АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/121/18 Номер провадження 22-ц/786/1123/18Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А. Є. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Хіль Л.М., Гальонкіна С.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Хидир-огли, ОСОБА_4 Алі-кзи про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 Хидир-огли на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 16 березня 2018 року, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження під головуванням судді Гвоздика А.Є., -

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

13 лютого 2018 року ОСОБА_2М звернувся до суду з позовом про стягнення моральної шкоди завданої злочином.

Позовні вимоги вмотивовував тим, що вироком Диканського районного суду Полтавської області, який набрав законної сили 23 січня 2018 року, відповідачі були засудженні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Внаслідок злочинних спільних дій останніх йому були завдані тілесні ушкодження у виді ран м'яких тканин першого пальця лівої кисті та нижньої третини лівого плеча. Також вказує на те, що в результаті неправомірних дій відповідачів його честь та гідність була приниженою, та завдано фізичних та моральних страждань, які обумовлені тим, що він значний час не міг виконувати своїх повсякденних обов'язків по домашньому господарству, до цього часу відчуває біль в лівій ріці, його фізична активність обмежена, постійно страждає головними болями та погіршенням здоров'я загалом.

Окрім цього останній відчуває постійну моральну пригніченість, тривогу, емоційну напругу, нервозність, а також страждає порушенням сну. Вказуючи на те, що йому завдано відповідачами моральну шкоду, яку йому не відшкодовано останніми в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення моральної шкоди з відповідачів в сумі 14 000 грн. , а саме: з кожного відповідача по 7000 грн., а також понесені ним судові витрати на сплату судового здору та витрати на правничу допомогу.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 16 березня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Хидир-огли, ОСОБА_4 Алі-кзи про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 Хидир-огли на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 3500 (три тисячі пятсот) грн. 00 коп..

Стягнуто з ОСОБА_4 Алі-кзи на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 3500 (три тисячі пятсот) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 Хидир-огли на користь ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір в сумі 4400 грн. (чотириста сорок) гривень 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 Алі-кзи на користь ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір в сумі 440 (чоритиста сорок) гривень 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 Хидир-огли на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати на професійну правову допомогу в сумі 750 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 Алі-кзи на користь ОСОБА_2 Миколайовичапонесені ним витрати на професійну правову допомогу в сумі 750 (сімсот пятдесят) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовлено за безпідставністю.

короткий зміст вимог апеляційної скарги :

З даним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_3Х-О. та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необгрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального права.

узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу :

Вказує на те, що позивач не надав жодних документально підтверджених даних погіршення його психічного стану та глибини душевних страждань, цивільний позов про відшкодування моральних збитків в кримінальному провадженні не заявляв.

Також вказує на те, що вирішуючи питання про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, су мав виходити з причин конфлікту, оцінити поведінку сторін у даній ситуації, а також ступінь тяжкості злочину.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

ОСОБА_2 надав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

Судом встановлено, що 21 грудня 2017 року вироком Диканського районного суду Полтавської області, який набрав законної сили 23 січня 2018 року, ОСОБА_3 Хидир-огли, ОСОБА_4 Алі-кзи визнано винними та засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України, за нанесення ОСОБА_2 - позивачу по справі, легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

З матеріалів справи, а саме: вироку суду вбачається, що на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, щодо визначення межі спірної земельної ділянки, відповідач ОСОБА_3, тримаючи у руках дерев'яний черенок на кінці якого була прикріплена металева лопата умисно з силою наніс позивачу декілька ударів металевою частиною лопати в область тулуба зліва та область лівої руки. В цей час відповідач ОСОБА_4 тримаючи в руках дерев'яний черенок від граблів підійшла до позивача ОСОБА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин, умисно з силою нанесла один удар дерев'яним черенком в область лівої кисті. Внаслідок цих протиправних умисних спільних дій відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спричинили позивачу ОСОБА_2 тілесні ушкодження у виді ран м'яких тканин першого пальця лівої кисті та нижньої третини лівого плеча, гематоми м'яких тканин та садна шкіри тулуба зліва та забою синюшності м'яких тканин лівого передпліччя.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

Частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив того, що позивач внаслідок неправомірних дій відповідачів зазнав моральних страждань, оскільки пережив дискомфорт внаслідок нанесених йому тілесних ушкоджень, душевних переживань внаслідок приниження його честі та гідності.

Апеляційний суд, вирішуючи питання обгрунтованості доводів апелянтів, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи. В той же час згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03. 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та вимог ст. 23 ЦК України спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України та чинним законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок.

Також у п. п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року із наступними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду в тій частині, що позивач має права на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок спільних злочинних дій відповідачів.

При визначенні розміру моральної шкоди, місцевий суд вірно звернув увагу на те, що позивач не надав документально підтверджених доказів погіршення його психічного стану та глибини душевних страждань. Окрім цього, суд врахував і дії самого позивача під час виниклої конфліктної ситуації.

З огляду на докази, наявні у матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що районним судом при ухваленні рішення дотримано засади розумності, виваженості та справедливості.

мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга ОСОБА_3Х-О. не містить переконливих доказів у спростування висновків суду першої інстанції, оскільки при ухваленні рішення заперечення щодо причин виникнення конфліктної ситуації, відсутності доказів у підтвердження погіршення психічного стану позивача судом враховані, внаслідок чого позовні вимоги задоволено частково.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Диканського районного суду Полтавської області від 16 березня 2018 року не встановлено.

Підстави для зміни та розподілу судових витрат судом апеляційної інстанції не встановлено.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3Х-О., понесені апелянтом судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 374 ч. 1 п.1, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Хидир-огли - залишити без задоволення.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 16 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення (у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи з дня складення повного судового рішення), шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_5 /підпис/ ОСОБА_6

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1