ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/738/18
Провадження №2/477/527/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Сірюк С.В.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Миколаївської області, Галицинівської обєднаної територіальної громади Вітовського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 3,41 в умовних кадастрових гектарах, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Українківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 02 січня 1999 року.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 02 січня 1999 року померла його мати ОСОБА_3 та після її смерті відкрилась спадщина, що складається з права на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Авангард», площею 3,41 умовних кадастрових гектарів, що розташована в межах території Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області. Зазначена земельна частка була виділена спадкодавцю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що був виданий на підставі розпорядження № 537-р Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області від 23 вересня 1996 року на імя ОСОБА_3 сертифікат на право на земельну частку (пай) МК № 0088772.

Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є позивач.

Звернувшись у встановлений законом строк до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, державним нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, виданого на імя спадкодавця ОСОБА_3.

Позивач вказує, що у звязку з втратою оригіналу Сертифікату на право на земельну частку (пай), нині захист його спадкових прав можливий лише шляхом визнання за ним майнового права в судовому порядку.

Позивач в судове засідання не зявився, як вбачається з позовної заяви просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 районна державна адміністрація Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника райдержадміністрації, вирішення справи залишила на розсуд суду. Від представника ОСОБА_2 РДА 05.06.2018 року надійшла заява про визнання позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі та про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач Галицинівська обєднана територіальна громада Вітовського району Миколаївської області в судове засідання в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду листа з проханням розглядати справу за відсутності представника громади, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 211, ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та вимог ч. 3 ст. 200, 206, 207 ЦПК у звязку із визнанням позову відповідачами, можливим прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши письмові докази по справі в межах заявлених вимог, та на підставі наданих доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зі змісту свідоцтва про смерть серії І-ФП № 270589, 02 січня 1999 року померла ОСОБА_3 (а.с.8).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю), яка була виділена ОСОБА_3 на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації від 23.09.1996 року за № 537-р, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 3,41 в умовних кадастрових гектарах, що перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Авангард». На її імя був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК № 0088772, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів 06.08.1997 року за № 2284. Щодо відмітки про відчуження земельної частки (паю) інформація відсутня (а.с. 10, 40).

Українківською сільською радою Вітовського району Миколаївської області на ХІХ сесії 3 скликання 12.12.2001 року винесено рішення за № 4 про затвердження Проекту організації земельних ділянок (паїв), про передачу в приватну власність громадянам земельних ділянок (паїв), встановлення їх меж в натурі (на місцевості) та складання державних актів (а.с. 13).

Відповідно до ст. 23 Земельного кодексу України (прийнятого у 1990 році), який був чинний на момент смерті ОСОБА_3, документом, який підтверджує право власності на земельну ділянку є державний акт про право власності на земельну ділянку.

В свою чергу, за життя спадкодавець не встигла отримати Державний акт на земельну частку (пай) та зареєструвати право власності в установленому законом порядку.

В той же час, суд дійшов висновку, що за життя ОСОБА_3 набула права на земельну часку (пай) з видачею відповідного правовстановлюючого документу сертифікату, що був втрачений.

Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії І-АГ №341574 (а.с. 9).

За даними спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 № 154/99, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, який звернувся до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Підстави, з яких позивач був змушений звернутися до суду підтверджуються змістом письмових розяснень державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, якою відмовлено в оформленні спадщини у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 3,41 умовних кадастрових гектарів в межах території Українківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посилаючись на відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно на імя спадкодавця ОСОБА_3 (а.с. 14).

В той же час, позивачу ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Миколаївської області відмовлено у видачі дублікату або оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), оскільки чинним законодавством України не передбачено повторну видачу сертифікату на право на земельну частку (пай) особі, яка вже його отримала та /або його дублікату.

Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно п. 4.18 цього ж Порядку - якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 02.05.2018 року № 3-14 на день смерті разом зі спадкодавцем за адресою: с. Українка, вул. Гуменюка, 76 Вітовського району Миколаївської області був зареєстрований та проживав позивач (а.с. 46), а тому останній вважається таким, що фактично прийняв спадщину.

Спадкоємці, які мають право на обов'язкову частку спадкового майна відсутні.

Сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий на імя ОСОБА_3 був втрачений.

В той же час належність спірного майна спадкодавцю ОСОБА_3 підтверджується змістом досліджених судом письмових доказів, зокрема листом відділу у ОСОБА_2 районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, про те, що відповідно «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації від 23 вересня 1996 року № 537-р зареєстровано право на земельну частку (пай), яка перебувала у КСП «Авангард» площею 3,41 умовних кадастрових гектарів за ОСОБА_3 та видано на імя останньої сертифікат про право на земельну частку (пай) від 06.08.1997 року за реєстраційним № 2284 серії МК № 0088772.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з статтею 1223 право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1262-1265. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Враховуючи наведене, приписи ст. 1218 ЦК України, та встановивши, що вказане майнове право входить до спадкової маси, та, що спадкові правовідносини не вичерпано, що відповідно до вимог ст.ст.1262,1268 Цивільного кодексу, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_3 та спадщину прийняв, його право на спадщину гарантовано державою, однак можливість оформлення спадщини щодо вище вказаного майнового права в нотаріальному порядку вичерпно, а тому, на підставі до ст.16 ЦК України, суд вважає що цивільне право ОСОБА_4 підлягає захисту судом, шляхом визнання за ним права на спадкові майнові права.

Керуючись ст.ст. 4, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, п. 3 Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право на земельну частку (пай) розміром 3,41 умовних кадастрових гектарах, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Авангард», що розташована в межах території Українківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 0088772 від 06.08.1997 року за реєстраційним № 2284, виданого на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації від 23 вересня 1996 року за № 537-р на імя ОСОБА_3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 02 січня 1999 року, актовий запис про смерть № 1 виконавчого комітету Українківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.М. Семенова