АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/842/18 Справа № 209/2064/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся Н.Є.
Категорія 27
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Гречишниковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 червня 2017 року по справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 - про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 червня 2017 року, посилаючись на його незаконність, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом першої інстанції віно встановлено, що 06.06.2008 року ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір, за яким останній отримав грошові кошти у сумі 30 000,00 дол. США та зобовязався повернути наданий кредит і сплатити відсотки за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 06.06.2008 року між Банком та ОСОБА_3 укладено Договір Поруки.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами.

15 червня 2012 року, між ПАТ «Дельта Банк» та був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. А тому саме ПАТ «Альфа Банк» набув право на пред*явлення позовних вимог.

Задовольняючи його позовні вимоги, суд 1-ї інстанції вірно керувався нормами матеріального права- ст.ст. 526, 549, 550, 553, 554, 1050, 1054 ЦК України та наявними у справі доказами, які відповідачами не були спростовані.

Так, розрахунковими документами, наданими Банком, підтверджено невиконання відповідачами належним чином кредитних зобовязань, в звязку з чим наявна заборгованість, яка згідно розрахунку станом на 19.05.2016 року становить 8 264,93 доларів США, з яких: за кредитом 7 750,00 дол. США, за відсотками - 514,93 дол. США.

Відповідачами сума заборгованості у встановленому законом порядку спростована не була, їхні заперечення проти правильності розрахунку Банку нічим не підтверджені, клопотання про призначення відповідної експертизи не заявлялось.

Твердження ОСОБА_2 про непідписання ним додаткових до кредитного договору угод обгрунтовано не були прийняті судом як такі, які є голослівними.

Встановивши, що відповідачі не виконали належним чином зобовязань за кредитним договором, районний суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню та стягнув солідарно з відповідачів заборгованість по кредиту в розмірі 8 264,93 доларів США.

Доводи апеляційної скарги про непідписання відповідачем додаткових договорів не заслуговують на увагу, оскільки такі твердження мають бути підтверджені відповідним висновком експертизи, про що стороною відповідачів не заявлялось, зокрема, апеляційна скарга такого клопотання не містить.

Посилання апелянта на невизнання ним суми заборгованості не заслуговує на увагу, оскільки у засіданні апеляційної інстанції він підтвердив, що заборгованість у нього мається, однак її сума невідома, так як він не підписував внесені до кредитного договору зміни та доповнення. Між тим, згідно заперечень представника Банку,- додаткові угоди підписував саме відповідач, а внесені зміни та доповнення до кредитного договору є такими, що не впливали на порядок погашення заборгованості.

Виходячи із правил ст.12 ЦПКУ щодо змагальності сторін у цивільному судочинстві, покладеному саме на них (а не на суд) обов*язку доводити обставини, на які вони посилаються, - апеляційний суд з врахуванням наданих доказів та встановлених на їх основі обставин, - вважає, що доводи скарги, які перевірені у повному об*ємі, не підлягають задоволенню.

Рішення як законне має бути залишеним без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова чинна з моменту прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_4