П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 761/39428/14-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/796/4219/2018

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І. М., суддів Головачова Я. В., Шахової О. В.,

при секретарі - Іваницькій О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Приватного підприємства «Україна молода» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва, ухвалене під головуванням судді Волошина В.О. 08 лютого 2016 року, у справі за позовом Акціонерного товариства «ТУРБОАТОМ» до Приватного підприємства «Україна молода», ОСОБА_2 про захист ділової репутації та спростування поширеної недостовірної інформації,

в с т а н о в и в :

Згідно п.3 Розділу XIIПрикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (зі змінами від 15 грудня 2017 року) апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Виходячи зі змісту пунктів 8,9 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) (в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У грудні 2014 року Відкрите акціонерне товариство «Турбоатом» в особі представника звернулось до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Україна молода», ОСОБА_2 про захист ділової репутації та спростування поширеної недостовірної інформації.

У квітні 2018 року перейменовано Публічне акціонерне товариство «ТУРБОАТОМ» на Акціонерне товариство «ТУРБОАТОМ».

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно позивача була поширена інформація, яка, на його думку, не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію, звинувачує позивача в порушенні законодавства та вчиненні кримінальних правопорушень.

06 січня 2015 року відкрито провадження у даній справі (том І а.с.29).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08 лютого 2016 рокупозовні вимоги задоволено частково, визнано недостовірною, та такою, що принижує ділову репутацію Публічного акціонерного товариства «Турбоатом», інформацію, автором якої є ОСОБА_2, поширену (розміщену) Приватним підприємством «Україна молода» на своєму сайті www.umoloda.kiev.ua (на сторінці сайту - ІНФОРМАЦІЯ_2) та у щоденній інформаційно - політичній газеті «Україна молода» ІНФОРМАЦІЯ_1 у виданні НОМЕР_1 на сторінці НОМЕР_2 у статті під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_3», наступного змісту:

- «Кабмін і Фонд держмайна часів ОСОБА_3 створили ... схему, за якою ... вивели 2,6 млрд. гривень із харківського заводу «Турбоатом»;

- «Весь ланцюжок із виведення грошей працював із 2008 по 2014 рік. Але найефективніше красти вдавалося з 2010 року.»;

- «Відтак на підприємстві розпочалася масштабна корупція. За попередніми даними на ВАТ «Турбоатом» привласнили на свою користь та на користь третіх осіб, пов'язаних із ПАТ «Мегабанк», за попередніми даними - 2 млрд. 666 млн. 2 тис. гривень...»;

- «Утім свої зобов'язання перед «Турбоатомом» замовник виконав лише на 47,4 млн. гривень. Решту ж грошей - тобто, саме ці 30 млн. - перерахували фірмам, які мають явні ознаки фіктивності...»;

- «...змова керівництва «Турбоатома» з керівництвом TOB «Мегаполіс Інвест» ... Як наслідок, «Турбоатом» переплатив компаньйону 22 млн. гривень.»;

- «...купував «Турбоатом» явно задорогий товар і в «Дніпропетровському інженерно-технічному центрі». Відтак вдалося вивести на сторону ще 16,8 млн. гривень...»;

- «Адже всі обігові кошти, які надходили на рахунки ВАТ, замість того, аби їх направляти на розвиток виробництва, оновлення основних фондів, пошук технологій тощо - насправді зберігали та безконтрольно використовували у своїх інтересах комерційні банки. ... Усі вони, як встановили правоохоронці, підпорядковані або керівнику самого заводу, або колишнім першим особам у державі.»;

- «При цьому окремі положення статуту не відповідають вимогам Закону України «Про акціонерні товариства». Зокрема, що стосується повноваження дирекції.»;

- «...ми стали свідками, як державні гроші слухняно почали перекидати у фінансові струмочки, які живили Сім'ю.»;

- «...окрім «прокрутки» грошей у власних банках, було виявлено ще й багато інших зловживань. Наприклад, без проведення тендерних процедур закупили кілька автомобілів, вартістю 50 тис. доларів. Також провели дорогі ремонти кабінетів дирекції, причому, проводили ці роботи структури, афільовані з «Мегабанком».

Зобов'язано Приватне підприємство «Україна молода», ОСОБА_2 за власний рахунок, не пізніше десяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати недостовірну інформацію шляхом розміщення на сайті: www.umoloda.kiev.ua та у щоденній інформаційно - політичній газеті «Україна молода» спростування, набраного тим же шрифтом, що стаття під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_3», з наступним текстом:

«Спростування. Нижченаведена інформація, автором якої є ОСОБА_2, і яка була поширена Приватним підприємством «Україна молода» на своєму сайті www.umoloda.kiev.ua (на сторінці сайту - ІНФОРМАЦІЯ_2) та у щоденній інформаційно - політичній газеті «Україна молода» ІНФОРМАЦІЯ_1 у виданні НОМЕР_1 на сторінці НОМЕР_2 у статті під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_3», є по відношенню до Публічного акціонерного товариства «Турбоатом» недостовірною, в частині:

- «Кабмін і Фонд держмайна часів ОСОБА_3 створили ... схему, за якою ... вивели 2,6 млрд. гривень із харківського заводу «Турбоатом»;

- «Весь ланцюжок із виведення грошей працював із 2008 по 2014 рік. Але найефективніше красти вдавалося з 2010 року.»;

- «Відтак на підприємстві розпочалася масштабна корупція. За попередніми даними на ВАТ «Турбоатом» привласнили на свою користь та на користь третіх осіб, пов'язаних із ПАТ «Мегабанк», за попередніми даними - 2 млрд. 666 млн. 2 тис. гривень...»;

- «Утім свої зобов'язання перед «Турбоатомом» замовник виконав лише на 47,4 млн. гривень. Решту ж грошей - тобто, саме ці 30 млн. - перерахували фірмам, які мають явні ознаки фіктивності...»;

- «...змова керівництва «Турбоатома» з керівництвом TOB «Мегаполіс Інвест» ... Як наслідок, «Турбоатом» переплатив компаньйону 22 млн. гривень.»;

- «...купував «Турбоатом» явно задорогий товар і в «Дніпропетровському інженерно-технічному центрі». Відтак вдалося вивести на сторону ще 16,8 млн. гривень...»;

- «Адже всі обігові кошти, які надходили на рахунки ВАТ, замість того, аби їх направляти на розвиток виробництва, оновлення основних фондів, пошук технологій тощо - насправді зберігали та безконтрольно використовували у своїх інтересах комерційні банки. ... Усі вони, як встановили правоохоронці, підпорядковані або керівнику самого заводу, або колишнім першим особам у державі.»;

- «При цьому окремі положення статуту не відповідають вимогам Закону України «Про акціонерні товариства». Зокрема, що стосується повноваження дирекції.»;

- «...ми стали свідками, як державні гроші слухняно почали перекидати у фінансові струмочки, які живили Сім'ю.»;

- «...окрім «прокрутки» грошей у власних банках, було виявлено ще й багато інших зловживань. Наприклад, без проведення тендерних процедур закупили кілька автомобілів, вартістю 50 тис. доларів. Також провели дорогі ремонти кабінетів дирекції, причому, проводили ці роботи структури, афільовані з «Мегабанком».

Крім того, стягнуто з Приватного підприємства «Україна молода», ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Турбоатом» судовий збір у розмірі по 121 /сто двадцять одній/ грн. 80 коп. з кожного. В решті позову відмовлено (том І а.с.155-162).

Не погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням, 18 лютого 2016 року ОСОБА_5 в інтересах Приватного підприємства «Україна молода» надіслала апеляційну скаргу, в якій просила рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 лютого 2016 року змінити в частині задоволення позову, скасувавши рішення у цій частині. У позові відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу, мотивувала, зокрема, тим, що оскаржуване рішення в частині задоволення позову не відповідає вимогам ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду. Так, апелянт звертав увагу суду першої інстанції на ту обставину, що позивачем при формуванні мовних об'єктів - оспорюваних фрагментів статті, допущено «виривання» їх із контексту, чим спотворено їх зміст. Крім того, автором мовного фрагменту 10, вказаний в апеляційній скарзі, є колишній народний депутат ОСОБА_6 і саме його слова стали об'єктом оспорення, а за рішенням суду - спростуванням. Разом з тим, останнього не було залучено до участі в справі.

