Постанова

Іменем України

23 травня 2018 року

м. Київ

справа № 644/745/16-ц

провадження № 61-7962св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

третя особа - Харківська міська рада,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 липня 2017 року у складі судді Черняка В. Г. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 листопада 2017 року у складі суддів: Коваленко І. П., Овсяннікової А. І., Сащенко І. С.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Харківська міська рада про усунення перешкод у користуванні власністю та знесення самочинно збудованого нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що вона є власником будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_2 на сусідній земельній ділянці, домоволодіння АДРЕСА_2 почав будівництво металевої споруди, що на її думку, є станцією технічного обслуговування автомобілів. Будівництво здійснювалось на межі з її земельною ділянкою на відстані одного метра від її будинку. Вважала, що споруда небезпечна для її життя та членів її сім'ї, оскільки дах споруди має значний кут нахилу і спрямований на її земельну ділянку прямо під вікна будинку. У зимовий час таке розташування даху призводе до падіння снігу та льоду, вода, яка під час опадів стікає з даху прямо під її будинок та на огорожу призводе до їх руйнації, що також є небезпечним для оточуючих.

У зв'язку з цим, просила суд усунути перешкоди в користуванні майном шляхом знесення самочинно збудованого нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2. Провести знесення самовільно побудованого нерухомого майна за кошти відповідача.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 липня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 листопада 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення судів мотивовано тим, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді коли використано усі передбачені законодавством заходи; при проведенні експертизи питання про можливість усунення встановлених порушень іншим шляхом, зокрема шляхом перебудови, не вирішувалось, також частина встановлених експертом порушень була відповідачем усунута. При цьому апеляційний суд вказав, що положення статті 376 ЦК України передбачає можливість знесення самочинного будівництва за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування. За весь час з початку будівництва по теперішній час відповідачу не було направлено жодного припису від компетентних органів щодо порушення порядку та умов зведення споруди на земельній ділянці, яка належить йому.

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася із касаційною, у якій просила скасувати оскаржені судові рішення та направити справу на новий судовий розгляд. Касаційна скарга мотивована тим, що судом проігноровано висновки комплексної судової будівельно-технічної та пожежно-технічної експертизи. Оскільки суд спростовує тільки одне положення висновку експерта, а інші, зокрема, щодо пожежної загрози ігнорує.

У березні 2018 року Харківська міська рада подала відзив на касаційну скаргу, у якому просила прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке б не порушувало права та інтереси сторін та третіх осіб. Вказувала, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством заходи. Оскільки частина встановлених експертом порушень відповідачем усунута, суди зробили обґрунтований висновок про відмову у задоволенні позову.

У квітні 2018 року ОСОБА_2 подав до суду відзив на касаційну скаргу, у якому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін, указував, що експертом вказано у висновку експертизи визначення способу усунення порушених норм ДНБ відповідачем без зносу споруди та поновлення, таким чином порушеного права позивача.

Колегія суддів приймає частково аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, на підставі договорів купівлі-продажу від 30 та 31 липня 2013 року, посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Коссе Л. М. Згідно технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_2, на території вказаного домоволодіння знаходиться навіс Літ. «Ж».

Європейський суд з прав людини вказує, що принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (MALA v. UKRAINE, № 4436/07, § 48, ЄСПЛ, від 03 липня 2014 року).

У частині першій статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу шляхом, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення.

За змістом частини першої статті 391 власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Тобто, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Згідно частини першої статті 57 Кодексу цивільного захисту України виробничі, жилі, інші будівлі та споруди, обладнання, транспортні засоби, що вводяться в дію чи експлуатацію після завершення будівництва, реконструкції або технічного переоснащення, а також технологічні процеси та продукція повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з пожежної безпеки.

У висновку комплексної судової будівельно-технічної та пожежно-технічної експертизи від 30 листопада 2016 року № 5679/5946 вказано, що навіс для господарчих потреб, який розташований на земельній ділянці АДРЕСА_2, не відповідає вимогам п. 3.25* ДБН 360-92** щодо відстані від стійок навісу до межі із суміжною земельною ділянкою та протипожежних відстаней між спорудами окремих земельних ділянок. А також не відповідає вимогам п. 4.5 ДБН В.2.6-14-97 щодо улаштування системи відведення атмосферних опадів з покрівлі навісу. При зведенні споруди (навіс для господарчих потреб) на земельній ділянці АДРЕСА_2, забудовником, не дотримано вимоги п. 3.25* ДБН 360-92** щодо відстані від стійок навісу до межі із суміжною земельною ділянкою та протипожежних відстаней між спорудами окремих земельних ділянок. Розташування споруди (навісу для господарчих потреб) не відповідає вимогам щодо протипожежної відстані між окремими спорудами, що в свою чергу може сприяти виникненню умов для швидкого поширення полум'я під час пожежі на сусідні будівлі і споруди.

Згідно висновку комплексної судової будівельно-технічної та пожежно-технічної експертизи від 30 листопада 2016 року № 5679/5946 висновку навіс, розташований на земельній ділянці АДРЕСА_2, за своїми конструктивними матеріалами відноситься до ІІІ ступені вогнестійкості, тому відстань між будівлями на земельних ділянках АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 повинна бути не менше ніж 10 метрів.

Крім того, на стадії апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 на підтвердження своїх вимог подала до суду технічний звіт від жовтня 2017 року відповідно до якого спірна нежитлова будівля не може бути збережена в даному виді і підлягає демонтажу, копію відповіді Індустріального районного відділу м. Харкова Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області згідно якого між будинком літ. «А-2» розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та надвірною спорудою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 не витримані протипожежні відстані відповідно до діючих вимог п. 1 додатку 3.1 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та копію відповіді Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 19 травня 2017 року відповідно до якого відсутня інформація щодо зареєстрованих документів стосовно спірного об'єкта.

Згідно з частинами першою та другою статті 303 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення до суду апеляційної інстанції) під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Разом з тим, при розгляді апеляційної скарги апеляційний суд обмежився посиланнями на те, що проведенні експертизи питання про можливість усунення встановлених порушень іншим шляхом, зокрема шляхом перебудови, не вирішувалось. При цьому, не перевірив доводів позивача щодо недотримання протипожежної відстані та не дослідив наданих позивачем нових доказів на обґрунтування своїх доводів.

Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.

Таким чином, доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржені рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права (частина третя статті 411 ЦПК України). Це унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу задовольнити частково, оскаржену ухвала апеляційного суду, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 листопада 2017 року скасувати

Передати справу № 644/745/16-ц на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) 638,40 грн судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.М. Коротун

В.І. Крат