ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
провадження № 2/753/1552/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"11" травня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Заболотній Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-тя особи: служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,
Позивач, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 07.06.2008 року позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Стахановського міського суду Луганської області від 30.09.2009 року стягнуто із ОСОБА_3 аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Стахановського міського суду Луганської області від 29.11.2010 року шлюб між подружжям розірвано. Позивач вказує, що відносин з відповідачем не підтримує, на даний час дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач на даний час свої батьківські обов'язки не виконує, про стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток своєї доньки не піклується, участі в її вихованні не бере, кошти на утримання дитини не надає та має заборгованість по сплаті аліментів. Зазначає, що відповідач ухиляється від виховання дитини, нехтує своїми батьківськими обов'язками, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з позовом та просила позбавити батьківських прав ОСОБА_3. Крім того позивач зазначає, що внаслідок переїзду до м. Києва як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території з дитиною збільшились витрати на утримання доньки, у зв'язку із чим вона просить суд змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 2 000 грн. щомісячно на утримання дитини.
19.12.2017 року судом було задоволено заяву представника позивача ОСОБА_5 про виклик свідків.
В судовому засіданні, призначеному на 11.05.2018 року позивач та представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив.
Представник третьої особи, ОСОБА_6 в судовому засіданні, призначеному на 11.05.2018 року надала суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав.
Відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що з 07.06.2008 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13,14.)
Рішенням Стахановського міського суду Луганської області від 30.09.2009 року стягнуто із ОСОБА_3 аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с.37)

Рішенням Стахановського міського суду Луганської області від 29.11.2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. (а.с.36)

Як вбачається із матеріалів справи, на даний час дитина проживає з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, (а.с.16,17,18) та знаходиться на її утриманні.

Згідно копії довідки-розрахунку №1002/16.2-34 виданої 07.07.2017 року Алчевським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, на виконанні Алчевського МВ ДВС ГТУЮ у Луганській області знаходиться виконавчий лист № 2-2029 від 30.09.2009 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. За період з 01.01.2011 р. по 01.07.2017 р. за відповідачем утворилась заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 27 528 грн. 20 коп. (а.с.25)

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов'язані: піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.

За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до п. 2 частини 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Таким чином, обов'язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає.

Водночас Пленум Верховного Суду України в п. 15 зазначеної вище постанови роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, пояснили, що з 2012 року батько дитини ОСОБА_3 нічим не допомагає своїй донці ОСОБА_4.

Згідно висновку Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 26.12.2017 року № 101-14033/03 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено, що з 2009 року батько з дитиною не проживає, зі слів матері, не бере участі у вихованні, розвитку та утриманні дитини. Рішенням Стахановського міського суду Луганської області від 30.09.2009 року з ОСОБА_3 було стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, однак, дане рішення суду не виконується. Заборгованість по аліментам станом на 01.07.2017 р. становить 27 528 грн. 20 коп. Відповідно до довідки гімназії №290 Дарницького району м. Києва батько дитини, ОСОБА_3, до гімназії жодного разу не приходив, батьківські збори не відвідував, успіхами доньки не цікавився. На даний час малолітня ОСОБА_4 разом з матір'ю, проживає за адресою: АДРЕСА_2 При проведенні обстеження житлово-побутових умов проживання дитини встановлено, що для ОСОБА_4 створені належні умови для проживання, відпочинку та розвитку. За даною адресою ОСОБА_2 разом з донькою зареєстровані як тимчасово переміщені особи. ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитині, не турбується про стан її здоров'я. З метою захисту майбутнього та інтересів дитини, на підставі ст. 164 СК України орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Щодо позовної вимоги про зміну розміру аліментів, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, у позивача змінився матеріальний стан, оскільки вона, згідно довідки від 15.08.2016 року № НОМЕР_1 є внутрішньо переміщеною особою, яка разом з дитиною прибули до м. Києва з м. Алчевськ Луганської області, у зв'язку із чим матеріальне становище позивачки погіршилося.

Суд проаналізувавши докази досліджені в ході слухання справи, вважає що матеріальне становище позивачки погіршилося, що є підставою для часткового задоволення позову шляхом збільшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з виплат у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно до 1/2 частини всіх його доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані положення закону не містять можливості зміни способу вже призначених судом аліментів з стягнення частки на тверду грошову сумму і навпаки, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України , доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Будь-яких заперечень по суті позовних вимог Відповідачем суду не надано.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 165, 180, 192 СК України, ст. ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268, 280-289 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Нижній Тагіл, Свердловської області, Російської Федерації, громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_3 батьківських прав щодо його малолітньої дитини: доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки м. Алчевськ, Луганської області.

Копію рішення направити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві для внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 за №918, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського районного управління юстиції Луганської області 21.10.2008 року, щодо позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_3 відносно доньки ОСОБА_4.

Збільшити розмір стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини: доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 з 1/4 частини всіх його доходів щомісяця, визначений рішенням Стаханівського міського суду Луганської області від 30.09.2009 року, до 1/2 частини всіх його доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.08.2017 року і до досягнення нею повноліття, в решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору в частині вимог майнового характеру.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 640 грн. судового збору в частині вимог немайнового характеру.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а учаснику справи, якому не було вручене повне заочне рішення в день його проголошення - протягом 20 днів з дня вручення його повного тексту заочного рішення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :