Справа № 303/660/18
2/303/712/18
ряд. стат. звіту - 48
РІШЕННЯ

Іменем України

08 червня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Монич В.О.

секретар судових засідань ОСОБА_1

Справа №303/660/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу ,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивує тим, 19 лютого 2015 року між нею (ОСОБА_3В.) та ОСОБА_3 у виконавчому комітеті Кольчинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб. Під час даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка хворіє з діагнозом нейробластомою заочеревного простору і перебуває на постійному лікуванні в м.Київ. Однак, за останній рік вони як сім'я разом не проживають і сімейні обов'язки не виконують і на даний час з відповідачем не проживають, при намаганні вирішити особисті сімейні проблеми результатів не дало. Тому на підставі вищенаведеного вона (ОСОБА_3В.) звертається до суду та просить шлюб зареєстрований між нею та ОСОБА_3 у виконавчому комітеті Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області за актовим записом № 03 - розірвати, визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 з матір'ю за адресою: смт.Кольчино, вул.Фрідяшівська, буд.№72, Мукачівського району та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 гривень, від доходів щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитини повноліття.

Позивач - ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, в матеріалах справи міститься заява, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задоволити.

Відповідач - ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 у судове засідання не зявилися, відзив на позов не подали.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб ОСОБА_5 І-ФМ №121813, виданого виконавчим комітетом Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстровано шлюб 19 лютого 2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №03 (а.с.4).

У сторін по справі, 16 вересня 2015 року народилася донька ОСОБА_4, про що свідчить копія Свідоцтва про народження ОСОБА_5 І-ФМ №332878 виданого виконкомом Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатській області 21 вересня 2015 року (а.с.7).

З копії Виписки з протоколу ЛКК №016/НОЗ наданої Консультативною поліклінікою Обласної дитячої лікарні від 23 березня 2016 року вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 хворіє на діагноз: Нейробластома заочеревного простору (а.с.8), про що також свідчить копія ОСОБА_1 з Історії хвороби ОСОБА_4 наданої відділенням дитячої онкології Національного інституту раку Міністерства охорони здоров'я (а.с.13), копією Медичного висновку № 016/41 від 24 березня 2016 року наданого Мукачівською центральною районною лікарнею (а.с.14).

Відповідно до вимог статті 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається.

Правилами статтей 104 та 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст.112 Сімейного кодексу України).

Відповідно до статті 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Цей обовязок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх змінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно дол законів України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Сімейного кодексу України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім'ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Нормою статті 141 цього Кодексу встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а на підставі частини 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Нормою частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України (із змінами і доповненнями), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти на дитину відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.

Відповідно пункиту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Судом встановлено та знайдено підставність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з ОСОБА_3, оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що шлюб між подружжям існує формально, наданий сторонам строк для примирення позитивних результатів не дав, збереження їх сімї є неможливим, а подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам дитини ОСОБА_4, яка для повного і гармонійного розвитку її особистості повинна рости і виховуватися у атмосфері любові та розумінні.

Також, судом знайдено підставність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка важко хворіє на діагноз: Нейробластома заочеревного простору у твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 грн., яка у свою чергу є виважена, розумна, справедлива і об'єктивна, щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення нею повноліття, оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, яке гарантоване як частиною 2 статті 51 Конституції України,як Сімейним кодексом України, так і частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, це зокрема, виявляється в забезпеченні малолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Тому обов'язок відповідача ОСОБА_3, як батька утримувати та надавати доньці матеріальну допомогу.

На підставі статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу, позивачу по справі ОСОБА_2 залишити прізвище - Ващенко.

Дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати з матір'ю ОСОБА_2.

Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 та держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 258,259, 263-265, 268, 273, 430ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110, 112, 113, 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, у виконавчому комітеті Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області - 19 лютого 2015 року, актовий запис № 03 - розірвати.

Після розірвання шлюбу, позивачу по справі ОСОБА_2 залишити прізвище - Ващенко.

Дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати з матір'ю ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, кв.№17, Мукачівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 лютого 2018 року і до досягнення ним повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, кв.№17, Мукачівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 сплачені судові витрати у розмірі - 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, кв.№17, Мукачівського району Закарпатської області на користь держави судовий збір у розмірі - 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідач - ОСОБА_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, кв.№17, Мукачівського району Закарпатської області.

Головуючий В.О.Монич