Справа № 171/2132/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"01" червня 2018 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря Самойленко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Апостолове справу за позовом Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» в особі ректора ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом з вимогою про стягнення зі ОСОБА_1 432,00 грн. - суми основного боргу, 224,64 грн. - інфляційних втрати, 26,88 грн. - 3% річних, 61,31 грн. - пені, що складає загальну заборгованість у розмірі 744,83 грн.

Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що 17.08.2013 року між Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет» та ОСОБА_1 було укладено договір № 801 від 17.08.2013 року про надання освітніх послуг. Відповідно до умов зазначеного договору, позивач взяв на себе зобовязання за рахунок коштів відповідача здійснювати його навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, починаючи з І курсу 1 семестру, за напрямком електротехніка та електротехнології, форма навчання заочна. Строк надання освітньої послуги з 01.09.2013 р. по 30.06.2018 р. Відповідно, відповідач зобовязався своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у терміни, що встановлені цим договором.

28.02.2015 року відповідно до наказу ДВНЗ «Криворізький національний університет» ОСОБА_1 було відраховано зі складу студентів вказаного навчального закладу у звязку з невиконанням умов договору, несплатою коштів за навчання. Згідно договору утворилася заборгованість за відповідачем в сумі 432 грн.

У звязку з невиконанням умов договору позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість за договором про надання освітніх послуг.

Представник позивача до суду не зявився, надав до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.41).

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте до суду не зявився, про причину неявки не повідомив (а.с.34,38).

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому, ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст.280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши докази, що є в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 17.08.2013 року між Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет» та ОСОБА_1 був укладений договір № 801 про надання освітніх послуг. Відповідно до пункту 1.1. зазначеного договору, позивач взяв на себе зобовязання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання, а саме: за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, починаючи з 1 курсу 1 семестру, за спеціальністю електротехніка та електротехнології, форма навчання заочна. Пунктом 1.2. укладеного договору, строк надання освітньої послуги з 01.09.2013 року по 30.06.2018 року (надання освітніх послуг визначається датою зарахування та відрахування замовника із університету).

Відповідно до п.п.3.1, 4.3. договору відповідач зобовязався своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у терміни, що встановлені цим договором. Загальна вартість освітньої послуги становить 21600,00 грн., відповідач зобовязався вносити плату кожного семестру в сумі 2160,00 грн. Крім того, п.6.1 договору також передбачена відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання зобовязань (а.с.6).

28.02.2015 року, відповідно до наказу ДВНЗ «Криворізький національний університет» № 257су від 04.03.2015 року «Про відрахування», відповідача було відраховано зі складу студентів ДВНЗ «Криворізький національний університет» у звязку з порушенням умов договору (а.с.10).

Станом на 27.03.2017 р. відповідачем не було виконано в повному обсязі умови передбачені п. 3.1 договору, що призвело до заборгованості за отримання ОСОБА_1 освітніх послуг, що складає 432 грн. (а.с.11).

З метою врегулювання спору в позасудовому порядку позивачем 24.06.2016 року та 17.11.2016 року надсилалися листи відповідачу з вимогами сплатити заборгованість в сумі 432 грн. (а.с.15-19). Однак, вимога щодо погашення заборгованості ОСОБА_1 не виконана.

Таким чином, ОСОБА_1 в порушення умов укладеного договору та норм чинного законодавства в період з 01.03.2015 року по 27.03.2017 рік, не сплатив кошти за надані позивачем освітні послуги.

Між сторонами склалися зобовязальні правовідносини відповідно до договору № 801 від 17.08.2013 року про надання освітніх послуг.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Виходячи з положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 615 ЦК України передбачено у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання свого грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, зобовязання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобовязанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобовязаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобовязанням.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобовязань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до розрахунків заборгованості ОСОБА_1 перед ДВНЗ «КНУ» за вищезазначеним договором про надання освітніх послуг (а.с.11-14) розмір вказаної заборгованості становить 744,83 грн., яка складається з: 432,00 грн. - сума основного боргу, 224,64 грн. - інфляційні втрати, 26,88 грн. - 3% річних, 61,31 грн. пеня.

За таких обставин та норм права, суд приходить до висновку, що вимоги ДВНЗ «КНУ» ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, а тому позов слід задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1600 грн.

Керуючись ст.ст.14-16, 509, 525, 526, 530, 611, 615, 625, 901,903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 5, 12,13, 17, 18, 76-81, 89, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, (проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2), на користь Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», (50027, м.Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича, 11, , р/р №9388 у банку ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ІПН 25), заборгованість в сумі 744,83 грн., яка складається з: 432,00 грн. - сума основного боргу, 224,64 грн. - інфляційні втрати, 26,88 грн. - 3% річних, 61,31 грн. пеня.

Стягнути зі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», судовий збір в сумі 1600 гривень.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 01 червня 2018 року.

СуддяОСОБА_3