Справа № 199/1941/18
(2/199/1543/18)
РІШЕННЯ

Іменем України

04.06.2018 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретаря судового засідання Перетятько А.В.,

за участі учасників справи:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 11.01.2017 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, та подружжя має дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із позивачем. Шлюбно-сімейні відносини між подружжям припинені, відповідач у вихованні дитини участі не приймає, ухиляється від утримання доньки і ніякої матеріальної допомоги на утримання сімї не надає. Позивач на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та не в змозі належним чином утримувати дитину і себе. Відповідач ніяких стягнень по виконавчим листам не сплачує, на утримання непрацездатних членів сімї, родичів, а також інших дітей не має, відповідач має задовільний стан здоровя, працює, а тому може надавати матеріальну допомогу.

В даному позові позивач просить суд про ухвалення рішення про стягнення з відповідача на утримання позивача аліментів у розмірі 2 500,00 грн. щомісяця, починаючи проводити стягнення від дня подання позовної заяви до суду та до досягнення донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років.

У судовому засіданні позивача повністю підтримала позов та просила його задовольнити.

У відповіді на відзив позивач зазначила, що твердження відповідача про його середньомісячний дохід в розмірі 8 000,00 грн. не відповідають дійсності, та їй, як колишній дружині, відомо, що його дохід складає близько 16 000,00 грн. щомісяця і не обмежується однією заробітною платою на основній роботі. Заява відповідача про сплату 1800 грн. орендної плати за помешкання нічим не підтверджена та є вигаданою підставою. Надані відповідачем копії квитанцій про перерахування грошових коштів охоплюють період березня-квітня 2018 року, а до цього відповідач жодним чином не допомагав своїй дитині. Твердження відповідача про знаходження на його утриманні непрацездатної матері не відповідає дійсності, так як його мати отримує пенсію, та не відповідач, а держава турбується про її утримання.

Запропонована відповідачем сума аліментів в розмірі 500 грн., на думку позивача, є, на переконання позивача, знущанням, добре розуміючи, що вона вимушена сидіти вдома по догляду за його ж дитиною і немає реальності можливості заробляти на своє утримання.

Позивач наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач позов визнав частково та просив суд задовольнити позовні вимоги, стягнувши з нього аліменти на утримання дружини у розмірі 500,00 грн.

У відповідному відзиві відповідач звертав увагу на те, що він розуміє свій обовязок сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку та не має наміру від нього ухилятися, але сплата аліментів у розмірі 2 500,00 грн. від його доходу є для нього непосильною. Так, його середньомісячна заробітна плата складає 8000 грн., з них він сплачує 1 800,00 грн. за оренду квартири, в якій проживає разом із цивільною дружиною та її неповнолітньою донькою. Крім того, він сплачує за комунальні платежі та аліменти у тримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 2 500,00 грн. Відповідач зазначив, що між ним та позивачем була усна домовленість про добровільну сплату ним аліментів на дитину у розмірі 2500 грн., які він сплачував справно без затримки, будь-які забаганки позивача, що стосувались дитини, а саме купівлі продуктів та іграшок, він виконував, а тому вимога позивача про стягнення аліментів взагалі є надуманою та передчасною. Відповідач вказав, що позивачем не надано доказів про її особистий дохід, що унеможливлює побачити її реальний фінансовий стан, також зазначив, що на його утриманні є непрацездатна матір, яка не отримує ніякого доходу, тому вважав за доцільним стягнення з нього аліментів на утримання дружини у розмірі 500 грн.

Заслухав пояснення сторін та дослідив докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 11.01.2017 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво. Подружжя має малолітню дитину: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-КИ №643210, видане 16.05.2017 Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №687).

Судом в цій справі встановлено, що на даний час малолітня дитина проживає разом із позивачем, яка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років; згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів на утримання податків станом на 23.05.2018 за період з 1 кварталу 2017 року по 1 квартал 2018 року інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня (а.с.26).

Відповідач працює слюсарем з ремонту рухомого складу 3 розряду в Структурному підрозділі «Локомотивне депо Нижньодніпровськ-Вузол» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця та у період з листопада 2017 року по квітень 2018 року йому нарахована заробітна плата, в т.ч. в натуральній формі у розмірі 78304,71 грн., з яких сплачено 1185,36 грн. військового збору та утримано податок із доходів фізичних осіб у розмірі 14 224,38 грн., що підтверджується довідкою до доходи №6044 від 18.05.2018 (а.с. 37).

Правовідносини виникли між учасниками справи із стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення малолітньою дитиною трьохрічного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення ( ч. 2 ст. 80 СК України).

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК).

Доказування не може грунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК ).

На переконання суду позивач виконала обовязок доказування, надав докази у відповідності до ст.ст. 76 80 ЦПК.

Втім, твердження відповідача про те, що він не може сплачувати аліменти у розмірі більшому, ніж 500 грн. з підстав наявності у нього доходу у розмірі 8 000,00 грн., з яких на його утриманні перебуває непрацездатна матір, він сплачує оренду по квартирі, суд не бере до уваги, оскільки вони не підтверджені доказами (ст. 77 та ч. 2 ст. 78 ЦПК), тоді як про дійсний розмір доходу відповідача свідчить довідка з місця роботи відповідача.

Окрім того, щодо витрат відповідача, то на підтвердження наявності договору оренди квартири відповідачем надано «договір оренди квартири з майбутнього» від 01.12.2018, який в розумінні ст. 79 ЦПК України не є достовірним доказом.

Суду не було надано доказів (ст.ст. 76 -80, 81 ЦПК) щодо можливості одержання позивачем утримання від батьків та щодо інших обставин, що мають істотне значення.

Разом з тим, суд, задовольняючи частковопозовні вимоги, погоджується із слушністю доводів позивача щодо її скрутного матеріального становища: позивач не має жодного джерела доходу, не працює, що викликано здійсненням позивачем догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та позивач для забезпечення існування вимушена заставляти до ломбарду свої ювелірні вироби (зазначене підтверджується договором № 10.18.02.165 від 28.02.2018 (а.с.29)), тоді як відповідач працює та отримує дохід.

Таким чином, для суду наявні підстави для присудження аліментів у частці від заробітку (доходу)шляхом часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення аліментів з відповідача на її утримання у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27 березня 2018 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до 04 травня 2020 року.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинен бути стягнутий судовий збір у розмірі 704,80 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Стягнення аліментів у межах платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК.

Керуючись ст.ст. керуючись ст.ст. 12, 13, 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 263, 264, 265, 268, ч. 2 ст. 272, ст. 273, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4), аліменти на утримання дружини - ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Лебедєва-Кумача, буд. 18/2) в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи проводити стягнення з 27 березня 2018 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, трьох років, тобто до 04 травня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4), в дохід держави судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Дата складення повного судового рішення 08 червня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї