693/5/18
2/693/88/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2018 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді - Шимчика Р.В.,

за участю: секретаря - Коломієць С.В.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну порядку та способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну порядку та способу стягнення аліментів.

В обґрунтування свої позовних вимог вказала, що вона ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Жашківським районним судом Черкаської області було задоволено позовні вимоги позивача ОСОБА_1 та прийнято рішення стягувати із ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнуті аліменти відповідач сплачував як хотів на свій розсуд, у звязку з чим у нього виникла заборгованість.

На сьогоднішній день відповідач офіційно не працевлаштований, має випадкові та не задекларовані доходи. Він має можливість слідкувати за своєю зовнішністю, постійно купує новий одяг, має всі модні гаджети, не відмовляє собі у задоволеннях - відвідує кафе, продовжує вживати наркотичні препарати, купує цигарки та спиртні напої.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов'язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.

Дитина постійно проживає з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що має дуже важке матеріальне становище, самостійно намагається забезпечити гідний рівень життя сина. Дитина відвідує дитячий садок, вона постійно купує необхідні зошити для додаткових занять з сином. Для всебічного розвитку малюка необхідно відвідувати спортивні секції, різноманітні гуртки. На превеликий жаль, позивач не має матеріальної можливості здійснити мрії ОСОБА_3. Крім того, дитина часто хворіє вірусними захворюваннями і лікар постійно виписує дорогі медичні препарати, купуючи, які вона вимушена заощаджувати кошти на розвиваючих іграшках. Також, для заспокоєння дитини після рідких зустрічей з батьком і підтримки імунітету педіатр прописав приймати заспокійливі препарати та вітаміни, а позивач не має змоги їх купити, що підтверджується відповідними документами.

У звязку із дуже частими та серйозними захворюваннями сина позивач ОСОБА_1 не має змоги влаштуватися на роботу, оскільки дитина слабка та потребує постійної турботи та особливого догляду. Зважаючи на те, як останнім часом змінилися ціни на ліки, продукти, дитячий одяг та іграшки забезпечити гідний рівень життя дитині неможливо. Цієї суми вистачає тільки на ліки, а інколи і не вистачає. Згідно даних на офіційному сайті Міністерства фінансів України індекс інфляції, або, що є тим же, індекс споживчих цін показник, який характеризує зміни загального рівня цін на товари та послуги, придбані населенням для невиробничого споживання. Індекс інфляції в Україні в листопаді 2017 склав 100,9 %. Тобто на сьогоднішній день розмір аліментів, які позивач має отримувати 770,25 грн. - є мізерно малим.

Крім того, дитина відвідує дитячий садок, потребує постійного оновлення речей, оскільки швидко росте. На всі ці потреби щодень необхідні величезні кошти. ОСОБА_1 має статус малозабезпеченої родини. На її утриманні знаходиться ще донька, батько якої знаходиться невідомо де, не допомагає матеріально і взагалі не цікавиться життям дитини. Як вже було зазначено, позивач не має можливості працювати, оскільки ОСОБА_3 часто хворіє та потребує постійної її присутності. Весь час позивач присвячує дітям, намагається докласти максимум зусиль для того, щоб вони були забезпечені всім необхідним як у матеріальному так і у моральному сенсі.

В свою чергу ОСОБА_2 живе у своє задоволення, він безвідповідальний, його зовсім не цікавить, що їсть його дитина, чи куплені зимові чоботи. На всі спроби позивача донести йому інформацію, що аліменти батько платити зобовязаний, він відповідає, що гарну роботу знайти важко, а важко фізично працювати він не звик і не вважає за потрібне так напружуватися.

Крім того, останнім часом збільшилися ціни на житлово - комунальні послуги.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та - інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ситуація, яка склалася, на думку позивача, не може бути вирішена мирним шляхом, оскільки відповідач людина безвідповідальна, має нерегулярний заробіток, а тому позивач звернулася з позовом до суду та просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 25.03.2015р., з розміру ? частини від заробітку на розмір у твердій грошовій сумі 1500 грн..