Суд першої інстанції частково погодився, що не вся наведена позивачем інформація стосується останнього особисто, через що позов було задоволено частково. Разом з тим, частина мовного об'єкта 7 позивача не стосується, а відтак не може бути предметом даного позову.

Також, відповідач-1 не може обійти той факт, що неможливість журналіста/ЗМІ отримати безумовне офіційне підтвердження достовірності певної інформації не може перешкоджати у її публікуванні. Таку позицію відповідач ґрунтує на висновках Європейського суду з прав людини, що мав би врахувати суд першої інстанції, коли безпідставно відмовив відповідачу-1 у долученні до матеріалів справи доказів.

Не було враховано судом наявність кримінального провадження №0000056, зареєстрованого в ЄРДР за фактом привласнення та розтрати майна ВАТ «Турбоатом» за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, та заволодінні чужим майном, ухилення від сплати податків службовими особами ПП «Інкла-Київ», в особливо великих розмірах, за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.212 КК України.

Рішення суду є також необґрунтованим в частині, коли суд мотивував оскаржуване рішення тим, що поширена про позивача інформація може в подальшому йому зашкодити. Позивач не довів втрату своєї ділової репутації, навпаки, відповідно до копії Звіту про фінансові результати позивача (з 2009 року), ділова активність позивача показала динаміку зростання.

Отже, особа, яка подала апеляційну скаргу, виходила з того, що оспорювана стаття має під собою достатнє підґрунтя, аби вважатись допустимою, а саме: достовірність та вірогідність поширеної інформації доводять докази, долучені самим позивачем; присутній факт наявності кримінального провадження. А метою поширення інформації було порушити перед громадськістю питання суспільного інтересу, а не посягнути на права та законні інтереси позивача.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 16 червня 2016 року (том ІІ а.с. 11-15) апеляційну скаргу Приватного підприємства «Україна молода» задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 лютого 2016 року - скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання недостовірною, такою, що принижує ділову репутацію Публічного акціонерного товариства «Турбоатом», а також щодо зобов'язання спростування, наступної інформації:

- «Кабмін і Фонд держмайна часів ОСОБА_3 створили ... схему, за якою ... вивели 2,6 млрд. гривень із харківського заводу «Турбоатом»,

- «Весь ланцюжок із виведення грошей працював із 2008 по 2014 рік. Але найефективніше красти вдавалося з 2010 року.»;

- «Утім свої зобов'язання перед «Турбоатомом» замовник виконав лише на 47,4 млн. гривень. Решту ж грошей - тобто, саме цi 30 млн. - перерахували фірмам, які мають явні ознаки фіктивності... »;

- «Адже всі обігові кошти, які надходили на рахунки ВАТ, замість того, аби їх направляти на розвиток виробництва, оновлення основних фондів, пошук технологій тощо - насправді зберігали та безконтрольно використовували у своїх інтересах комерційні банки. ... Усі вони, як встановили правоохоронці, підпорядковані або керівнику самого заводу, або колишнім першим особам у державі. »;

- «... ми стали свідками, як державні гроші слухняно почали перекидати у фінансові струмочки, які живили Сім'ю. »;

Ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні даних позовних вимог. В решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2016 року та 14 червня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою приватного підприємства «Україна молода»; справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Турбоатом» до приватного підприємства «Україна молода», ОСОБА_2 про захист ділової репутації, спростування поширеної недостовірної інформації призначено до судового розгляду.

Постановою Верховного Суду від 21 березня 2018 року (том ІІ а.с. 64-69) касаційну скаргу приватного підприємства «Україна молода» задоволено частково, рішення апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В суді апеляційної інстанції представник АТ «ТУРБОАТОМ» - Гарагуля В.Г. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, з підстав, викладених у ній.

Представники Приватного підприємства «Україна молода» та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були неодноразово повідомлені належним чином, а тому колегія суддів вважала за можливе відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи представника скаржника, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що вказані твердження негативно оцінюють підприємницьку діяльність позивача, що суттєво може вплинути на його ділову репутацію, а також порушують вимоги статті 62 Конституції України.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вимогам статті 263 ЦПК України, з огляду на таке.

Перевіряючи обставини справи, апеляційним судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в мережі Інтернет на www.umoloda.kiev.ua та у щоденній інформаційно-політичній газеті «Україна молода», що належить відповідачу ПП «Україна молода», у виданні НОМЕР_1 була опублікована стаття під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_3». Автором статті є відповідач ОСОБА_2, який має творчий псевдонім ОСОБА_2. У вказаній статті містились вислови, зокрема:

- «Кабмін і Фонд держмайна часів ОСОБА_3 створили ... схему, за якою ... вивели 2,6 млрд. гривень із харківського заводу «Турбоатом»,

- «Весь ланцюжок із виведення грошей працював із 2008 по 2014 рік. Але найефективніше красти вдавалося з 2010 року.»;

- «Відтак на підприємстві розпочалася масштабна корупція. За попередніми даними на ВАТ «Турбоатом» привласнили на свою користь та на користь третіх осіб, пов'язаних із ПАТ «Мегабанк», за попередніми даними - 2 млрд. 666 млн. 2 тис. гривень...»;

- «Фактів розкрадань виявлено чимало... розплутують випадок злочинної діяльності службових осіб «Турбоатома», які вчинили змову з керівництвом ТОВ «Інкла - Київ». Як наслідок - заволодіння коштами підприємства в особливо великих розмірах»;

- «Утім свої зобов'язання перед «Турбоатомом» замовник виконав лише на 47,4 млн. гривень. Решту ж грошей - тобто, саме ці 30 млн. - перерахували фірмам, які мають явні ознаки фіктивності...»;

- «...змова керівництва «Турбоатома» з керівництвом ТОВ «Мегаполіс Інвест» ... Як наслідок, «Турбоатом» переплатив компаньйону 22 млн. гривень.»;

- якщо би Фонд держмайна контролював роботу «Турбоатома», як це було раніше до 2010 року, такі зловживання були б у принципі неможливі»;

- «...купував «Турбоатом» явно задорогий товар і в «Дніпропетровському інженерно- технічному центрі». Відтак вдалося вивести на сторону ще 16,8 млн. гривень...»;

- «Адже всі обігові кошти, які надходили на рахунки ВАТ, замість того, аби їх направляти на розвиток виробництва, оновлення основних фондів, пошук технологій тощо - насправді зберігали та безконтрольно використовували у своїх інтересах комерційні банки. ... Усі вони, як встановили правоохоронці, підпорядковані або керівнику самого заводу, або колишнім першим особам у державі.»;

- «Це дозволяло банківським установам «крутити» коштами ВАТ на власний розсуд. Ситуація, яка була би вкрай невигідною для будь - якої виробничої структури, в цьому випадку тільки грала на руку керівництву «Турбоатому».. адже таким чином директор ОСОБА_9 віддав гроші у користування де факто банкіру ... ОСОБА_9...»;

- «Не існує також гарантій щодо їх повернення, розміщення тощо. І знову ж таки, на перший погляд, дивина: підприємство укладає вкрай невигідні для себе угоди з банком.»;

- «.. .так «необачно» працював топ-менеджмент «Турбоатома»...»;

- «...лише через безпідставне розміщення грошових коштів у АТ АК «Базіс» ми з вами втратили 135 млн. гривень.»;

- «топ-менеджмент.... організовуючи корупційні схеми, не просто не намагався їх прикрити, а й не потурбувався про власну легітимність»;

- «При цьому окремі положення статуту не відповідають вимогам Закону України «Про акціонерні товариства». Зокрема, що стосується повноваження дирекції.»;

- «збори акціонерів, на яких було обрано ОСОБА_9, провели незаконно»;

