Справа №: 343/667/18
Провадження №: 2/0343/352/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Керніцького І. І.,

секретаря - Оленяк С. І.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, в якому просила розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб, зареєстрований 03.10.2002 року у виконавчому комітеті Станковецької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, запис № 11- розірвати, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити її прізвище «ОСОБА_1» та стягнути з відповідача всі судові витрати по справі.

Свої вимоги мотивувала тим, що 03.10.2002 року, вона одружилася з відповідачем, їх шлюб зареєстровано у виконавчому комітеті Станковецької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області. Від спільного проживання в шлюбі у них народилося троє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, які на даний час проживають з нею та перебувають на її утриманні. З самого початку вони жили дуже добре. Однак з часом все змінилося. Причина в тому, що неодноразово відповідач йшов з сім»ї невідомо куди, і не відомо з якої причини. Його могло не бути пів року, а то й рік. Вона терпіла відповідачу надіючись, що він змінить свою поведінку, однак на її неодноразові прохання останній не реагує. На даний чає вони більше семи місяців разом не проживають, не підтримують сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства. Чоловік не підтримує зв'язків з сім»єю, не допомагає матеріально. Жодним чином не цікавиться дітьми, їхнім станом здоров»я та розвитком. Вважає, що їхня сім'я розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливе, оскільки їх шлюб існує тільки формально та суперечить її інтересам та інтересам дітей. Примирення між ними неможливе.

В судове засідання позивачка не прибула, скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує, просить шлюб розірвати, дітей залишити на її вихованні, судові витрати покласти на відповідача, прізвище її залишити ОСОБА_1, в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_6 від 03.10.2002 року (а.с. 7) підтверджує, що сторони по справі 03 жовтня 2002 року зареєстрували шлюб у Станковецькій сільській раді Долинського району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний запис № 11.

Від спільного проживання у сторін народилось троє дітей, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_9 року народився син ОСОБА_5 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3), ІНФОРМАЦІЯ_8 року син - ОСОБА_6 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4), ІНФОРМАЦІЯ_10 дочка - ОСОБА_7 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_5.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім'ї.

Сторони не бажають зберегти сім'ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім'я розпалася.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дітей порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, покласти на відповідача.

При цьому суд зазначає, що при розірванні шлюбу не вирішується питання щодо визначення місця проживання з матір'ю сина сторін, який вже досяг 14-річного віку та відповідно до вимог ч.3 ст. 160 СК України сам визначає своє місце проживання з одним з батьків.

Оскільки, на момент розгляду справи, син подружжя, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, досяг чотирнадцяти років, він вправі визначати місце свого проживання самостійно.

А тому в частині позовних вимог щодо залишення неповнолітнього сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, який на час розгляду справи досяг 14-річного віку, на проживання з позивачкою слід відмовити.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 105,110,112,113 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 263-265,280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований 03 жовтня 2002 року Станковецькою сільскою радою Долинського району Івано-Франківської області, запис № 11, - розірвати.

Неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишити на проживанні з матір'ю, позивачкою по справі ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704,80 грн. сплаченого судового збору, а також стягнути з нього в дохід держави витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСу в розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а ОСОБА_1 від сплати звільнити.

В частині позовних вимог щодо визначення місця проживання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити

Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачкою в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачка: ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ІПН: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ІПН: НОМЕР_2.

Суддя Долинського районного суду І. І. Керніцький