АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3995/18 Справа № 189/526/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Городнича В.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства Копичай на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2018 року про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю Дружба до Приватного сільськогосподарського підприємства Копичай, ОСОБА_2, третя особа - Державний реєстратор виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування запису в державному реєстрі прав на нерухоме майно та поновлення договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2018 року ТОВ Дружба звернулось до суду першої інстанції із позовною заявою до Приватного сільськогосподарського підприємства Копичай, ОСОБА_2, третя особа - Державний реєстратор виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування запису в державному реєстрі прав на нерухоме майно та поновлення договору оренди земельної ділянки, в межах якого також було подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2018 року заяву ТОВ Дружба про забезпечення позову було задоволено та накладено заборону:

- будь-яким юридичним чи фізичним особам окрім ТОВ Дружба податковий номер 30699144 вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 6,7437 га., кадастровий номер :01:001:0349, яка розташована на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області та належить ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 за № 196 від 20 лютого 2018 року, а саме: користування земельною ділянкою та її обробіток;

- внесення будь-яких змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно земельної ділянки площею 6,7437 га., кадастровий номер :01:001:0349, яка розташована на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області (реєстрація чи перереєстрація права оренди, права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), а також інших речових прав, що може потягнути за собою зміну власника або користувача земельної ділянки площею 6,7437 га., кадастровий номер :01:001:0349.

Не погодившись із такою ухвалою, Приватне сільськогосподарське підприємство Копичай подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ТОВ Копичай про забезпечення заходів позову.

В своїй скарзі апелянт посилається на те, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції порушив основні засади цивільного процесуального законодавства України щодо співмірності позовних вимог із обраними заходами забезпечення позову.

ТОВ Дружба та Державний реєстратор виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, як учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства Копичай не скористались.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно ч. 3 ст. 82 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», переведення судді на посаду судді до іншого суду того самого або нижчого рівня може здійснюватися без конкурсу тільки у випадках реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду, в якому такий суддя обіймає посаду судді.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Тож, до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження та переглядати рішення судів перших інстанцій.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити ТОВ Копичай у задоволенні заяви про забезпечення позову, з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 01 жовтня 2007 року ТОВ «Дружба» строком на 10 років уклало з ОСОБА_4 договір оренди земельної ділянки, площею 6,7437 га., кадастровий номер :01:001:0349, яка розташована на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області.

Вказаний договір оренди земельної ділянки було зареєстровано у Покровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02 листопада 2007 року № 48, факт державної реєстрації здійснено в книзі реєстрації договорів оренди Орлівської сільської ради 08 жовтня 2007 року за №152.

Після смерті орендодавця, спадкоємцем стала ОСОБА_2, яка успадкувала належну ОСОБА_4 земельну ділянку відповідно до свідоцтва про право на спадщину виданого державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 за №196 від 20 лютого 2018 року.

ТОВ Дружба направило ОСОБА_2 листа з пропозицією поновити договір оренди земельної ділянки та разом з листом повідомленням направив проект додаткової угоди.

В подальшому, позивач дізнався, що ОСОБА_2 передала в оренду спірну ділянку Приватному сільськогосподарському підприємству Копичай на підставі договору, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстровий запис №25128299 від 01 березня 2018 року, на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39991696 від 05 березня 2018 року.

Оскільки, відповідно до оспорюваного договору оренди земельної ділянки відповідачі ПСП «Копичай» як орендар земельної ділянки, а також ОСОБА_2 як власник земельної ділянки, матимуть змогу користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою площею 6,7437 га., кадастровий номер :01:001:0349, яка розташована на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, яка на теперішній час фактично перебуває у користуванні та обробітку ТОВ «Дружба» та на земельній ділянці проведено сільськогосподарські роботи, то суд першої інстанції дійшов висновку про доцільність вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії, в тому числі і щодо користування, вказаною земельною ділянкою.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Положеннями ст. ст. 149 153 ЦПК України передбачені підстави, види та порядок забезпечення позову.

Так, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов може бути забезпечено шляхом накладення заборони вчиняти певні дії.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна, зокрема, містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, а, також, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Пунктом 4 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року Про застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Проте, в порушення вказаних норм законодавства України судом першої інстанції було вжито заходи забезпечення позову, які, по-перше, фактично вирішують спір по суті, а, по-друге, чинять перешкоди у здійсненні господарської діяльності, що може призвести до незворотних наслідків, оскільки накладена ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2018 року заборона будь-яким юридичним чи фізичним особам, окрім ТОВ Дружба вчиняти будь-які дії щодо спірної земельної ділянки, розташованої на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, в тому числі користування земельною ділянкою та її обробіток, призведе до неможливості здійснювати апелянту господарську діяльність та отримувати від неї прибуток.

Таким чином, враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що обрані заходи забезпечення позову не є співмірними із позовними вимогами та вирішують спір по суті, що порушує права інших учасників процесу, зокрема Приватного сільськогосподарського підприємства Копичай, яке орендує спірну земельну ділянку та ОСОБА_2, яка є власником спірної нерухомості та орендодавцем, а відтак суперечить положенням ЦПК України, які регулюють вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Тож, керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства Копичай задовольнити.

Ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2018 року про забезпечення позову скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Дружба про забезпечення позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

ОСОБА_6