- «власник Мегабанку зайняв посаду керівника «Турбоатома» незаконно...»;

- «Феміда - добровільно чи після спроб із нею домовитись намагалася закрити очі на беззаконня у Турбоатомі»;

- «...ми стали свідками, як державні гроші слухняно почали перекидати у фінансові струмочки, які живили Сім 'ю.»;

- «...окрім «прокрутки» грошей у власних банках, було виявлено ще й багато інших зловживань. Наприклад, без проведення тендерних процедур закупили кілька автомобілів, вартістю 50 тис. доларів. Також провели дорогі ремонти кабінетів дирекції, причому, проводили ці роботи структури, афільовані з «Мегабанком».

Перш за все колегія суддів звертає увагу на конституційні положення про свободу думки і слова (ст.34 Конституції України). Свобода слова і свобода друку, гарантовані громадянам Конституцією, означають право висловлювання думок і переконань, пошуку, вибору, одержання і поширення інформації та ідей у будь-яких формах, включаючи пресу та інші засоби масової інформації.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканість її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

А отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить, зокрема, її ділову репутацію.

Беручи до уваги зазначені законодавчі положення, суд при вирішенні справ про захист ділової репутації повинен забезпечити баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на недоторканість ділової репутації, судовим захистом цього права, з іншого боку.

Верховний Суд України в постанові Пленуму № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив, що під діловою репутацією юридичної особи, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Також, у вказаній Постанові роз'яснено, що негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Отже, ряд тверджень, що мали місце у статті, на думку суду першої інстанції, не стосуються позивача та є припущенням автора, оціночними судженнями автора, а саме:

- «Фактів розкрадань виявлено чимало... розплутують випадок злочинної діяльності службових осіб «Турбоатома», які вчинили змову з керівництвом ТОВ «Інкла - Київ». Як наслідок - заволодіння коштами підприємства в особливо великих розмірах»;

- якщо би Фонд держмайна конпцюлював роботу «Турбоатома», як це було раніше до 2010 року, такі зловживання були б у принципі неможливі»;

- «Це дозволяло банківським установам «крутити» коштами ВАТ на власний розсуд. Ситуація, яка була би вкрай невигідною для будь - якої виробничої структури, в цьому випадку тільки грала на руку керівництву «Турбоатому».. адже таким чином директор ОСОБА_9 віддав гроші у користування де факто банкіру ... ОСОБА_9...»;

- «Не існує також гарантій щодо їх повернення, розміщення тощо. І знову ж таки, на перший погляд, дивина: підприємство укладає вкрай невигідні для себе угоди з банком.»;

- «..так «необачно» працював топ-менеджмент «Турбоатома»...»;

- «топ-менеджмент.... організовуючи корупційні схеми, не просто не намагався їх прикрити, а й не потурбувався про власну легітимність»;

- «збори акціонерів, на яких було обрано ОСОБА_9, провели незаконно»;

- «власник Мегабанку зайняв посаду керівника «Турбоатома» незаконно;

- «Феміда - добровільно чи після спроб із нею домовитись намагалася закрити очі на беззаконня у Турбоатомі...».

Колегія суддів погоджується з тим, що із вказаних тверджень не вбачається, що інформація носить переважно оціночний характер, а тому вважати вказану інформацію негативною, такою що порушує права позивача не вбачається підстав.

Крім того, відповідач в апеляційній скарзі наголошує на тому, що оскаржує рішення лише в частині задоволених позовних вимог.

