Справа № 212/3758/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді- Зіміна М. В.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретаря судового засідання- Гавеля Ю.О.,

за участі:

представника заявника ОСОБА_3,

опікуна ОСОБА_4,

недієздатної ОСОБА_5,

лікаря психіатра ОСОБА_6,

прокурора Плющакової Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за заявою виконуючого обовязки головного лікаря Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» ОСОБА_7 про госпіталізацію ОСОБА_5 до психіатричного стаціонару без її згоди,-

В С Т А Н О В И В:

Виконуючий обовязки головного лікаря Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» ОСОБА_7 звернувся до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про госпіталізацію громадянки ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом другої групи за психічним захворюванням безстроково, з діагнозом шизофренія параноїдна форма. Перебуває під наглядом лікаря-психіатра з 17 жовтня 1979 року. Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 1998 року визнана недієздатною та її опікуном призначено дочку ОСОБА_4. ОСОБА_5 неодноразово знаходилась на стаціонарному лікуванні в КПНД, останнє лікування з 20.06.2017 по 20.07.2017. 04.06.2018 року ОСОБА_5 була оглянута лікарсько-консультативною комісією, яка дійшла висновку, що остання потребує лікування лише в умовах стаціонару. Оскільки ОСОБА_5 з причини тяжкого психічного розладу та недієздатності не може надати згоди на госпіталізацію просить госпіталізувати ОСОБА_5 до психіатричного стаціонару без її згоди.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3, підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених в заяві.

Опікун ОСОБА_4 у судовому засіданні просила госпіталізувати свою мати ОСОБА_5 до психіатричного стаціонару для проходження лікування. Пояснила, що через загострення хвороби остання становить небезпеку для себе та оточуючих.

Лікар-психіатр ОСОБА_6 пояснила суду, що вона є лікарем-психіатром, та ОСОБА_5 перебуває у неї під наглядом, пояснила, що вона в складі комісії лікарів-психіатрів оглядала останню 04 червня 2018 року. Зазначила, що остання потребує лікування лише в умовах стаціонару, оскільки через загострення психічного захворювання може спричинити суттєву шкоду своєму здоровю та становить небезпеку для оточуючих.

Недієздатна ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечувала проти госпіталізації до психіатричного закладу для проходження лікування.

Прокурор Плющакова Л.М. в судовому засіданні підтримала подану КЗ «КПНД» ДОР заяву та просила госпіталізувати ОСОБА_5 до психіатричного стаціонару для проходження лікування.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 народилась 01 травня 1946 року, що підтверджується паспортом громадянина України. (а.с.10).

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 1998 року, ОСОБА_5 визнано недієздатною. (а.с.6).

Рішенням виконавчого комітету Тернівської районної ради від 25.12.1998 року за №369/3 призначено ОСОБА_9 опікуном над матірю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про зміну імені, серії І-КИ № 014053 ОСОБА_9, змінила прізвище. Після зміни прізвище змінено на «Гайдукова».(а.с.9)

04 червня 2018 року опікун ОСОБА_5-ОСОБА_4 звернулась до КЗ «КПНД» ДОР» із заявою в якій просила госпіталізувати останню до психіатричного закладу, для проходження лікування у звязку із тим, що психічний стан матері погіршився, вона відмовляється від прийому їжі та ліків та становить небезпеку для себе та оточуючих. (а.с.4)

Згідно висновку ЛКК №477, від 04.06.2018 року комісія лікарів-психіатрів диспансеру оглянула ОСОБА_5 та дійшла до висновку, що остання страждає на тяжке психічне захворювання у вигляді: шизофренії, параноїдної форми, з галюцінаторно-параноїдним синдромом та потребує лікування лише в умовах стаціонару.(а.с.5).

Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» (далі Закон), особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно ч.1 ст. 13 Закону, особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону, госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

Однак, рішенням Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 року, яке є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року N 1489-III. Вказаний такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що «стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, разом із статтями 2, 3 та 4, посідає провідне місце серед основоположних прав, що гарантують фізичну безпеку особи, і тому її важливість є надзвичайною. Її основною метою є запобігання свавільного чи невиправданого позбавлення свободи» (пункт 30 рішення у справі «МакКей проти Сполученого Королівства» від 3 жовтня 2006 року).

У пункті 1 статті 5 Конвенції закріплено підстави для правомірного позбавлення особи свободи відповідно до процедури, встановленої законом, до яких належить і законне затримання психічно хворої особи, а в пункті 4 цієї статті передбачено перевірку законності такого затримання у судовому порядку.

Оскільки ОСОБА_5 страждає психічним захворюванням, у звязку із чим визнана судом недієздатною та не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу, опікун ОСОБА_5-ОСОБА_4, просила госпіталізувати останню до психіатричного закладу, для проходження лікування, враховуючи те, що ОСОБА_5 внаслідок погіршення її психічного стану виявляє безпосередню небезпеку для оточуючих, може спричинити суттєву шкоду своєму здоровю, що підтверджується зібраними у справі доказами, у суду наявні усі підстави для задоволення заяви, та госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 23, 76-83, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 341, 342,430 ЦПК України, ст.ст.13,14 ЗУ «Про психіатричну допомогу», суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву виконуючого обовязки головного лікаря Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» ОСОБА_7 про госпіталізацію ОСОБА_5 до психіатричного стаціонару без її згоди - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_3 до психіатричного закладу- Комунальний заклад «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» у примусовому порядку.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повне рішення складено та підписано 06 червня 2018 року.

Суддя: М. В. Зімін

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2