Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/861/18
Номер провадження: 2/511/445/18
06 червня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Теренчук Ж. В.,
при секретарі - Ніколас С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить змінити розмір аліментів, стягнутих з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.10.2009 року, з 400,00 грн щомісячно, на аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу в період з 2005 року по 2008 рік. За час сумісного проживання у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.10.2009 року ОСОБА_2 було визнано батьком ОСОБА_3, внесено відповідні зміни до актового запису про його народження, а також стягнуто на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 400,00 грн щомісячно до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3. Дитина проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. На теперішній час сума аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, так як в силу свого віку дитина природньо потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, в зв'язку із чим виникла потреба звернутись до суду з вказаним позовом про зміну розміру аліментів.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність та наполягала на зміну розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.( а.с.17).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. На адресу суду надійшло поштове повідомлення з відміткою про вручення відповідачу повідомлення з доданим до нього пакету документів.
Судова повістка надсилалась відповідачу в порядку, передбаченому п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, на адресу місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку.
Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини.
Судом встановлено, що сторони проживали без реєстрації шлюбу в період з 2005 року по 2008 рік.
В період сумісного проживання у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження наявним в матеріалах справи. (а.с.3)
Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.10.2009 року за позовом ОСОБА_1 (після одруження ОСОБА_1) до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини позовні вимоги ОСОБА_1, (після одруження ОСОБА_1) задоволені частково.

Визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Внесено відповідні зміни до актового запису №10 від 01.03.2007 року Книги реєстрації народжень Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, де в графі «батько» записати - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та видати нове свідоцтво про народження.

Також стягнуто на користь ОСОБА_1 (після одруження ОСОБА_1) з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 400,00 грн щомісячно, до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.4)

Згідно довідки про склад сім'ї №552 від 12.04.2018 року, видано Степанівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, до складу родини ОСОБА_1 входить її чоловік - ОСОБА_6, ОСОБА_3 та донька ОСОБА_7 Діти проживають разом з батьками та знаходяться на їх утриманні. (а.с.6,7)

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 18.07.2014 року уклала шлюб з ОСОБА_6, після укладення шлюбу змінила прізвище на - ОСОБА_1. (а.с.8)

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права

У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зокрема, відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом

Як передбачено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Позивачка просить переглянути розмір аліментів та змінити порядок стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу батька, посилаючись на недостатність коштів для матеріального утримання сина та в в зв'язку зі змінами в законодавстві.

Як встановлено судом по даній справі, аліменти на користь дитини з відповідача стягнено рішенням суду в твердій грошовій сумі, доказів того, що позивач на теперішній час має постійну роботу та постійний дохід, з якого можна стягнути частку від заробітку суду не надано. Крім цього, зміна способу стгянення аліментів не є самостійною підставою для звернення до суду з позовом про збільшення розмвру аліментів, для цього необхідна сукупність умов, передбачених ст.192 СК України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Так позивачем не доведено обставин, які свідчать про те , що у стягувача змінилось сімейне становище та матеріальне, збільшились витрати на утримання дитини, що є безумовною підставою для збільшення розміру аліментів.

Далі судом встановлено, що дійсно, 17.05.2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон набрав чинності 08.07.2017 року.

Статтею 182 ч.1 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року).

Відповідно до частини 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року).

Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року).

Отже, оскільки такий розмір аліментів (не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) передбачено для всіх дітей, без врахування матеріального стану їх батьків чи інших обставин.

Відповідач ОСОБА_2 сплачує аліменти у розмірі 400,00 грн щомісяця, до досягнення сином ОСОБА_3 повноліття, що дійсно не в повній мірі відповідає вимогам Сімейного кодексу України з подальшими змінами.

Перелік обставин, які можуть служити підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає згідно змісту статті 182 К України.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ).

При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Натомість виходячи з сукупності приписів ст.ст. 2 ч. 1 п.п. 1 і 3, 18 ч.ч. 1, 2 пп. 1 і 22, 71 ч.ч. 3, 4, 6 Закону України «Про виконавче провадження», збільшення на законодавчому рівні мінімального розміру аліментів на одну дитину є підставою для визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням цього збільшення з моменту набрання чинності таким нормативним актом та винесення відповідної постанови роботодавцеві боржника, якщо аліменти з нього стягуються за місцем роботи.

Таким чином прийняття даного Закону гарантує стягувачам аліментів їх мінімальний розмір з урахуванням ч.2 ст.182 СК України, як при стягненні аліментів за рішенням суду в частках від заробітку так і твердій грошовій сумі, даним нормативним актом повинні керуватися при вирішенні спорів про стягнення аліментів як суди по справам, що надійшли до суду після прийняття цього Закону, так і органи які проводять стягування та нарахування аліментів.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки її позовні вимоги не стосуються збільшення розміру аліментів в розумінні ст. 192 СК України, а зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановленого раніше судового рішення у справі про стягнення аліментів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141,180-183,192,273СК України, ст. 81, 259, 263-265, 281-284, 288, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Ж. В. Теренчук