Справа № 487/521/15-ц
Провадження № 6/487/64/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Попович А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про зміну способу виконання рішення, -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2018 року представник ПАК КБ «Приватбанк» звернувся до суду з заявою про зміну способу виконання рішення, в обґрунтування якої зазначив, що 30.03.2015 року ухвалено рішення, відповідно до якого позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, третя особа ТОВ «Компанія Фінтранс» про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково; врахунок погашення заборгованості за кредитним договором №52/2007 укладеним 08.11.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Компанія Фінтранс", в розмірі 4213473,50 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення №5-1, 5-2, 5-3 в торговельному павільйоні літ Г-1, загальною площею 45,00 кв.м., які розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Червоних Майовщиків, 9-В корп. 3/6, які передані в іпотеку ПАТ КБ "ПриватБанк" власником ОСОБА_1 на підставі договору іпотеки від 13.11.2007 р. посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_2; визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом надання ПАТ КБ "ПриватБанк" права укласти договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем за початковою ціною визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на час укладення правочину щодо відчуження вищевказаного предмету іпотеки. Оскільки необхідні документи для реалізації предмета іпотеки відсутні, а також відсутність попиту покупців ПАТ КБ «ПриватБанк» позбавлений можливості реалізувати предмет іпотеки, у звязку з чим звернуся до суду з вказаною заявою.

Учасники справи в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.03.2015 року у справі №487/521/15-ц за позов ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_3, третя особа ТОВ «Компанія Фінтранс» задовольнено частково; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №52/2007 укладеним 08.11.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Компанія Фінтранс", в розмірі 4213473,50 грн., із яких: заборгованість за кредитом - 738333,78 грн., заборгованість по відсоткам - 1768364,24 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 52262,04 грн., пеня - 1452919,46 грн., штраф (фіксована частина) - 1000 грн., штраф (процентна складова) - 200593,98 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення №5-1, 5-2, 5-3 в торговельному павільйоні літ Г-1, загальною площею 45,00 кв.м., які розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Червоних Майовщиків, 9-В корп. 3/6, які передані в іпотеку Публічному акціонерному товариству Комерційний банк "ПриватБанк" власником ОСОБА_1 на підставі договору іпотеки від 13.11.2007 р. посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_2; визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом надання ПАТ КБ "ПриватБанк" права укласти договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем за початковою ціною визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на час укладення правочину щодо відчуження вищевказаного предмету іпотеки.

З наведеного вище вбачається, що звертаючись до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач сам визначив спосіб захисту, а саме шляхом укладення договору купівлі-продажу іпотечного майна в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як викладено у Постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 року в справі № 6-1829цс15, поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Тож, зміна способу виконання рішення може застосовуватися лише у виняткових випадках і полягає в заміні одного заходу примусового виконання іншим, а також у зміні черговості дій, направлених на виконання рішення суду.

При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суд повинен з'ясувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення. При цьому, ухвалюючи рішення про зміну способу і порядку його виконання, суд не вправі змінювати сам зміст цього рішення або його суть.

При цьому, суду вважає, що право реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів і стягнення з боржника грошових коштів є різними способами захисту цивільних прав та інтересів, тож така його зміна призведе до зміни суті рішення в цілому, що є неприпустимим на стадії виконання рішення суду, оскільки ст. 435 ЦПК України передбачає заходи, спрямовані на безумовне виконання рішення суду, що набрало законної сили, а не на зміну його змісту чи суті. А за такого, у задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про зміну способу виконання судового рішення необхідно відмовити.

Керуючись ст. 16 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 435 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про зміну способу виконання рішення у справі №487/521/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Фінтранс» про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя З.М.Сухаревич