ПОСТАНОВА

іменем України

30 травня 2018 року м. Кропивницький

справа № 384/105/17

провадження № 22-ц/781/743/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Чельник О.І.

суддів: Кіселика С.А., Письменного О.А.

секретаря: Демешко Л.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2, представників ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

представника ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області Мусієнко М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2018 року у складі судді Гарбуз О.С. у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі поновленим,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі по тексту - ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області), ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі поновленим, визнання недійсним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25 травня 2015 року №11-20/21-15-СГ та визнання недійсним договору оренди землі укладеним між відповідачами.

В обґрунтування позову вказав, що 27 жовтня 2003 року між ним та Вільшанською райдержадміністрацією Кіровоградської області (далі по тексту Вільшанська РДА Кіровоградської області) було укладено договір оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 43,78 га за кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2, які розташовані на території Дорожинської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області. Договір було укладено строком на 5 років та зареєстровано 28 серпня 2008 року, тобто договір діяв до 28 серпня 2013 року. Відповідно до п.3.1.2. зазначеного договору оренди землі після закінчення договору орендодавець зобов'язаний був за актом приймання-передачі прийняти ці земельні ділянки, що орендодавцем здійснено не було, однак позивачу станом на 01 січня 2017 року податковим органом нараховується до сплати сума орендної плати за користування вказаних земельних ділянок і така орендна плата ним сплачується в повному обсязі відповідно до договору.

Зазначив, що на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25 травня 2015 року №11-20/21-15-СГ між відповідачами було укладено договір оренди від 06 липня 2015 року, який порушує його переважне право на оренду вказаної земельної ділянки.

На підставі викладеного позивач просив визнати поновленим договір оренди землі, укладений 27 жовтня 2003 року між ним та Вільшанською РДА Кіровоградської області про оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 43,78 га, за кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2, які розташовані на території Дорожинської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області; визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25 травня 2015 року №11-20/21-15-СГ; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 35,0902 га, укладений між відповідачами 06 липня 2015 року.

28 листопада 2017 року позивач подав письмову заяву про зміну підстав позову, в обґрунтування якої зазначив, що поновлення договору оренди землі, укладеного 27 жовтня 2003 року між ним та Вільшанською РДА Кіровоградської області про оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 43,78 га за кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2, які розташовані на території Дорожинської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, має відбуватись на підставі ч.ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», оскільки позивач вчасно - 25 травня 2013 року звернувся до відповідача - ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області з листом-повідомленням про бажання продовжити договірні відносини та очікує на підписання додаткової угоди з боку орендодавця. Направив відповідачеві примірники додаткової угоди. Між тим ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області на вказане повідомлення протягом строку, встановленого законом, відповіді не надав.

Вказав, що постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 липня 2016 року було встановлено, що лист-відмова головного управління Держземагенства у Кіровоградській області не зареєстрована належним чином та не внесена до даних автоматичної системи діловодства ДокПроф 2.00, що свідчить про безпідставність посилань відповідача на лист від 10 вересня 2013 року, тоді як позивач не отримував вказаний лист і відповідач не надав до суду доказів направлення цього листа на адресу ОСОБА_6 Крім того, вказаний лист датовано вереснем 2013 року, тобто підписаний поза межами строку для надання відповіді, встановленого законом; вказаний лист не було зареєстровано належним чином і тому він не може вважатися офіційним документом відповідної державної установи. Зазначив, що, оскільки строк дії договору оренди спірної земельної ділянки закінчився 28 серпня 2013 року, тому для поновлення дії договору оренди на підставі ч.ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» правового значення не має. Також зазначив, що після закінчення основного строку договору позивач продовжив користуватися земельною ділянкою, сплачує в повному обсязі орендну плату. Крім того, у вказаній заяві позивач посилається на порушення процедури зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 35,0902 га, яка передана в оренду ОСОБА_2, оскільки наказом відповідача змінено цільове призначення такої ділянки без розроблення проекту відведення щодо зміни цільового призначення, а також надана останньому без згоди позивача, що є підставою для визнання наказу незаконним, а договір оренди землі, укладений між відповідачами, недійсним.

Рішенням Голованівського районного Кіровоградської області від 13 лютого 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що рішення суду є необґрунтованим та незаконним.

Зазначив, що він виконав усі дії, передбачені ч.ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», відповідач відповіді протягом місяця з дня отримання повідомлення про намір поновити договір оренди позивачеві не надав. Тому позивач використовував земельну ділянку з серпня 2013 року за призначенням та вважав договір оренди поновленим. Орендодавець не звертався до орендаря з жодною вимогою щодо повернення земельної ділянки, не надсилав відповідного акта приймання-передачі та не звертався до суду про повернення земельної ділянки. Вказав, що на час винесення оскаржуваного наказу та підписання договору оренди між відповідачами спірна земельна ділянка перебувала під посівами позивача та за умовами договору не могла бути передана в оренду іншій особі. Незважаючи на обов'язок щодо попереднього вилучення земельної ділянки у встановленому законом порядку ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області вказало неправдиві відомості про те, що станом на день видачі дозволу ОСОБА_7 на виготовлення проекту землеустрою земельна ділянка знаходиться в резерві. У подальшому у проекті відведення земельної ділянки було вказано про те, що вона передається без посівів третьої сторони і збитки попередніх землекористувачів відсутні.

В судовому засіданні ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_6, підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

ОСОБА_7 та його представники - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки рішення суду є законним та обґрунтованим. Повністю підтримали доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Мусієнко М.В., яка діє в інтересах ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, заперечила проти доводів апеляційної скарги, просила її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом і підтверджується письмовими доказами по справі 27 жовтня 2003 року між Вільшанською РДА Кіровоградської області та ОСОБА_6 було укладено договір оренди землі, який зареєстрований 28 серпня 2008 року у Вільшанському районному відділі КРФ ДП «Центр ДЗК» за №05, за умовами якого Вільшанська РДА Кіровоградської області передала орендареві в оренду земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 43,78 га, яка складається з двох ділянок - площею 35,0902 га за кадастровим номером НОМЕР_1 та площею 8,6883 га за кадастровим номером НОМЕР_2, які знаходяться на території Дорожинської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, на строк 5 років зі сплатою орендної плати в розмірі 120 грн. в рік за один гектар земельної ділянки (т.1 а.с.5-19). Строк дії договору закінчився 28 серпня 2013 року.

Як убачається з копії договору оренди землі від 06 липня 2015 року, який був укладений між відповідачами та зареєстрований 07 липня 2015 року державним реєстратором реєстраційної служби Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області Марущак Л.М. за №10332211, ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області на підставі наказу від 25 травня 2015 року №11-20/21-15-СГ, надало ОСОБА_2 в оренду земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 35,0902 га за кадастровим номером НОМЕР_1, яка знаходиться на території Дорожинської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, на строк 49 років зі сплатою орендної плати в розмірі 43113 грн. 35 коп., що складає 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (т.1 а.с.21-26).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2015 року, яким позивачеві відмовлено у задоволенні позову в частині визнання поновленим договору оренди земельної ділянки площею 43,78 га, яка складається з двох ділянок - площею 35,0902 га за кадастровим номером НОМЕР_1 та площею 8,6883 га за кадастровим номером НОМЕР_2 від 27 жовтня 2003 року, проте не звернув увагу на те, що ОСОБА_6, звертаючись до суду з даним позовом, не заперечує обставин, встановлених зазначеним рішенням, але звертається з інших правових підстав.

