АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/4888/2018
У Х В А Л А

07 червня 2018 року місто Київ

справа № 757/28275/17-ц

Апеляційний суд міста Києва у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою відповідача Державної казначейської служби України на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Литвинової І.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції відповідач Державна казначейська служба України 10 квітня 2018 року подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 травня 2018 року апеляційну скаргу відповідача Державної казначейської служби України на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме для подачі клопотання про поновлення строку із зазначенням підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року.

05 червня 2018 року на адресу Апеляційного суду міста Києва від відповідача Державної казначейської служби України надійшло клопотання, в якому відповідач просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з протоколу судового засідання від 05 березня 2018 року представник відповідача була присутня у судовому засіданні при проголошенні вступної та резолютивної частини рішення суду (а.с.111-113).

Дати складання повного тексту рішення останній не містить.

Повний текст оскаржуваного рішення представник відповідача Державної казначейської служби України Тимофєєва Т.М. отримала 26 березня 2018 року, що підтверджується розпискою (а.с.121).

Апеляційна скарга Державною казначейською службою України направлена до суду 10 квітня 2018 року.

Виходячи з вищевикладеного та відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України прихожу до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, а тому вважаю, що строк підлягає поновленню.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду Апеляційним судом міста Києва, виходячи з наступного.

В апеляційній скарзі відповідач просить звільнити Державну казначейську службу України від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що Державна казначейська служба України утримується за рахунок державного бюджету, є державним органом з відповідним обсягом фінансування та затвердженим кошторисом для фінансування власної установи. Кошторисні призначення для сплати судового збору на 2018 рік Державній казначейській службі України передбачені, але такі кошти розділені на 12 частин, асигнування на сплату судового збору відкриваються помісячно.

Вказував, що враховуючи кількість справ, що потребують оскарженню при здійсненні функцій із захисту інтересів держави, Казначейство не має змоги своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату судового збору, а тому вважає, що Державна казначейська служба України має бути звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 ст.136 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити їх від оплати.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати цивільних справах» роз'яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку з цим обставини, пов'язані з великою кількістю справ, що потребують оскарженню Казначейством при здійсненні функцій із захисту інтересів держави, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати Державну казначейську службу України.

Оскільки, Законом України «Про судовий збір» Державна казначейська служба України позбавлена пільг щодо несплати судового збору, а статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність учасників судового процесу перед законом і судом, то неможливість сплати судового збору, у зв'язку з великою кількістю справ, що потребують оскарженню Казначейством при здійсненні функцій із захисту інтересів держави, не може вважатись достатньою підставою для звільнений від сплати судового збору Державну казначейську службу України, а тому вважаю, що підстави для задоволення клопотання відсутні.

Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційна скарга відповідача Державної казначейської служби України на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» зі змінами внесеними Законом України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

У частині 3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до роз'яснень, які викладені в п.10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року подані до суду позовні заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду з позовом просила стягнути з Державного бюджету України на її користь 3% річних за порушення встановленого законом строку перерахування коштів у розмірі 3353,35 грн., інфляційне збільшення суми матеріальної шкоди у розмірі 98755,28 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000 грн.

Тобто позовна заява містила одну вимогу немайнового характеру та вимоги майнового характеру.

При подачі позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1661,09 грн.

Виходячи з вищевикладеного, апелянту необхідно сплатити судовий збір в розмірі 2491,64 грн. на реквізити: одержувач - УДКС у Солом'янському районі міста Києва, Банк одержувач ГУ ДКСУ у м. Києві, розрахунковий рахунок: 0010, МФО банку: 820019 та надати до Апеляційного суду міста Києва оригінал квитанції про оплату судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.127, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Поновити відповідачу Державній казначейській службі України строк на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року.

У задоволенні клопотання відповідача Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року відмовити.

Апеляційну скаргу відповідача Державної казначейської служби України на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Борисова О.В.