Як вірно вказав суд першої інстанції, в деяких з тверджень автор наводить припущення, а також дає оцінку діям керівництва позивача. Це, зокрема, твердження:

«якщо би Фонд держмайна контролював роботу «Турбоатома», як це було раніше до 2010 року, такі зловживання були б у принципі неможливі»;

«Не існує також гарантій щодо їх повернення, розміщення тощо. І знову ж таки, на перший погляд, дивина: підприємство укладає вкрай невигідні для себе угоди з банком.»,

Так, відповідно до ч. 2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Разом з тим, твердження: «Адже всі обігові кошти, які надходили на рахунки ВАТ, замість того, аби їх направляти на розвиток виробництва, оновлення основних фондів, пошук технологій тощо - насправді зберігали та безконтрольно використовували у своїх інтересах комерційні банки. ... Усі вони, як встановили правоохоронці, підпорядковані або керівнику самого заводу, або колишнім першим особам у державі», яка визнана судом недостовірною інформацією також містить певну оцінку фактів і недоліків роботи позивача щодо напрямків використання коштів, а інформація щодо використання цих коштів фактично є інформацією, що не є негативною відносно особи позивача, так як вказується на використання іншими особами.

Як у наведеному формулюванні, так і інших частинах статті автором робиться посилання на правоохоронні органи.

Матеріали даної справи місять копію листа Генеральної прокуратури міста Києва від 18 листопада 2014 року № 17/1/2-32786-14, в якому повідомляється про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000056, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за фактом привласнення та розтрати майна ВАТ «Турбоатом» за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та заволодіння чужим майном, ухилення від сплати податків службовими особами ПП «Інкла-Київ», в особливо великих розмірах, за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191. ч. 3 ст. 212 КК України».

Проте, вказаний лист не містить жодної іншої інформації, яка б відповідала інформації, що є предметом спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 302 ЦК України фізична особа, яка поширила інформацію, отриману з офіційних джерел (інформація від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо), не зобов'язана перевіряти її достовірність та не несе відповідальності в разі її спростування. Фізична особа, яка поширює інформацію отриману з офіційних джерел, зобов'язана робити посилання на таке джерело.

Згідно ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» редакція, журналісти не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо вони є, зокрема: дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб'єктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб; дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього.

Тобто, підставою для звільнення від відповідальності є поширення офіційної інформації, навіть в разі встановлення недостовірності розповсюдженої інформації. Проте вказана обставина не була доведена в ході розгляду справи стороною відповідача.

Посилання на те, що неможливість журналіста/ЗМІ отримати безумовне офіційне підтвердження достовірності певної інформації не може перешкоджати у її опублікуванні ґрунтуються на висновках Європейського суду з прав людини у справі «Фрессоз і Руар проти Франції», а також у справі «Торгейр Торгейрсон проти Ісландії». Проте, Європейський суд з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» у п. 46 також зазначив, що ст.10 Конвенції захищає право журналістів розголошувати інформацію, яка становить громадський інтерес, за умови, що вони діють сумлінно та використовують перевірену фактичну базу; та надають «достовірну та точну» інформацію, як того вимагає журналістська етика. За пунктом 2 статті 10 Конвенції свобода вираження поглядів пов'язана з «обов'язками та відповідальністю», які застосовуються до засобів масової інформації навіть щодо питань великого суспільного значення.

Повідомлення новин, засноване на інтерв'ю або відтворенні висловлювань інших осіб, відредагованих чи ні, становить один з найбільш важливих засобів, за допомогою яких преса може відігравати свою важливу роль «сторожового пса суспільства» (див., наприклад, рішення у справі «The Observer and The Guardian v. the United Kingdom»). У таких справах слід розрізняти ситуації, коли такі висловлювання належали журналісту, і коли були цитатою висловлювання іншої особи, оскільки покарання журналіста за участь у розповсюдженні висловлювань інших осіб буде суттєво заважати пресі сприяти обговоренню питань суспільного значення та неповинно розглядатись, якщо для іншого немає винятково вагомих причин (див. рішення у справі «Педерсен і Баадсгаард проти Данії», зазначене вище, п.77; рішення у справі «Торгейр Торгейрсон проти Ісландії (Thorgeir Thorgeirson v. Iceland»), п. 65, Series A, no. 239; і рішення у справі «Джерсільд проти Данії», зазначене вище, п. 35).

Даних які підтверджували б наявність інтерв'ю з посадовими особами правоохоронних органів, чи інше джерело походження інформації, як офіційної, матеріали справи не містять. А отже вказані доводи та посилання сторони відповідача є безпідставними. З цих же підстав не можуть бути не визнані недостовірною інформація, яка хоча і містить посилання на певне джерело, проте доказів цього суду представлено не було. Це зокрема інформація:

«Відтак на підприємстві розпочалася масштабна корупція. «За попередніми даними на ВАТ «Турбоатом» привласнили на свою користь та на користь третіх осіб, пов'язаних із ПАТ «Мегабанк», за попередніми даними - 2 млрд. 666 млн. 2 тис. гривень», - йдеться у документах»

«Депутат ОСОБА_6, який свого часу намагався привідкрити завісу над корупційними схемами в «Турбоатомі», стверджував: окрім «прокрутки» грошей у власних банках, було виявлено ще й багато інших зловживань. Наприклад, без проведення тендерних процедур закупили кілька автомобілів, вартістю 50 тис. доларів. Також провели дорогі ремонти кабінетів дирекції, причому, проводили ці роботи структури, афільовані з «Мегабанком».

Міститься посилання на слідчих і перед твердженням «При цьому окремі положення статуту не відповідають вимогам Закону України «Про акціонерні товариства». Зокрема, що стосується повноваження дирекції». Проте, оскільки це посилання міститься в попередньому реченні, воно сприймається до нього, до того ж як вже вказано вище офіційність інформації не підтверджена. А отже інформація про незаконність статуту позивача, викладене у формі твердження, даних про її достовірність суду надано не було.

Крім того, що стосується інформації «... окрім, «прокрутки» грошей у власних банках, було виявлено ще й багато інших зловживань. Наприклад, без проведення тендерних процедур закупили кілька автомобілів, вартістю 50 тис. доларів. Також провели дорогі ремонти кабінетів дирекції, причому, проводили ці роботи структури, афільовані з «Мегабанком», то автором даного мовного фрагменту є колишній народний депутат України ОСОБА_6, разом з тим, вказана особа не є стороною у даній справі, питання щодо залучення його до участі у справі судом першої інстанції не вирішувалось (таке клопотання не заявлялось), в той час як суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішувати питання про залучення ОСОБА_6 до участі у даній справі. У зв'язку з наведеним, вищенаведений мовний фрагмент взагалі не може бути об'єктом дослідження у даній справі.

Також, відсутні докази щодо достовірності інформації про змову керівництва «Турбоатома» з керівництвом ТОВ «Мегаполіс Інвест» про завищення цін на певні товари.

Судом першої інстанції залишено поза увагою, що не стосуються особи позивача і наступні твердження:

- «Кабмін і Фонд держмайна часів ОСОБА_3 створили ... схему, за якою ... вивели 2,6 млрд. гривень із харківського заводу «Турбоатом»,

- «Весь ланцюжок із виведення грошей працював із 2008 по 2014 рік. Але найефективніше красти вдавалося з 2010 року.»;

- «Утім свої зобов'язання перед «Турбоатомом» замовник виконав лише на 47,4 млн. гривень. Решту ж грошей - тобто, саме ці 30 млн. - перерахували фірмам, які мають явні ознаки фіктивності... »;

- «... ми стали свідками, як державні гроші слухняно почали перекидати у фінансові струмочки, які живили Сім'ю.»;

А тому вказана інформація не може вважатися недостовірною стосовно особи позивача.

Виходячи з вищевикладеного, висновки суду першої інстанції про визнання недостовірною, такою що принижують ділову репутацію позивача, відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства щодо наступних тверджень:

- «Відтак на підприємстві розпочалася масштабна корупція. За попередніми даними на ВАТ «Турбоатом» привласнили на свою користь та на користь третіх осіб, пов'язаних із ПАТ «Мегабанк», за попередніми даними - 2 млрд. 666 млн. 2 тис. гривень...»;

- «...змова керівництва «Турбоатома» з керівництвом ТОВ «Мегаполіс Інвест» ... Як наслідок, «Турбоатом» переплатив компаньйону 22 млн. гривень.»;

- «...купував «Турбоатом» явно задорогий товар і в «Дніпропетровському інженерно- технічному центрі». Відтак вдалося вивести на сторону ще 16,8 млн. гривень...»;

- «При цьому окремі положення статуту не відповідають вимогам Закону України «Про акціонерні товариства». Зокрема, що стосується повноваження дирекції.»

