Справа № 310/1465/18
РІШЕННЯ

Іменем України

29 травня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Черткової Н.І., за участю секретаря судового засідання Димової Л.В.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Бердянська державна нотаріальна контора Запорізької області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, заінтересована особа: Бердянська державна нотаріальна контора Запорізької області звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на таке.

Заявник вказав, що 21 липня 2017 року померла його мати - ОСОБА_3, після смерті якої він звернувся до Бердянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, як спадкоємець першої черги, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 21.02.2018 року Бердянською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на квартиру №68 по вул. Володимира Довганюка (Орджонікідзе), 99 у місті Бердянську Запорізької області.

Право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4

ОСОБА_4 є дідом заявника, батьком його матері - ОСОБА_3

ОСОБА_4 постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. та у наслідок похилого віку та слабкого здоров'я потребував постійного стороннього догляду.

Заявник зазначив, що його матір в 2006 році переїхала на постійне проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, де здійснювала догляд за дідом до самої його смерті, забезпечувала усім необхідним, робила поточний ремонт.

ОСОБА_3 не зареєструвала своє місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

28.03.2008 року ОСОБА_4 помер, а ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після смерті батька- Вакуменка І.К., оскільки на час смерті проживала постійно спільно зі спадкодавцем та від спадщини не відмовилася.

Після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_3 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4 до 2010 року, бо проживати в двокімнатній квартирі за адресою: вул. Франка, 10, кв. .23 в м. Бердянську, де зареєстровано її місце проживання і проживали заявник, його дружина - ОСОБА_5 та їх син -ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 і їй було незручно. Восени 2010 року, ОСОБА_3, будучи інвалідом 2 групи загального захворювання, часто хворіла, не змогла себе самостійно обслуговувати та повернулася жити до заявника, у квартиру за адресою: АДРЕСА_2, де і померла.

23.02.2018 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_7 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 21.07.2017 року матері ОСОБА_3 на квартиру №68, що знаходиться в місті Бердянську Запорізької області по вулиці Володимира Довганюка (колишня вулиця Орджонікідзе) будинок 99, яка належала померлому 28.03.2008 року батьку спадкодавиці ОСОБА_4 Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стала відсутність документів, які підтверджують факт постійного проживання ОСОБА_3 із спадкодавцем ОСОБА_4 на день смерті останнього.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав доводи викладені в заяві, прохав суд заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухав представника заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

21 липня 2017 року померла мати заявника - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.07.2017 р. серія І-ЖС №393432, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири №68 по вул. Володимира Довганюка (до перейменування Орджонікідзе), 99 у місті Бердянську.

Після смерті ОСОБА_3 заявник звернувся до Бердянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину як спадкоємець першої черги, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

21.02.2018 року Бердянською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 302.

23.02.2018 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_7 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 21.07.2017 року матері- Продан ОСОБА_8 на квартиру №68, що знаходиться в місті Бердянську Запорізької області по вулиці Володимира Довганюка (колишня вулиця Орджонікідзе) будинок 99, яка належала померлому 28.03.2008 року батьку спадкодавиці ОСОБА_4. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стала відсутність документів, які підтверджують факт постійного проживання ОСОБА_3 із спадкодавцем ОСОБА_4 на день смерті останнього.

Встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.08.2003 року САА №324049, виданого Управлінням житлового господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_4 є рідним дідом заявника та є батьком ОСОБА_3

Судом встановлено, що ОСОБА_4 постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та унаслідок похилого віку та слабкого здоров'я потребував постійного стороннього догляду.

В 2006 році ОСОБА_3 переїхала на постійне проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, де здійснювала догляд за дідом до самої його смерті, забезпечувала усім необхідним, робила поточний ремонт, зокрема, у січні 2008 року за рахунок власних коштів мати придбала водонагрівач та встановила у квартирі діда для покращення їх житлових умов.

Встановлено, що ОСОБА_3 не зареєструвала своє місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 107210 від 29.03.2008 року ОСОБА_4 помер.

ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4, оскільки на час смерті проживала постійно спільно зі спадкодавцем та від спадщини не відмовилася.

В ході судового розгляду встановлено, що після смерті ОСОБА_4 мати заявника проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4 до 2010 року.

Дані обставини суду підтвердили також і свідки, допитані в судовому засіданні.

Восени 2010 року, ОСОБА_3, будучи інвалідом 2 групи загального захворювання, часто хворіла, не змогла себе самостійно обслуговувати та повернулася жити до заявника, у квартиру за адресою: АДРЕСА_2, де померла.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті , той з подружжя, який його пережив, та батьки. .

Згідно з ч.2ст.1220 Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно з ч.З ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно зі ст. 315 ч. 2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином в судовому засіданні встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_4, який помер 28 березня 2008 року за адресою: АДРЕСА_3.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення його особистих майнових прав, в даному випадку отримання спадщини після смерті ОСОБА_3

Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_2 є обґрунтованою і підлягаючою задоволенню. На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 258,265,315,319 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Бердянська державна нотаріальна контора Запорізької області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, - задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_4, який помер 28 березня 2008 року за адресою: АДРЕСА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обовязковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 08 червня 2018 року.

Суддя: