Провадження № 22-ц/780/2887/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 08.06.2018
УХВАЛА

8 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі судді судової палати в цивільних справах ОСОБА_1, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2016 року у справі за поданням державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, заінтересована особа публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2016 року подання задоволено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, боржник подав апеляційну скаргу із пропуском строків, встановлених процесуальних законом.

Відповідно до Закону України № 2147-VII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, було внесено зміни до ЦПК України, п. 13 Перехідних положень якого передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 294 ЦПК України 2004 року в редакції, чинній на час постановлення ухвали, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

В апеляційній скарзі божник вказав, що про накладене судом тимчасове обмеження він дізнався 26 травня 2018 року, коли йому було відмовлено у перетині кордону, а зі змістом оскаржуваної ухвали він був ознайомлений лише 29 травня 2018 року, проте відповідного клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження боржник не заявив.

Безпідставне ж поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України 2017 року в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином особі, яка подала апеляційну скаргу, необхідно надати суду апеляційної інстанції обґрунтовану заяву, в якій вказати на підстави, які підтверджують поважність причини пропуску установленого законом строку на апеляційне оскарження.

Подана апеляційна скарга також не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема:

- повне імя (прізвище, імя та по батькові) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місце проживання чи перебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності;

- повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

- в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо);

- нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції;

- клопотання особи, яка подала скаргу.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

З матеріалів справи вбачається, що в апеляційній скарзі не зазначено повні анкетні дані позивача, взагалі не зазначено інших учасників справи, в чому полягає незаконність оскаржуваної ухвали та клопотання щодо процесуальної дії, яку слід вчинити з поданням державного виконавця.

Отже, боржнику необхідно надіслати до суду апеляційної інстанції належним чином оформлену редакцію апеляційної скарги. До цієї редакції апеляційної скарги необхідно додати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

З огляду на вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для подання заяви про поновлення пропущеного строку та виправлення допущених недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2016 року залишити без руху та встановити строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, в іншому випадку буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження, а в разі неусунення інших недоліків апеляційної скарги вона вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Ігнатченко