Справа № 466/1410/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/783/7321/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м.Львів

Справа № 466/1410/14

Провадження № 22ц/783/7321/17

Апеляційний суд Львівської області в складі:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретар Іванова О.О.

з участю ОСОБА_2,

ОСОБА_3

розглянув апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «КредоБанк»

на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова, постановлену у м.Львові 24 листопада 2017 року (суддя Невойт П.С.)

у справі

за заявою ПАТ «КредоБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Франківського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області

про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

встановила:

11 липня 2017 року ПАТ «КредоБанк» звернулося з заявою, в якій просить зупинити стягнення за виконавчим листом № 466/1410/14-ц від 2 березня 2017 року, виданим Шевченківським районним судом м.Львова; витребування у Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області зазначеного виконавчого листа; визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своєї заяви, посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 8 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ «КредоБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним додаткового договору та дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та задоволено позов ОСОБА_4 до ПАТ «КредоБанк» про визнання права на виконання зобовязання відповідно до умов кредитного договору та позов ОСОБА_5 до ПАТ «КредоБанк» про визнання припиненим зобовязання за договором поруки. Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 20 квітня 2015 року стягнуто з ПАТ «КредоБанк» на користь ОСОБА_4 3 404 грн. за проведення судової почеркознавчої експертизи.

2 березня 2017 року року Шевченківським районним судом м.Львова видано виконавчий лист, який ОСОБА_4 предявлено до виконання. 15 травня 2017 року державним виконавцем Франківського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області відкрито виконавче провадження №53925725 з виконання даного листа. Заявник вважає, що даний виконавчий лист не підлягають до виконання, оскільки рішенням Апеляційного суду Львівської області від 29 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 грудня 2016 року, рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 8 квітня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову ПАТ «КредоБанк» про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором і про визнання недійсним додаткового договору та в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 було скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «КредоБанк» задоволено частково, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено. Оскільки рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 8 квітня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову по справі за позовом ПАТ «КредоБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним додаткового договору та дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 до ПАТ «КредоБанк» про визнання права на виконання зобовязання відповідно до умов кредитного договору скасоване судом вищої інстанції, а тому додаткове рішення від 20 квітня 2015 року втратило законну силу.

Заявою від 25 липня 2017 року ПАТ «КредлБанк» уточнило вимоги заяви та просило:

витребувати у Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області виконавчий лист №466/1410/14-ц від 2 березня 2017 року, виданий Шевченківським районним судом м. Львова; визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню; стягнути з ОСОБА_4 в користь ПАТ «КредоБанк» 3404 грн.; зобов»язати Франківський відділ державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області повернути ПАТ «КредоБанк» виконавчий збір в розмірі 340,40 грн., а також витрати, пов»язані з проведенням виконавчих дій в розмірі 153,93 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2017 року відмовлено в задоволенні заяви.

Ухвалу суду оскаржує ПАТ «КредоБанк»,посилаючись на порушення судом норм процесуального права. В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу про задоволення заяви. Зазначає, що виконавчий лист №466/1410/14ц, який виданий на підставі додаткового рішення від 20 квітня 2015 року, не підлягає виконанню, оскільки виданий помилково.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 8 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ «КредоБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним додаткового договору та дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором; задоволено зустрічний позов ОСОБА_4 до ПАТ «КредоБанк» про визнання права на виконання зобовязання відповідно до умов кредитного договору та зустрічний позов ОСОБА_5 до ПАТ «КредоБанк» про визнання припиненим зобовязання за договором поруки.

Додатковим рішенням цього суду від 20 квітня 2015 року стягнуто з ПАТ «КредоБанк» на користь ОСОБА_4 3404 грн. за проведення судової почеркознавчої експертизи.

Рішенням колегії суддів Апеляційного суду Львівської області від 29 вересня 2016 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 8 квітня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову ПАТ «КредоБанк» про дострокове стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором та про визнання недійсним додаткового договору від 25 липня 2013 року до кредитного договору №83 від 18 березня 2008 року, та в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 про визнання права на виконання зобовязання відповідно до умов кредитного договору №83 від 18 березня 2008 року в редакції додаткового договору від 25 липня 2013 року скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «КредоБанк» задоволено частково. Визнано недійсним пункт 2 (другий) додаткового договору. В задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат. В задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання права на виконання зобовязання відповідно до умов кредитного договору №83 від 18 березня 2008 року в редакції додаткового договору від 25 липня 2013 року відмовлено. В решті рішення суду - залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах від 5 грудня 2016 року рішення Апеляційного суду Львівської області від 29 червня 2016 року залишено без змін.

2 березня 2017 року Шевченківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист на виконання додаткового рішення від 20 квітня 2015 року.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами.

Положеннями ст. 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами.

Положеннями ст. 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувана або його представника про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що 15 травня 2017 року державним виконавцем Франківського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області на підставі виконавчого листа відкрито виконавче провадження ВП№53925725 по справі 466/1410/14ц про стягнення з ПАТ «КредоБанк» на користь ОСОБА_4 3404 грн. за проведення судової почеркознавчої експертизи.

Державний виконавець повідомив, що кошти від ПАТ «КредоБанк» на підставі меморіального ордеру від 12 липня 2017 року надійшли на рахунок Франківського ВДВС м.Львова через банк державної казначейської служби України м.Києв та зберігаються на рахунку.

Згідно копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 30 серпня 2017 року виконавче провадження про стягнення коштів в сумі 3404 грн. на користь ОСОБА_4 закінчено.

У частині 1 ст. 88 ЦПК України, чинній на час постановлення ухвали зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Зі змісту рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 29 вересня 2016 року вбачається, що таке ухвалене в тому числі при апеляційному перегляді додаткового рішення.

Відповідно до ст.14 ЦПК України, в редакції чинній на час постановлення ухвали, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід»ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Щодо вимог про зупинення стягнення за виконавчим листом №466/1410/14ц від 2 березня 2017 року, то згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 30 серпня 2017 року таке стягнення вже проведено та виконавче провадження закрито.

На підставі аналізу наявних у справі доказів суд прийшов до вірного висновку, що заява Публічного акціонерного товариства «КредоБанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є безпідставною.

Відповідно до ч.ч. 2,4 ст. 369 ЦПК України, в редакції Закону 2004 року, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є можливим, якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково (у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин).

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріально-правових відносяться: припинення зобов'язання внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язання переданням відступного, зарахуванням за домовленістю сторін, прощення боргу.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню), у випадку зміни чи скасування рішення у апеляційному чи касаційному порядку, або у зв'язку з нововиявленими обставинами; виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке не підлягає примусовому виконанню; помилкова видача виконавчого листа, якщо після видачі такого листа у справі рішення суду було скасоване; видача виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, важливим є те, що обставини, факти, з якими пов'язується відсутність обов'язку боржника, виникла вже після винесення судом рішення. В іншому разі через визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відбувається ревізія законності рішення суду, що не передбачено процесуальним законодавством.

Враховуючи встановлене, вимоги чинного законодавства та встановлені судом обставини, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що наведені заявником причини визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в контексті положень ч.4 ст. 369 ЦПК України не є тими підставами, за яких вимоги заявника підлягали би задоволенню.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення такої.

Керуючись: п п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 24 листопада 2017 року залишити без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «КредоБанк» - без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 29 травня 2018 року.

Головуючий

Судді