Провадження № 2-о/752/545/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31.05.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Павлюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Голосіївський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

у травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася у суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В останній просить суд встановити факт народження дитини ОСОБА_2, чоловічої статі, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження - м. Луганськ Луганської області.

В обґрунтування заяви зазначила про те, що вона, знаходячись на тимчасово окупованій території України в м. Луганськ Луганської області, народила сина. Отримати документи, що підтверджують факт народження за зразками законодавства України, здійснити реєстрацію факту народження дитини та отримати відповідне свідоцтво про народження на території м. Луганськ не надається можливим.

Зазначає, що вона зверталася у Голосіївський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо реєстрації народження дитини, але у зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів, наданих державними органами на території тимчасово окупованої території, не підконтрольній Україні, їй було відмовлено у реєстрації народження дитини.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Так, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 в м. Луганськ Луганської області ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина.

Зазначена обставина підтверджуться даними лікарського свідоцтва про народження № 770, виданого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно п. 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, свідоцтво про народження (форма № 103/у), форма якого затверджена Наказом Міністерства охорони здоров»я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024, видається установою охорони здоров»я незалежно від підпорядкування і форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза установою охорони здоров»я державна реєстрація народження робиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувальної установи (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров»я України 25.10.2006 р. № 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 08 серпня 2006 року за № 1150/13024, і укладення про підтвердження факту народження дитини поза установою охорони здоров»я за формою, встановленою додатком 3 до порядку підтвердження факту народження дитини поза установою охорони здоров»я, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2013 р. № 9.

Згідно п. 4 ч. 4 ст. 13 Закону за відсутності документу установи охорон здоров»я або медичної консультаційної комісії, підтверджувальний факт народження, основою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану, є рішення суду про встановлення факту народження.

Разом з тим, згідно ст. 1 вказаного Закону тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Україна зобов'язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв'язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 5 Закону).

Звернення в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику, оскільки 26 травня 2018 року року Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві було відмовлено заявнику у проведенні реєстрації народження дитини, у зв"язку з тим, що вона не підтвердила належним чином факт народження дитини, пред"явивши документ, який не відповідає вимогам наказу Міністерства охорони здоров"я України № 545 від 08 серпня 2006 року "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті".

Отже, враховуючи положення вищевказаних положень закону, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_1, остання є такою, що знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому, на думку суду, підлягає задоволенню, оскільки оцінені судом докази дають підстави для встановлення факту народження дитини, ОСОБА_2, чоловічої статі, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження - м. Луганськ Луганської області Україна, мати дитини - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Луганськ, громадянка України.

У графі "відомості про батька" в свідоцтві про народження записати прізвище, громадянство батька, за прізвищем, громадянством матері і вказати таке його власне ім"я та по батькові: ОСОБА_3, громадянин України (відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258 - 259, 263-268, 315-317 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт народження дитини, ОСОБА_2, чоловічої статі, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження - м. Луганськ Луганської області Україна, мати дитини - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Луганськ, громадянка України.

У графі "відомості про батька" в свідоцтві про народження записати прізвище, громадянство батька, за прізвищем, громадянством матері і вказати таке його власне ім"я та по батькові: ОСОБА_3, громадянин України (відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України).

Допустити негайне виконання рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя