідачем не заперечувалась можливість сплати аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 746 гривень, суд вважає необхідним визначити міру потреби позивача і міру можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 746 гривень (що складає 50 % від розміру прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років), яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 07 лютого 2018 року та до досягнення дитиною повноліття, тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку у твердій грошовій сумі 2000 гривень щомісяця від його заробітку, доходу суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З дослідженої судом копії довідки, виданої 12 квітня 2018 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_17, вбачається, що відповідач отримує заробітну плату в розмірі 1861,50 гривень (а.с. 29).

Віднімаючи від зазначеної суми присуджений розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в сумі 746 гривень, залишком заробітної плати відповідача є 929,25 гривень, з чого суд робить висновок про неможливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень. При цьому, з метою захисту права позивача на утримання до досягнення дитиною трьох років, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на її утримання у частці від доходу відповідача, яка складає 1/10, що у грошовому вираженні, виходячи з розміру заробітної плати відповідача, складає 186,15 гривень. Так, стягнення з відповідача аліментів у такому вигляді не призведе до порушення його прав в частині максимально можливого розміру відрахувань із заробітної плати, передбаченого частиною 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у такому випадку (який є виключним через те, що положення абзацу 1 частини 2 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей)загальна сума стягуваних з відповідача аліментів (746+186,15=932,15) не буде перевищувати 70 % (1303,05).

Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз'яснено їх права та обов'язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи та протоколом (журналом) судового засідання.

Суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що відповідно до ч.1, 2 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідно з ч. 3 ст. 179 СК України, неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Роз'яснити відповідачу, що відповідно до ст. 186 СК України, за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачення аліментів. У разі нецільового витрачення аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділення Державного ощадного банку України.

Суд, відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 84, 179, 180, 181, 182, 186, 191 Сімейного кодексу України, п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 12, 81, 82, 141, 259, 264-265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_2, місце проживання якої: 84551, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1,до ОСОБА_3, місце проживання якого: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини.

Стягнути з ОСОБА_3, місце проживання якого: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_2, місце проживання якої: 84551, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1,аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 746 гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 лютого 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, місце проживання якого: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_2, місце проживання якої: 84551, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1,аліменти на утримання останньої у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 07 лютого 2018 року, до моменту досягнення дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку.

Допустити негайне виконання рішення у справі в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, місце проживання якого: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2, на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Повний текст рішення суду виготовлено 11 червня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

07.06.2018

Суддя О.С.Конопленко