Справа № 419/794/18
Провадження № 2/419/248/2018
30 травня 2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді - Мартинюка В. Б.,
за участю: секретаря - Московченко О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, третя особа: служба у справах дітей Новоайдарської РДА,-
ОСОБА_2 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, третя особа: служба у справах дітей Новоайдарської РДА.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що заочним рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 16.03.2017 р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Від шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час малолітня дитина мешкає разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні. Відповідач малолітню дитину не відвідує, не виявляє інтерес до його виховання та освіти, не дбає про його здоров`я, фізичний та духовний розвиток, має заборгованість по сплаті аліментів, участі у вихованні дитини не приймає.
На підставі вищенаведеного, ОСОБА_2 просила суд позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.
Відповідач - ОСОБА_1 у жодне судове засідання не з`явився, заяву про розгляд справи у його відсутності суду не надав, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про час та місце розгляду справи, що підтверджується судовим викликом, розміщенним безпосередньо на офіційній сторінці Новоайдарського районного суду веб-порталу судової влади України (а.с. 34).
Представник служби у справах дітей Новоайдарської РДА Труняков Є. С. у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Конвенцію ратифікованоЗаконом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 р.) «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку».
Верховний Суд України у листі від 25 січня 2006 року № 1-5/45 зазначає, що «критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає в разі нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при переданні або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів для дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів». Розумними вважаються строки, що є об'єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Суд приходить до висновку, що відповідач, який повторно не прибув у судове засідання без поважних причин, зловживає своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.
Під зловживанням правом розуміють особливий вид юридично значущої поведінки, яка полягає у соціально шкідливих вчинках суб'єкта права, у використанні недозволених конкретних форм у межах дозволеного законом загального типу поведінки, що суперечить цільовому призначенню права.
Відповідно до 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню за таких підстав.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.
Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.
Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов'язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість.
Судовим розглядом встановлено, що малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8).
Малолітній ОСОБА_3 мешкає разом з матір`ю ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією акту про фактичне проживання від 05.10.2017 р. (а.с.15).
Заочним рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 16.03.2017 р. з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки заробітку, заочне рішення набрало законної сили 26.03.2017 р., проте відповідач аліменти не сплачує у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30.11.2017 р. складає 15 571, 29 грн, що підтверджується копією довідки Новоайдарського РВ ДВС №4415/16.21-31/4 від 29.11.2017 р. (а.с.17).
03.05.2018 р. Новоайдарська районна державна адміністрація надала висновок № 13/1379 про можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 28).
Зі змісту даного висновку встановлено, що ОСОБА_1 життям своєї дитини не цікавиться, за місцем проживання родини не з`являється, матеріальної допомоги не надає, з дитиною не спілкується.
Вказані обставини є підтвердженням того, що відповідач - ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Дитинство в Україні охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1, частина третя статті 5 Сімейного Кодексу України. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, Україна визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухиленні від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Як зауважив Європейський Суд з прав людини ( далі по тексту - ЄСПЛ) у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага.
Статтею 150 СК України, передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Невиконання та ухилення від покладених на батьків обов'язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав, як це передбачено ст. 164 СК України.
З висновку служби у справах дітей Новоайдарської РДА про можливість позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав у відношенні його малолітного сина ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов'язків у відношенні до своєї малолітньої дитини.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач - ОСОБА_1 є батьком малолітньго ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3, де в графі «батько» зазначено «ОСОБА_1» (а.с.8). Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям сина, матеріально його не утримує, не дбає про його здоров'я, культурний та духовний розвиток. Малолітній ОСОБА_3 проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні, відповідач проживає окремо, не займається вихованням дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явився, доказів на спростування доводів позивача не надав, свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.
На підставі ст. ст. 150, 164, 167 СК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263, 265, 280 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, третя особа: служба у справах дітей Новоайдарської РДА - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Луганська, батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Надіслати копію рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , подану протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Головуючий: В. Б. Мартинюк