рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

23 травня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Заверюха В.О.,

при секретарі Червинській І.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

06.12.2017 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, та з урахуванням уточнених позовних вимог у якому просить:

- стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на її користь матеріальну шкоду у розмірі 60 012 гривень 00 копійок;

- стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на її користь моральну шкоду, завдану внаслідок пошкодження майна, належного позивачу, у розмірі 30 000 гривень 00 копійок.

- стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на її користь судові витрати, які складаються із витрати зі сплати судового збору, витрат на проведення експертизи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником 1/4 частки квартири, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка, вул. Чорноморська, 23, кв.2., іншими співвласниками цієї квартири у рівних частках є ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

Позивач зазначає, що діями відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, завдано шкоди майну, що, в тому числі, належить і їй - квартирі АДРЕСА_1. А саме, 09 серпня 2017 року, внаслідок недбалих дій відповідачів при користування ними належної їм на праві приватної власності квартири АДРЕСА_2, яка знаходиться поверхом вище квартири позивача та членів його сімї, відбулось затоплення квартири АДРЕСА_3, внаслідок чого було пошкоджено майно позивача та завдано їй матеріальних збитків.

Факт залиття був зафіксований відповідним актом КП «Житлово-комунальне господарство смт. Сергіївка» від 11.08.2017 року № 1296, який був складений комісією у складі майстра КП «Житлово-комунального господарства смт. Сергїівка» ОСОБА_12, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_13, депутата Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області ОСОБА_14, власника квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_15

ОСОБА_3 вважає, що винними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їй було завдано матеріальну шкоду у розмірі 60012,00 грн., відповідно до висновку експерту № 001/2018 від 19.03.2018 року. Більш того, позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях та хвилюваннях, які вона відчувала через пошкодження майна, та яку вона оцінює у 30000,00 грн.

На підставі наведеного позивач просить позов задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Під час розгляду даної цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та обовязків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заявлення клопотань. Однак, сторони, розпорядившись своїми правами на власний розсуд, відмовились від надання суду інших доказів у підтвердження своїх вимог та заперечень і вважали, що наявні всі документи для вирішення справи по суті, тому суд розглядає справу на підставі тих доказів що містяться у справі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, налагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні потерпілому заподіяних збитків грішми, на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку з заподіянням шкоди майну.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 є власником 1/4 частки квартири, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка, вул. Чорноморська, 23, кв.2, іншими співвласниками цієї квартири у рівних частках є ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, яки були залучені судом у якості третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог щодо предмету спору. (а.с. 13-14)

ОСОБА_3 зазначає, що діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5, завдано шкоди майну, що, в тому числі, належить і їй - квартирі АДРЕСА_1. А саме, 09 серпня 2017 року, внаслідок недбалих дій відповідачів при користування ними належної їм на праві приватної власності квартири АДРЕСА_2, яка знаходиться поверхом вище квартири позивача та членів його сімї, відбулось затоплення квартири АДРЕСА_3, внаслідок чого було пошкоджено майно позивача та завдано їй матеріальних збитків.

Як вбачається з акту КП «Житлово-комунальне господарство смт. Сергіївка» від 11.08.2017 року № 1296, який був складений комісією у складі майстра КП «Житлово-комунального господарства смт. Сергїівка» ОСОБА_12, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_13, депутата Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області ОСОБА_14, власника квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_15, 11 серпня 2017 року був проведений огляд квартири № 2 за адресою: вул. Чорноморська, 23 у смт. Сергіївка м. Білгород-Дністровського Одеської області згідно заяви вх. № 184 від 11 серпня 2017 року, в ході якого виявлено затоплення квартири № 2, що, зі слів осіб, що проживають у даній квартирі, мало місце 09 серпня 2017 року. В даній квартирі нещодавно зроблений євроремонт. Виявлено, перший коридор замокла стеля площею 2 кв.м, замоклі шпалери, на підлозі (ламінат) 9 кв.м. вода. Також виявлено другий коридор замокла стеля 3 кв.м., стіни декоративне шпаклювання промоклі зверху за периметром, підлога ламінат 3 кв.м. намоклий, набухлі дві двері туалетної кімнати не відчиняються. В першій кімнаті виявлено намоклу стелю площею 4 кв.м., намоклі шпалери, на підлозі ламінат площею 16 кв.м. видні калюжі, підмокла електричні дроти, з ламп стікає вода. На кухні виявлено намоклу стелю площею 6 кв.м., відшарована шпаклівка, стіни зі шпалерами вологі.