Так, рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2015 року у цивільній справі №384/333/15-ц, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2015 року, ОСОБА_6 було відмовлено у поновленні договору оренди землі, укладеного ним 27 жовтня 2003 року з Вільшанською РДА Кіровоградської області щодо земельних ділянок загальною площею 43,78 га, кадастрові номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2. Суд мотивував таку відмову тим, що по закінченню дії вказаного договору, а саме 28 серпня 2013 року, Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області, яке на той час було уповноважене приймати рішення щодо продовження дії договору, листом від 10 вересня 2013 року відмовило позивачеві в продовженні дії договору оренди та таким чином виконало вимоги ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» (т.2 а.с.12-17).

Як було встановлено в засіданні апеляційного суду та досліджено справу №384/333/15-ц за позовом ОСОБА_6 до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання договору поновленим, вказаний позов було мотивовано частиною шостою ст.33 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає випадок, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою.

У листопаді 2017 року позивач подав письмову заяву про зміну підстав позову, а саме просив поновити договір оренди земельної ділянки на підставі ч.ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 травня 2013 року він звернувся до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки загальною площею 43,78 га, з метою продовження договірних відносин на тих самих умовах і на той самий строк відповідно до ч.ч.1-5 ст.33 зазначеного Закону. Зокрема, вказаний факт було встановлено рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2015 року (т.1 а.с.199-204).

Відповідно до ч.ч.1-3 за ст.33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області у своєму запереченні посилалося на те, що 10 вересня 2013 року воно прийняло рішення та направило на адресу ОСОБА_6, зазначену в договорі оренди землі в АДРЕСА_1, повідомлення про те, що Управління заперечує у поновленні договору оренди землі загальною площею 43,78 га, розташованої на території Дорожинської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області (т.1 а.с.45).

Частиною шостою ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Строк дії договору оренди землі, укладеного між Вільшанською РДА Кіровоградської області та ОСОБА_6, закінчився 28 серпня 2013 року.

Вільшанський районний суд Кіровоградської області рішенням від 19 серпня 2015 року дійшов висновку про наявність у ОСОБА_6 переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки від 27 жовтня 2003 року за кадастровими номером НОМЕР_3 загальною площею 50 га на новий строк, оскільки в порушення вимог ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» орендодавцем у встановлений законом строк не було надіслано відмови в поновленні договору оренди на новий строк. Вказаним рішенням суду було установлено факт належного виконання позивачем умов договору оренди, дотримання ним строків і процедури повідомлення про реалізацію свого переважного права на поновлення договору оренди, у тому числі і на земельну ділянку площею 43,78 га, на новий строк, але в цій частині позову судом відмовлено з підстав повідомлення відповідачем протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди, а саме 10 вересня 2013 року, про відмову у продовженні використання позивачем спірної земельної ділянки.

Таким чином, суд першої інстанції вважав ці обставини встановленими та дослідженими в іншій цивільній справі, проте не прийняв до уваги, що ОСОБА_6 звернувся з позовом у даній справі з інших підстав, а саме про поновлення дії договору оренди земельної ділянки на підставі ч.ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Крім того, Вільшанський районний суд Кіровоградської області у своєму рішенні від 19 серпня 2015 року та Апеляційний суд Кіровоградської області в ухвалі від 10.11.2015 дійшли висновку про те, що для задоволення позову в частині відносно договору оренди земельних ділянок від 27 жовтня 2003 року, за кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 загальною площею 43,78 га, що знаходиться на території Дорожинської сільської ради Вільшанського району, правових підстав не вбачається, оскільки по закінченню дії вказаного договору ГУ Держземагенства у Кіровоградській області, яке на той час було уповноважене приймати рішення щодо продовження дії договору, листом від 10 вересня 2013 року заперечувало в поновлені договору оренди, що свідчило про відсутність волевиявлення орендодавця на поновлення договору оренди землі з позивачем (т.1 а.с.77-82).

