Справа № 161/8714/17 Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С.С.
Провадження № 22-ц/773/567/18 Категорія: 34 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Грушицького А.І., Шевчук Л.Я.,

секретар Галицька І.П.

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 акціонерного товариства «Волиньобленерго» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Волиньобленерго» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 лютого 2018 року,

в с т а н о в и в:

У червні 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Покликався на те, що 08.02.2017 року з вини водія ОСОБА_2, який керував автомобілем ВАЗ 21154, державний номер НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої належному позивачу автомобілю «ГАЗ-31005», державний номер НОМЕР_2, завдано механічних пошкоджень.

Згідно з висновком № 185 експертного автотоварознавчого дослідження складеного 24 травня 2017 року, сума збитків завдана позивачу, становить 32 774 грн. 65 коп. Сума невідшкодованого страховою компанією збитку становить 21 422 грн. 19 коп., у звязку з чим просив стягнути на його користь з відповідача збитки, невідшкодовані страховою компанією в розмірі 21 422 грн. 19 коп.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 лютого 2018 року позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 акціонерного товариства «Волиньобленерго» в особі Ковельської філії 1 000 грн. на відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 акціонерного товариства «Волиньобленерго» в особі Ковельської філії судові витрати в розмірі 69 грн. 50 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач ПАТ «Волиньобленерго» подало апеляційну скаргу, у якій просило рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. Посилаючись на те, що судом першої інстанції при вирішені даного спору помилково не враховано вартість відновлюваного ремонту визначеного в висновку № 185 експертного автотоварознавчого дослідження складеного 24 травня 2017 року.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08.02.2017 року близько 09.00 год., ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_3 рухаючись автодорогою Доманово-Ковель-Чернівці- Тереблеччіпо, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості та зіткнувся з автомобілем "ГАЗ 31005" д.р.н. 999-93 ВК чим порушив пункт 12.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічне пошкодження. Даний факт підтверджується постановою Луцького міськрайонного суду від 16 березня 2017 року, відповідно якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ОСОБА_4 акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПрАТ «СК «ВУСО») за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/8792010.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. Потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі ст. 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

09.02.2017 року ПАТ «Волиньобленерго» звернулося до ПрАТ «СК «ВУСО» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до заяви від 10.02.2018 року товариство просило страхове відшкодування здійснити на його рахунки.

Положенням пункту 34.2 статті 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі -Закон)передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

16.02.2017 року, тобто, з додержанням вимог Закону, здійснено огляд пошкодженого автомобіля НОМЕР_4 та складено акт огляду колісного транспортного засобу. При цьому, представник позивача був присутній при огляді експертом автомобіля та погодився з переліком пошкоджень, підписавши протокол огляду транспортного засобу.

На виконання вимог статей 22, 29, 34 Закону ПрАТ «СК «ВУСО» звернувся до незалежного експерта, ТзОВ «Експерт», з метою визначення вартості відновлювального ремонту, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу належного позивачу.

Відповідно до розрахунку від 06.03.2017 року наданого ТзОВ «Експерт», вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «ГАЗ-31005», державний номер НОМЕР_2, на момент проведення дослідження, становить 14 822 грн. 95 коп. з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та ПДВ.

Відповідно до абзацу другого пункту 36.2 статті 36 Закону у разі визнання страховиком вимог заявника обґрунтованими він приймає рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до полісу АЕ/8792010 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір франшизи склав 1000,00 грн.

Як встановлено місцевим судом, вартість матеріального збитку становила 12 352 грн. 46 коп. за мінусом ПДВ в сумі 2470 грн. 49 коп. Позивачу сплачено страхове відшкодування в розмірі 11352,46 грн. (12 352, 46 грн. - 1000,00грн.), де 1000,00 грн. - франшиза, яка страховою компанією, ураховуючи умови полісу, не сплачується, а компенсується, на підставі положень пункту 36.6 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок особи, яка винна в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, тобто за рахунок ОСОБА_2 Визначений страховою компанією розмір страхового відшкодування ПАТ «Волиньобленерго» не оскаржувався.

Враховуючи, що позивачу було сплачено розмір страхового відшкодування відповідно до норм Закону, суд дійшов правильного висновку, що до задоволення підлягає вимога про стягнення з ОСОБА_2 1000 грн.(франшиза), як шкода, яка не відшкодовується страховою компанією.

Викладені в позовній заяві та апеляційній скарзі вимоги ПАТ «Волиньобленерго» про стягнення збитків у розмірі, встановленому у висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 185 від 24.05.2017 року, виготовленому на замовлення позивача, який отримав страхове відшкодування, не може бути враховано при вирішенні спору, оскільки ним визначена вартість відновлювального ремонту у конкретно визначеній організації - Ковельській філії ВАТ «Волинь-Авто», хоча такі роботи не проведені.Разом з тим при визначенні розміру страхового відшкодування були визначена і відшкодована дійсна шкода.шкода.

Взявши до уваги розрахунок від 06.03.2017 року, наданий ТзОВ «Експерт», суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що він є повним і обєктивним доказом з точки зору економічної обґрунтованості ремонту автомобіля та узгоджується з матеріалами справи і встановленими судом обставинами, та таким, що складений відповідно до вимог статей 12, 22 Закону.

Покликання заявника на норми ст. 1194 ЦК України, яка передбачає право потерпілого отримати від особи, яка завдала шкоду, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), є безпідставним, оскільки із заявлених позовних вимог і поданих позивачем доказів вбачається, що вимоги зводяться не до стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а до відшкодування збитків, визначених на замовлення позивача іншим експертом, після виплати страхового відшкодування.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не дають підстав вважати неправильним застосування судом першої інстанції норм матеріального права чи процесуального права, тому підстав для його скасування немає.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Волиньобленерго» залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 лютого 2018 року в даній справі залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної постанови.

Головуючий

Судді: