Справа № 372/28/17 Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/2015/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 11.06.2018
УХВАЛА

11 червня 2018 року м.Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів Волохова Л.А., Суханової Є.М.,

секретар: Шуляк Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області клопотання ОСОБА_2 про призначеня повторної почеркознавчої експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_3, третя особа відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про визнання недійсним договору,

в с т а н о в и в:

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19 лютого 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 також заявив клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи.

Вказане клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

За правилами ч. 1. ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об'єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з'явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача ОСОБА_4 24 лютого 2017 року подала клопотання про призначення по справі почеркознавчої експертизи (т. 1, а.с. 59). Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 12 квітня 2017 року призначено по справі судову почеркознавчу експертизу відносно належності підпису ОСОБА_2 в додатковому договорі до договору поруки від 30 жовтня 2008 року.

Проведення експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

В матеріалах справи міститься висновок експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 05 вересня 2017 року №8193/17-32/8194/17-33 (т. 1, а.с. 105-110). Експерти ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які здійснювали вказане експертне дослідження, також були допитані у судовому засіданні в суді першої інстанції (т.1, а.с. 212-214).

22 листопада 2017 року представник позивача ОСОБА_4 подала до суду першої інстанції заяву про призначення повторної почеркознавчої експертизи (т.1, а.с. 178). Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 19 лютого 2018 року було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

Відповідно до ч.2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Як вбачається зі змісту клопотання ОСОБА_2, він не згоден із висновком експертизи, що міститься в матеріалах справи та має сумніви у обєктивності проведення цієї експертизи. Проте, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження наявності підстав сумніватись у неупередженості та обєктивності експерта.

Доводи клопотання ґрунтуються на власному тлумаченні учасників процесу певних норм законодавства, однак не ґрунтуються на законі та не узгоджуються із Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, а також Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 року за № 705/3145

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає достатньо обґрунтованих сумнівів у обєктивності проведеної у справі експертизи, тому підстави для призначення повторної експертизи відсутні.

Згідно з ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Керуючись ст.ст.76, 103, 104 ЦПК України апеляційний суд,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді