АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №755/13250/17-ц

провадження № 22-ц/796/4940/2018

07 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва

в складі: головуючого - судді Кирилюк Г.М.,

суддів: Болотова Є.В., Волошиної В.М.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою боржника ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гевел Олени Олегівни, начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Корольова Михайла Андрійовича, за участю стягувача ОСОБА_6, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року у складі судді Арапіної Н.Є.,

встановив:

04.09.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив визнати бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гевел О.О. та начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Корольова М.А. по не внесенню постанови від 30 травня 2016 року про створення виконавчої групи у рамках виконавчого провадження № 48212672 до автоматизованої системи виконавчого провадження незаконною та зобов'язати вказаних осіб внести відомості про утворення виконавчої групи в рамках виконавчого провадження № 48212672 до автоматизованої системи виконавчого провадження.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що у провадженні державного виконавця Гевел О.О. ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, назву якого змінено на Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, перебуває виконавче провадження №48212672, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 28.07.2015 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 заборгованості за договором позики у сумі 699 024 грн. 90 коп.

Виконавчі дії з виконання вказаного виконавчого документа вчинялись не тільки державним виконавцем, що був зазначений у автоматизованій системі виконавчого провадження як відповідальна особа, а і іншими державними виконавцями.

Ознайомившись з процесуальними документами, винесеними в рамках виконавчого провадження, він дізнався, що до автоматизованої системи виконавчого провадження не була внесена постанова начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Попович Я.В. від 30 травня 2016 року про утворення виконавчої групи по примусовому виконанню вищевказаного виконавчого листа.

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5, відомості про утворення виконавчої групи вносяться до автоматизованої системи виконавчого провадження. Постанова про утворення виконавчої групи надсилається членам виконавчої групи.

Невнесення постанови про утворення виконавчої групи до автоматизованої системи виконавчого провадження призвело до порушення його права на законний захист своїх інтересів, як боржника у виконавчому провадженні. Без належного оформлення процесуальних дій державних виконавців та наявності у них відповідних повноважень на їх вчинення дії останніх вважає неправомірними та незаконними.

Просив поновити строк для звернення з даною скаргою, оскільки про вказані факти йому стало відомо лише після ознайомлення з матеріалами автоматизованої системи виконавчого провадження 30.08.2017 р. та з матеріалами самого виконавчого провадження 01.09.2017 р.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 квітня 2018 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги.

Свої доводи обґрунтовує тим, що судом першої інстанції помилково визнано факт відсутності порушення прав боржника, як сторони виконавчого провадження, бездіяльністю державного виконавця, внаслідок не внесення до автоматизованої системи виконавчого провадження постанови начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Попович Я.В. від 30 травня 2016 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник Топчій С.М. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ &qu-i;Про судоустрій і статус суддів&q?ов; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11 червня 2015 року скасовано рішення Дніпровського районного суд у м. Києва від 07 квітня 2015 року та ухвалено нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 заборгованості за договором позики з урахуванням інфляції, 3% річних та штрафних санкцій у сумі 699 024 грн.90 коп.

На виконання вказаного судового рішення Дніпровським районним судом м. Києва 08 липня 2015 року видано виконавчий лист (а.с.72-73 т.1).

Державним виконавцем ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Вікуловою І.І. 21 липня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа ВП №48212672 (а.с.84-85 т.1).

27 травня 2016 року державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. винесено постанову про об'єднання виконавчих проваджень № 48212672, №48255358 у зведене виконавче провадження № 51263776 (а.с. 170-171 т.1).

30 травня 2016 року начальником Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста КиївГоловного територіального управління юстиції у місті Києві Попович Я.В. розглянуто подання державного виконавця відділу Гевел О.О. щодо утворення виконавчої групи по виконанню виконавчого листа №755/3005/15, виданого 08.07.2015 р.

За наслідками розгляду вказаного подання начальником Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Попович Я.В. винесено постанову від 30 травня 2016 року про утворення виконавчої групи по примусовому виконанню виконавчого листа №755/3005/15, виданого 08.07.2015 р.; затверджено склад виконавчої групи (а.с.174-175 т.1).

