Справа № 182/5435/17
Провадження № 2/0182/908/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.05.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тихомирова І.В.

за участю секретаря Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадок в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадок, посилаючись на такі обставини.

20.03.2010 року помер його батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину будинку з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,0593 га за адресою: м. Нікополь, вул. Кронштадська, 10. За життя ОСОБА_3 склав заповіт, за яким належну йому частину будинку заповів позивачу.

При зверненні ОСОБА_1 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів на частину спадкового будинку та надпис в Державному акті про право власності на земельну ділянку, за яким зазначений Акт отримала «Катеруша Олександра Сергіївна».

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину спадкового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Нікополь, вул. Кронштадська, 10, та земельну ділянку, призначену для його обслуговування.

Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності (а.с.30,34,35). У заявах позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ч. 1,2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що батькові позивача ОСОБА_3, належала 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями № 10 по вулиці Кронштадській в місті Нікополі на праві власності на підставі договору на право забудови від 06.04.1957 року реєстровий № 691, посвідченого Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою, а також земельна ділянка площею 0,0593 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за вищевказаною адресою на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ДП 0000579, виданого Нікопольською міською Радою народних депутатів 20.11.1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5545 (а.с.11).

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 25.11.1987 року та зареєстрований в реєстрі за № 2-4243, згідно якого 1/2 частину жилого будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться у м. Нікополі по вул. Кронштадській, 10, заповів сину ОСОБА_1 (а.с.12).

20.03.2010 року ОСОБА_3 помер (а.с.4).

Позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, однак постановою державного нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 15.09.2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину спадкового будинку з надвірними будівлями через відсутність правовстановлюючих документів на майно. Крім того, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкову земельну ділянку у звязку з тим, що в Державному акті на право приватної власності на землю на спадкову ділянку присутня до печатка: у графі, кому видано державний акт додруковано «Катеруша Олександра Сергіївна» (а.с.6).

Крім позивача, спадкоємцем у порядку спадкування за законом є його брат відповідач по справі ОСОБА_2, який на спадщину не претендує, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори не звертався та не заперечує проти визнання права власності на спадкову земельну ділянку за ОСОБА_1 (а.с.31,35)

Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджений документально (а.с.13).

Виходячи з того, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом та єдиним спадкоємцем першої черги у порядку спадкування за законом після смерті батька, який бажає прийняти спадщину, суд вважає можливим визнати за ним право власності на спадок, оскільки позивач від спадкування не усувався, а його вимоги ґрунтуються на законному праві на спадщину та не суперечать правам та інтересам інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1217,1223,1261,1268 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. А загальною площею 63,0 кв.м., житловою площею 42,6 кв.м., з надвірними будівлями: літня кухня літ. Б,б, сарай літ. б, вбиральня літ. В, літня кухня літ. Г, підвал літ. Д, вбиральня літ. Е, сарай літ. Ж, підвал літ. З, літня кухня літ. И, гараж літ. К, душ літ. Л, душ літ. М, спорудження 1-6, І-ІІ, сарай літ. С за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Кронштадська, 10 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 20.03.2010 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0593га, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Кронштадська, 10 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 20.03.2010 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: ОСОБА_6