АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/718/18 Справа № 206/888/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся Н.Є.
Категорія 43
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Гречишниковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ВК Самарської районної у м. Дніпро ради на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ВК Самарської районної у м. Дніпро ради, КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради, третя особа Дніпровська міська рада - про визнання незаконним рішення, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ВК Самарської районної у м. Дніпрі ради просить скасувати рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровськ від 21 серпня 2017 року, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи вважає рішення законним, таким, що повинно бути залишеним без змін.

Матеріалами справи та районним судом вірно встановлено, що 29.12.1994 року виконавчим комітетом Самарської районної ради народних депутатів ОСОБА_3 був виданий ордер на квартиру АДРЕСА_1.

Вказаний будинок № 48 належить територіальній громаді м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради та перебуває на балансі КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради.

Згідно довідки від 09.12.2016 року КП «Житлове господарство Самарського району» ОСОБА_3 був наймачем вказаної квартири з оформленням на нього особистого рахунку.

У спірній квартирі окрім наймача ОСОБА_3 та за його згодою з 13 грудня 2012 року була зареєстрована та проживала позивачка, інших зареєстрованих осіб в квартирі не було.

Документи, на підставі яких було зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 за спірною адресою, знищені по закінченню терміну зберігання (3 роки), що підтверджується Довідкою Самарського районного відділу у м. Дніпрі ГУ в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України за №1217/5158 від 05.08.2017 року.

Разом з тим, доказів, які б спростовували твердження позивачки про здійснення її реєстрації у спірному житлі у встановленому законом порядку, - стороною відповідача - не надано.

14.11.2016 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті позивачка продовжувала сплачувати комунальні послуги за спірну квартиру, взяла на себе зобовязання по її утриманню та виконанню обовязків, покладених законом на наймача квартири, що підтверджується Актом обстеження та квитанцією про сплату комунальних послуг.

Поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, допитаних райсудом, підтверджено постійне проживання ОСОБА_2 у квартирі за згодою ОСОБА_3, користування спільно квартирою та ведення ними спільного господарства.

Згідно роз*ясень, що містяться у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року, - вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Враховуючи наведене, дійсно встановлені судом обставини, апеляційний суд вважає обгрунтованими висновки районного суду про набуття позивачкою права користування жилим приміщенням у встановленому законом порядку з врахуванням постійного проживання у спірному приміщенні, ведення з наймачем спільного господарства; а також про незаконність рішення ВК Самарської районної у м. Дніпропетровську ради, яким їй відмовлено в укладанні договору найму. А тому на підставі ст.ст. 64, 65, 106 ЖК України суд вірно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2: визнав незаконним наведене рішення ВК Самарської районної ради та зобовязав відповідача- КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради укласти договір найму з позивачкою.

Усі доводи апеляційної скарги райради вивчені та визнані такими, що не підлягають задоволенню. Посилання на невідповідність рішення матеріальному та процесуальному законам не відповідає дійсності. Твердження у скарзі про недоведеність факту членства з сім*єю наймача протирічить дійсно встановленим обставинам справи та наданим доказам: довідка про склад сім*ї, якою підтверджено, що позивачка вселилась та проживала як член сім*ї наймача, пояснення свідків.

Усім обставинам судом дана правильна оцінка.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ВК Самарської районної у м. Дніпрі ради залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова чинна з моменту прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_6