В цій частині, суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини справи, дав належну оцінку представленим доказам, та правильно вирішив спір по суті, у визначений спосіб, а саме зобов'язати спростувати недостовірну інформацію. Рішення суду першої інстанції в цій частині ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому скасуванню не підлягає.

Проте, як встановлено вище, має місце порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, щодо задоволення позовних вимог про визнання недостовірною, такою, що принижує ділову репутацію Публічного акціонерного товариства «Турбоатом», а також щодо зобов'язання спростування, наступної інформації:

- «Кабмін і Фонд держмайна часів ОСОБА_3 створили ... схему, за якою ... вивели 2,6 млрд. гривень із харківського заводу «Турбоатом»,

- «Весь ланцюжок із виведення грошей працював із 2008 по 2014 рік. Але найефективніше красти вдавалося з 2010 року.»;

- «Утім свої зобов'язання перед «Турбоатомом» замовник виконав лише на 47,4 млн. гривень. Решту ж грошей - тобто, саме цi 30 млн. - перерахували фірмам, які мають явні ознаки фіктивності... »;

- «Адже всі обігові кошти, які надходили на рахунки ВАТ, замість того, аби їх направляти на розвиток виробництва, оновлення основних фондів, пошук технологій тощо - насправді зберігали та безконтрольно використовували у своїх інтересах комерційні банки. ... Усі вони, як встановили правоохоронці, підпорядковані або керівнику самого заводу, або колишнім першим особам у державі. »;

- «... ми стали свідками, як державні гроші слухняно почали перекидати у фінансові струмочки, які живили Сім'ю. ».

- «... окрім, «прокрутки» грошей у власних банках, було виявлено ще й багато інших зловживань. Наприклад, без проведення тендерних процедур закупили кілька автомобілів, вартістю 50 тис. доларів. Також провели дорогі ремонти кабінетів дирекції, причому, проводили ці роботи структури, афільовані з «Мегабанком».

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Виходячи зі змісту п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367-368, 371, 374, 376, 381-384, 389-390 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Україна молода» - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 лютого 2016 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання недостовірною, такою, що принижує ділову репутацію Акціонерного товариства «ТУРБОАТОМ», а також щодо зобов'язання спростування, наступної інформації:

- «Кабмін і Фонд держмайна часів ОСОБА_3 створили ... схему, за якою ... вивели 2,6 млрд. гривень із харківського заводу «Турбоатом»;

- «Весь ланцюжок із виведення грошей працював із 2008 по 2014 рік. Але найефективніше красти вдавалося з 2010 року.»;

- «Утім свої зобов'язання перед «Турбоатомом» замовник виконав лише на 47,4 млн. гривень. Решту ж грошей - тобто, саме ці 30 млн. - перерахували фірмам, які мають явні ознаки фіктивності...»;

- «Адже всі обігові кошти, які надходили на рахунки ВАТ, замість того, аби їх направляти на розвиток виробництва, оновлення основних фондів, пошук технологій тощо - насправді зберігали та безконтрольно використовували у своїх інтересах комерційні банки. ... Усі вони, як встановили правоохоронці, підпорядковані або керівнику самого заводу, або колишнім першим особам у державі.»;

- «...ми стали свідками, як державні гроші слухняно почали перекидати у фінансові струмочки, які живили Сім'ю.»;

- «...окрім «прокрутки» грошей у власних банках, було виявлено ще й багато інших зловживань. Наприклад, без проведення тендерних процедур закупили кілька автомобілів, вартістю 50 тис. доларів. Також провели дорогі ремонти кабінетів дирекції, причому, проводили ці роботи структури, афільовані з «Мегабанком».

Ухвалити нове судове рішення у цій частині про відмову в задоволенні позовних вимог.

В решті рішення суду - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: Я.В. Головачов

О.В.Шахова

Повне судове рішення складено 07 червня 2018 року