Крім того, у акті зазначено: «комісія констатує факт затоплення квартири № 2 за адресою: АДРЕСА_5 поверхом вище. Причину затоплення виявити не вдалося, власники квартири № 6 не надають доступу до свої квартири. За даними диспетчерської аварійної служби КП ЖКХ 09.08.2017 року заявки на затоплення за даною адресою не надходило.» (а.с. 22)

Суд звертає увагу на те, що представником позивача, при посиланні на акт КП «Житлово-комунальне господарство смт. Сергіївка» від 11.08.2017 року № 1296, у позові зазначено: «вказана комісія констатувала факт затоплення квартири АДРЕСА_6 з квартири АДРЕСА_7, яка розташована поверхом вище за квартиру Позивача», що не відповідає дійсним обставинам, оскільки дані, зазначені у позові різняться з фактичними даними, зазначеними у даному акті.

З метою обєктивного вирішення справи судом було призначено судову будівельно-технічнуекспертизу. (а.с. 62-64)

Відповідно до висновку №001/2018 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 495/10290/17, складеного 19 березня 2018 року судовим експертом ОСОБА_16: в результаті проведеного візуально - інструментального обстеження, експертом було виявлено, що дійсно є пошкодження в приміщеннях квартири №2, розташованої за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Сергіївна вул. Чорноморська, 23, а саме в приміщеннях (згідно Графічного відображення плану приміщень квартири на момент проведення огляду, малюнок №2): 1 - коридор; 3, 1 - житлові; 8 - кухня; 9 - лоджія, які постраждали внаслідок залиття, які викладені в дослідженні на стор. 9-12 даного висновку.

Виходячи з того, що безпосередньо судовий експерт не був присутнім під час залиття 09.08.2017 року квартири №2, розташованої за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка, вул. Чорноморська, 23, відповідь на поставлене друге питання базується на підставі даних, зазначених в акті від 11.08.2017р., згідно якого вказано, що: «...Причину затопления выявить не удалось, владельцы кВ. №6 не дают доступ в свою квартиру. ...» та в пояснювальній записці від 07.11.2017 р. ОСОБА_17, яка зафіксувала факт затоплення обстежуваної квартири №2, розташованої за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка, вул. Чорноморська, 23, згідно якої: «...считаю соседей сверху виновными в затоплении квартиры».

Враховуючи дані в акті від 11.08.2017р., пояснювальній записці від 07.11.2017 р., а також проведений візуально - інструментальний огляд та виявлені пошкодження в приміщеннях квартири №2, розташованої за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка, вул. Чорноморська, 23, встановлено, що залиття 09 серпня 2017 року можливо відбулося сусідами зверху, а саме з квартири №6. (а.с. 74-98)

Таким чином, експертом висловлено лише припущення, що залиття квартири №2, розташованої за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка, вул. Чорноморська, 23 могло відбутися сусідами зверху, а саме з квартири №6, однак висновок експерта не містить даних про причино-наслідковий зв'язок між діями власників квартири №6 за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка, вул. Чорноморська, 23 та залиттям квартири №2, розташованої за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка, вул. Чорноморська, 23.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 пояснили, що їх було запрошено до квартири №2, розташованої за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка, вул. Чорноморська, 23 та підтвердили факт залиття вказаної квартири, проте жоден зі свідків не зміг пояснити причину затоплення та звідки текла вода.

Суд також не приймає до уваги письмові пояснення ОСОБА_17, відповідно до яких остання зазначає, що зафіксувала факт затоплення обстежуваної квартири №2, розташованої за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка, вул. Чорноморська, 23, та вважає винуватими в затопленні квартири сусідів зверху, оскільки вони є лише субєктивною думкою останньої та не можуть вважатися належними та допустимими доказами, в розумінні ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити та інші.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 89 ЦПК України, з врахуванням положень ст. ст. 76-88 ЦПК України.

Положеннями ст.ст. 76, 77, 81 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.ст. 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, в порушення зазначених вимог закону, позивачем в ході розгляду справи не доведено, що є причино-наслідковий зв'язок між діями власників квартири №6 за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка, вул. Чорноморська, 23 та залиттям квартири №2, розташованої за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка, вул. Чорноморська, 23.

Аналізуючи зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 не обґрунтовані, а доводи, на які вона посилається, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у звязку з чим, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя