Справа № 172/109/18
Провадження № 2/172/198/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.05.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі
судді - Філіппова Є.Є.
секретаря - Лук'яненко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксації судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті ради, Служба у справах дітей Васильківської райдержадміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав,-
Позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в обґрунтування своїх вимог вказує, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувала в офіційному шлюбі, зареєстрованому 23 жовтня 2004 року виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис №9 від 23.10.2004 року.
Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районною суду м.Дніпропетровська від 17 листопада 2010 року, шлюб між подружжям розірвано.
На підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районною суду м.Дніпропетровська від 17 листопада 2010 року з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Однак до цього часу відповідач не сплачує таких платежів.
Після розірвання шлюбу відповідач не лише не приділяв ніякої уваги до сина, навіть не знає, як його здоров"я, як навчається і в чому потребує якої допомоги. Дитина постійно проживає з позивачкою, відвідує 5-Б клас КЗО ЗСШ №118 м. Дніпра, на обліку у лікарів не перебуває. Позивачка має постійну роботу.
За багато місяців відповідач знаючи місце проживання сина та номер телефона позивачки, не цікавився дитиною ніяким чином, навіть не вітав дитину з днем народження чи іншими святами, не привозив гостинці та подарунки. Відповідачне вважає за доцільне навіть приїхати до школи та хоча б поговорити з вчителями, поцікавитися навчанням, проблемами та інтересами сина, якому вже 10 років.
Просила суд позбавити ОСОБА_2, батьківських прав щодо сина-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивачка в судове засідання 30.05.2018 року не з"явилася, до розгляду справи через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, не заперечувала проти заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, повідомлявся належним чином.
Представник третьої особи - служба у справах дітей, в судове засідання 30.05.2018 року не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Представник третьої особи Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті ради в судове засідання не з"явився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надіслали на адресу суд висновок комісії про доцільність позбавити батьківських прав ОСОБА_2
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки чи піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.
Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року Генеральної Асамблеї ООН, ратифікована Постановою ВР України 27.02.1991 року в преамбулі визначає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.
Стаття 3 Конвенції зазначає , що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до стаття 9 Конвенції Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
В ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування всіх обставин справи.
У пункті 16 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.10,11).
Згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районною суду м.Дніпропетровська від 17 листопада 2010 року, шлюб між подружжям розірвано. (а.с.12).
На підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районною суду м.Дніпропетровська від 17.11.2010 року з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. (а.с.14).
Згідно висновку Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та висновку комісії органу опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті ради вбачається обгрунованість та доцільність позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 щодо неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.43,50-53)
За таких встановлених обставин, винної поведінки відповідача та його свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками, враховуючи права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Керуючись ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України стягнути з відповідача на користь позивачки суму судового збору в розмірі 704,80 грн.
На підставі вищевикладеного, та керуючись Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року Генеральної Асамблеї ООН, Законом України "Про охорону дитинства", ст.ст. 164-167, 180-183,191 Сімейного Кодексу України, 12, 13, 18, 81, 247, 259, 263-265, 280, 284, 430 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті ради, Служба у справах дітей Васильківської райдержадміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер не відомий, на користь позивачки ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Копію заочного рішення суду направити сторонам по справі в порядку, передбаченному статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Є.Є.Філіппов