Відмовляючи у задоволенні скарги боржника про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця та посадової особи, якою прийнято рішення про утворення виконавчої групи, щодо невнесення постанови від 30 травня 2016 року до автоматизованої системи виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості.

Вказаний висновок суду є правильним.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України &qu-a;Про виконавче провадження&qut'; в редакції, що діяла станом на час вчинення оскаржуваних дій, з метою забезпечення електронного документообігу в органах державної виконавчої служби, ведення обліку виконавчих проваджень, контролю за дотриманням державними виконавцями вимог законодавства під час здійснення виконавчих дій, надання оперативного доступу сторонам виконавчого провадження до його матеріалів Міністерство юстиції України забезпечує функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Порядок ведення такого реєстру, умови доступу до нього та отримання інформації встановлюються Міністерством юстиції України.

Так, відповідно до п. 5.1 Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 ( у редакції, що діяла станом на час винесення постанови від 30 травня 2016 року), за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, або у разі виконання зведеного виконавчого провадження при органах ДВС за відповідною постановою можуть утворюватися виконавчі групи, до складу яких входять державні виконавці одного або кількох органів ДВС.

Відповідно до п. 5.5. вказаної Інструкції, посадова особа, яка приймає рішення про утворення виконавчої групи, виносить про це вмотивовану постанову.

У постанові обов'язково зазначаються:

а) обставини, які обумовили утворення виконавчої групи (з власної ініціативи, на виконання доручення керівника вищого рівня, за поданням начальника регіонального або територіального органу ДВС або їх заступників, начальника відділу примусового виконання рішень чи за заявою стягувача за умови пред'явлення ним на виконання до різних органів ДВС виконавчих документів про стягнення боргу із солідарних боржників);

б) склад виконавчої групи, її керівник, орган ДВС, при якому утворюється виконавча група;

в) інші відомості, в тому числі щодо покладення на керівника виконавчої групи прав і повноважень у виконавчому провадженні, встановлених Законом, для начальників відділів, якщо ці повноваження можуть бути надані відповідно до Закону.

5.6. Постановою директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України або начальника регіонального органу ДВС на керівника групи можуть покладатися права і повноваження у виконавчому провадженні, встановлені Законом для начальників територіальних органів ДВС.

5.7. Посадова особа, якою прийнято рішення про утворення виконавчої групи, має право вносити зміни до складу виконавчої групи шляхом видання відповідної постанови.

5.8. Повідомлення про утворення виконавчої групи надсилається до членів виконавчої групи у письмовій формі у триденний строк з дня видання відповідної постанови.

Таким чином, Інструкція з організації примусового виконання рішень на час винесення постанови від 30 травня 2016 року не передбачала умову про внесення відомостей про утворення виконавчої групи до автоматизованої системи виконавчого провадження.

Лише наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. №2832/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 р. за №1302/29432, було внесено зміни до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (із змінами), відповідно до яких відомості про утворення виконавчої групи вносяться до автоматизованої системи виконавчого провадження (п.5 розділу ІV. Виконавчі групи).

З огляду на викладене, правові підстави для визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання внесення відомостей про утворення виконавчої групи до автоматизованої системи виконавчого провадження відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України &qugi;Про виконавче провадження&quti; в редакції, що діяла станом на час вчинення оскаржуваних дій (бездіяльності), сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до ст. 19 цього Закону в редакції, що діяла на час розгляду скарги, сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Посилаючись на порушення своїх прав внаслідок відсутності в автоматизованій системі виконавчого провадження відомостей про створення виконавчої групи, боржник не довів, що з моменту винесення постанови від 30 травня 2016 року та після вчинення виконавчих дій іншими державними виконавцями, він був позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження та перевірити наявність відповідних повноважень щодо участі у виконавчому провадженні того чи іншого державного виконавця.

Ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи та зібраним по справі доказів, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, немає.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не було встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування судового рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374,375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 07 червня 2018 року.

Головуючий

Судді: