Справа № 132/140/18
Провадження № 22-ц/772/1071/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 рокуСправа № 132/140/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

Головуючого судді: Голоти Л.О.,

суддів: Берегового О.Ю., Медяного В.М.,

учасники справи:

позивач : ОСОБА_3,

відповідач : ОСОБА_4,

треті особи : ОСОБА_5,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_6, до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 16.03.2018 року, ухвалене у складі судді Сєліна Є.В., дата складання повного тексту рішення відсутня, -

в с т а н о в и в :

12.01.2018 року ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_6, звернулася у суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Позов обґрунтовано тим, що позивач з відповідачем раніше перебувала у зареєстрованому шлюбі, з 1992 року по 2012 рік, від якого у них народилась донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, після досягнення повноліття якої, були припиненні аліментні зобов'язання відповідача щодо її утримання.

З 01.09.2017 року їх донька розпочала навчання в Саратовському національному дослідному державному університеті ім. М.Г. Чернишевського Міністерства освіти і науки Російської Федерації за контрактом на денній формі навчання, строк якого визначений до 30.06.2021 року. Вартість навчання відповідно до договору про освіту на навчання з іноземними громадянами від 01.08.2017 року становить за перший навчальний рік 77590 російських рублів. Зазначає, що їхня дочка стипендію не отримує, будь-яких доходів не має, знаходиться на повному її утриманні та потребує відповідної допомоги, яку може надавати відповідач, який є приватним підприємцем та отримує значний розмір доходу.

Позивач працює ренгенлаборантом та отримує мінімальну заробітну плату і не має можливості в повній мірі матеріально забезпечити як проживання так і навчання дочки.

Виходячи з наведеного, положень ст. ст. 180-182, 198-200 СК України, ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_4 аліменти у розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання, а саме до 30.06.2021 року.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 16.02.2018 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено ОСОБА_5

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 16.03.2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1700 грн, щомісячно, з 12.01.2018 року до закінчення навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умов, що вона буде продовжувати навчання.

Стягнуто ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з відповідача слід стягнути на користь ОСОБА_6 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1700 грн. щомісячно, починаючи з 12.01.2018 року і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення нею двадцяти трирічного віку, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище повнолітньої дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; часткове визнання ним позову, наявність у платника аліментів дружини та неповнолітньої доньки, щодо яких відсутні аліментні зобов'язання відповідача.

ОСОБА_4, не погоджуючись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та залишити позов без розгляду.

Подана апеляційна скарга обґрунтована тим, що з даним позовом до нього може звертатися лише його повнолітня дочка, так як вона проживає в Російській Федерації в м. Саратів, а не з позивачкою. Вказує, що позивач, не маючи відповідних повноважень, не мала законних прав на представництво в суді інтересів повнолітньої дочки. Посилається також на те, що стягнення аліментів можливе лише на користь позивача, проте суд стягнув їх на користь дочки, яка позов не подавала. Таким чином, на думку відповідача, рішення суду підлягає скасуванню відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Зазначає, що при визначенні розміру аліментів судом першої інстанції не було враховано, що на його утриманні перебуває малолітня дочка від іншого шлюбу, яку він утримує, те, що він отримує мінімальний дохід, сплачує комунальні послуги, та має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, що навчається, в розмірі 850 грн щомісячно. Стверджує, що у 2015 році ним було придбано автомобіль Renault вартістю 298308 грн, однак кошти на придбання автомобіля були ним отримані від продажу автомобіля PEUGEU 3008. Також посилається на те, що його дружиною придбано квартиру у м. Вінниці за кошти виручені від продажу ним квартири у м. Калинівка.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_3, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що донька після розірвання шлюбу між сторонами залишилася проживати з позивачкою, однак в даний час вона тимчасово проживає у Російській Федерації у м. Саратові, а тому вона має право звертатися у суд з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що навчається. Зазначає, що аргументи апеляційної скарги є намаганням відповідача уникнути виконання своїх батьківських обов'язків. Посилається, що надані відповідачем до апеляційної скарги докази не можна брати до уваги, так як вони без поважних причин не були подані позивачем у суд першої інстанції.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п.п. 8 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає вимогам законності та обґрунтованості з огляду на наступне.

У справі встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_6, що підтверджується Свідоцтвом про народження за серією НОМЕР_1, виданим 29.08.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області та Свідоцтвом про зміну імені за серією НОМЕР_2, виданим 04.02.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розлучені, про що свідчить сторінка 10 паспорту громадянки України за серією НОМЕР_3, виданого 28.08.2013 року Калинівським РС УДМС України у Вінницькій області та проживають окремо.

Повнолітня ОСОБА_6 зареєстрована та проживає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Калинівської міської ради Вінницької області № 70 від 25.01.2018 року.

ОСОБА_6 є студенткою І курсу Інституту філології та журналістики Саратовського національного дослідного державного університету імені М.Г. Чернишевського, денна форма навчання, передбачений термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року, що випливає із довідки Саратовського національного дослідного державного університету імені М.Г. Чернишевського від 01.09.2017 року № 2938/738.

Згідно договору № 347/17 про освіту на навчання з іноземними громадянами за освітніми програмами вищої освіти від 01.08.2017 року, укладеного між ФДБОЗВО «Саратовський національний дослідний державний університет імені М.Г. Чернишевського» та ОСОБА_6, загальна вартість освітньої послуги становить 310360 руб., в тому числі: за перший рік навчання - 77590 руб.

У справі також установлено, що ОСОБА_3, яка є матір'ю ОСОБА_6 та з якою вона після розірвання шлюбу залишилась проживати, є працездатною особою, працює в Калинівський центральній районній лікарні на посаді рентгенолаборанта вищої категорії, де за основним місцем роботи отримала за період з серпня 2017 року по січень 2018 року загальну суму доходів у розмірі 32300,69 грн., що підтверджується довідкою Калинівської ЦРЛ від 15.02.2018 року № 06-223.

ОСОБА_4 є працездатною особою, приватним підприємцем, видом діяльності якого є: ремонт комп'ютерів і периферійного устаткування; роздрібна торгівля комп'ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах, про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 23359389 від 10.01.2018 року, до складу його сім'ї окрім нього ще входять: дружина ОСОБА_5 та їх неповнолітня донька ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції вірно виходив з того, що з відповідача слід стягнути на користь ОСОБА_6 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1700 грн. щомісячно, починаючи з 12.01.2018 року і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення нею двадцяти трирічного віку, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище повнолітньої дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, часткове визнання ним позову, наявність у платника аліментів дружини та неповнолітньої доньки, щодо яких відсутні аліментні зобов'язання відповідача.

При цьому, суд зазначив, що загальна сума стягнутих аліментів за рік у розмірі 20400 грн. (1700грн. х 12міс.), не буде покривати і половини річної суми необхідної ОСОБА_6 на оплату за навчання згідно договору № 347/17 про освіту на навчання з іноземними громадянами за освітніми програмами вищої освіти від 01.08.2017 року, витрат на оплату оренди житла згідно договору на оренду кімнати, укладений 22.01.2018 року, а також витрат на проїзд громадським транспортом, придбання продуктів харчування, необхідної учбової літератури та канцелярських товарів, засобів гігієни та інших необхідних речей для життєдіяльності та розвитку дитини.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про можливість у нього сплачувати аліменти лише у сумі 704 грн 80 коп., так як у суді першої інстанції та в мотивувальній частині апеляційної скарги ОСОБА_4 зазначав, що має можливість сплачувати кошти і в більшому розмірі.

Аргументи апеляційної скарги про те, що відповідач немає можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі аніж 850 грн. на місяць через мінімальних дохід, який не дозволяє підтримувати достатній життєвий рівень його теперішньої сім'ї, колегія суддів не вважає такими, що дають правові підстави для зміни рішення суду та зменшення розміру аліментів, оскільки як установлено у справі відповідач наприкінці 2015 року придбав новий автомобіль марки Renault Logan MCV, вартістю 298308 грн., в період шлюбу, а саме 28.02.2018 року його дружина ОСОБА_5 придбала коштовне нерухоме майно, а саме квартиру в місті Вінниця, що свідчить про те, що відповідач має можливість надавати допомогу своїй повнолітній дочці в розмірі по 1700 грн. щомісячно на період її навчання.

Доводи апелянта про походження коштів, за які ним та його дружиною у новому шлюбі, були придбані автомобіль та квартира не спростовують висновків суду про достатній матеріальний рівень відповідача для надання матеріальної допомоги повнолітній дитині, яка продовжує навчання та потребує такої допомоги.

Недоведеними колегія суддів вважає також аргументи апеляційної скарги щодо здійснення відповідачем витрат на оренду житла згідно договору оренди житла № 2 від 26.05.2017 року, крім того, внесення пайових внесків згідно графіку встановленого в договорі № 7 на пайову участь в будівництві від 26.03.2013 року, закінчилось в лютому 2016 року, після чого квартира повинна була перейти у власність відповідача.

Аргументи апеляційної скарги про те, що позивачка не може у даній справі звертатися у суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача на користь повнолітньої дочки, яка продовжує навчатися, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у справі встановлено, що ОСОБА_6 знаходиться на утримання позивачки та періодично проживає у неї, а в період навчання проживає у м. Саратів Російської Федерації, при цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильні висновки суду першої інстанції та не дають правових підстав для скасування рішення суду.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. п. 8 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень, ст. ст. 7, 258 ч.4, 259 ч.1, 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 16.03.2018 року у даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис О. Ю. Береговий

Підпис В. М. Медяний

Згідно з оригіналом

Головуючий Л. О. Голота