Зокрема, вказаним рішенням суду було встановлено, що позивач у травні 2013 року направив ГУ Держземагенства у Кіровоградській області повідомлення про свій намір скористатися своїм правом на поновлення договору оренди земельних ділянок загальною площею 43,78 га на новий строк та проект додаткової угоди у встановлений Законом строк, а саме до 28 серпня 2013 року. Відповіді на вказаний лист він не отримував, а тому колегія суддів вважає, що є всі підстави для застування положень ч.ч.1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Отже, за положеннями ч.ч1,5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» лист ГУ Держземагенства у Кіровоградській області щодо заперечення у поновленні дії договору, який датований 10.09.2013 року, правового значення для цих підстав взагалі не має, оскільки його було складено після закінчення дії договору оренди землі, а саме після 28 серпня 2013 року.

Слід зазначити, що постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 липня 2016 року встановлено, що згідно з даними автоматизованої системи діловодства ДокПроф 2.00 земельна ділянка площею 8,6883 га з кадастровим НОМЕР_4, яка була предметом договору оренди землі від 27 жовтня 2003 року, відмова ОСОБА_6 у поновленні договору оренди земельної ділянки площею 8,6883 га не зареєстрована. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку станом на 15.04.2016 земельна ділянка розміром 8,6883 га на території Дорожинської сільської ради перебуває в оренді згідно з державним актом договору оренди від 28.08.2008 у ОСОБА_6 Ділянка не вибула з його користування та використовується за призначенням зі сплатою відповідних платежів з орендної плати до Державного бюджету (т.1 а.с.124-130).

Таким чином, відмова ГУ Держземагенства у Кіровоградській області ОСОБА_6 у поновленні договору оренди земельної ділянки загальною площею 43,78 га, кадастрові номери НОМЕР_1 (площею 35,0902 га) та НОМЕР_2 (площею 8,6883 га) взагалі не була зареєстрована в установленому законодавством порядку, а тому докази того, що він був направлений та отриманий позивачем відсутні. Проте, на думку колегії суддів вказаний лист правового значення не має з огляду на те, що його було датовано 10 вересня 2013 року, тобто після закінчення 28 серпня 2013 року строку дії договору оренди землі.

Статтею 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 26.03.2013 у справі Рисовський проти України (п.70) підкреслює особливу важливість принципу належного урядування.

Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії», «Онер'їлдіз проти Туреччини, «Москаль проти Польщі»). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») та сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Беєлер проти Італії», «Онер'їлдіз проти Туреччини»).

Враховуючи наявність підстав для поновлення договору оренди земельних ділянок, укладеним між ОСОБА_6 та Вільшанською РДА, суд приходить до висновку, що спірний наказ ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25 травня 2015 року №11-20/21-15-СГ про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 є таким, що порушує права позивача, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а оспорюваний наказ ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25 травня 2015 року - визнанню незаконним та скасуванню.

Згідно з вимогами ст.648 ЦК України зміст договору, укладеного на підставі правового акту органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Оскільки суд дійшов висновку про незаконність оскаржуваного наказу ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25 травня 2015 року №11-20/21-15-СГ про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 та його скасування договір оренди землі, укладений між відповідачами 06 липня 2015 року про передачу в оренду земельної ділянки площею 35,0902 га, має бути визнаним недійсним.

Відповідно до вимог статей 13, 43, 81 ЦПК суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом норм матеріального права, а відтак і помилкового визначення юридичних наслідків цих обставин. Зазначене відповідно до вимог ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 389, 390 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Голованівського районного Кіровоградської області від 13 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити.

Визнати поновленим договір оренди землі, укладений 27 жовтня 2003 року ОСОБА_6 та Вільшанською районною державною адміністрацією Кіровоградської області про оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 43,78 га, за кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2, які розташовані на території Дорожинської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25 травня 2015 року №11-20/21-15-СГ.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 35,0902 га, укладений між ОСОБА_2 та Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області 06 липня 2015 року, зареєстрований за реєстровим номером липня 2015 року.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 судові витрати по 2400 грн. з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст складено 06 червня 2018 року.

Головуючий суддя: О.І. Чельник

Судді: С.А. Кіселик

О.А. Письменний