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, позовні вимоги не визнав та пояснив, що він в даний час офіційно не працевлаштований, не має стабільного доходу. Наркотичні засоби ніколи не вживав і не вживає. На даний час він сплачує аліменти регулярно та здійснює погашення заборгованість по аліментах за минулі роки. При можливості купує синові речі, продукти харчування, ліки. Але при цьому позивач перешкоджає у спілкуванні з сином, постійно провокує конфлікти. Він не ухиляється від виконання своїх обовязків. Позивач не дає їх виконувати. Все що їй треба - це гроші, щоб вона могла купувати цигарки та алкогольні напої та мати можливість не працювати. Крім того, вказав, що на його утриманні перебуває мама пенсіонерка, якій він також купує ліки та інші засоби першої необхідності. В даний час він безробітний, заробляє собі на життя тимчасовими роботами, які пропонують друзі та знайомі. Збільшення розміру аліментів спричинить лише накопичення заборгованості по сплаті аліментів, оскільки він не має змоги щомісячно сплачувати грошову суму в розмірі 1500 грн.. Позивач постійно прикривається хворобою дитини, оскільки їй вигідно ніде не працювати і отримувати від держави допомогу як матір одиначка та як малозабезпечена сімя.

Суд, вислухавши пояснення сторін справи та дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали спільно без реєстрації шлюбу.

Від спільного проживання в громадянському шлюбі позивач та відповідач мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис про народження № 46, про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії І-СР №220423, яке видано 01.12.2015р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жашківського районного управління юстиції у Черкаській області.

Згідно довідки про склад сімї №11457 від 21.12.2017р., виданої виконавчим комітетом Жашківської міської ради Черкаської області, ОСОБА_1 має слідуючий склад сімї: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

З довідки №5566 від 21 грудня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 отримує допомогу на дитину як одинока мати, яка за останні шість місяців становить 5711 грн. 06 коп.

На підставі довідки №5565 від 21 грудня 2017 року установлено, що ОСОБА_1 отримує соціальну допомогу малозабезпеченим сімям, яка за останні шість місяців складає 12619 грн. 41 коп.

З наданих позивачем копій медичної картки ОСОБА_3 встановлено, що дитина протягом 2016 та 2017 років часто хворіла.

Згідно довідки №30, виданої 21.03.2017р. Жашківською районною лікарнею, установлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, у звязку вторинним імунодефіцитним станом перебував під домашнім доглядом до 22.03.2018р.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 25.03.2015р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 22.03.2013р.н., в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У звязку із змінами, внесеними до Сімейного кодексу України, визначений рішенням суду розмір аліментів на теперішній час є нижчим, ніж встановлено законом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом установлено, що 13 грудня 2017 року рішенням Жашківського районного суду Черкаської області з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість по аліментах в сумі 13998,76 грн. і неустойку (пеню) в сумі 4197,49 грн.

З довідки вих.№70 від 13.03.2018р., виданої виконавчим комітетом Жашківської міської ради Жашківського району Черкаської області вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, відповідно запису №12 у трудовій книжці дійсно не працює з 18.13.2013р. по даний час.

На підставі чеків та квитанцій, наданих відповідачем ОСОБА_2, встановлено, що він купував дитячий одяг, починаючи з 08.12.2017р., кожного місяця сплачує аліменти та заборгованість по їх сплаті за попередній період згідно рішення суду від 25.03.2015 року, розмір яких становить не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, ОСОБА_2 проживає разом з матірю ОСОБА_5, яка є пенсіонеркою та також потребує матеріальної допомоги, що підтверджується копією її пенсійного посвідчення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Згідно із ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши вищевикладені обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази та врахувавши встановлений законом прожитковий мінімум на одну особу, матеріальне становище відповідача ОСОБА_2, зокрема те, що він в даний час офіційно ніде не працює, має тимчасовий нерегулярний заробіток, має на утриманні непрацездатну матір, кожного місяця сплачує аліменти в розмірі ? частини заробітку на утримання сина, погашає заборгованість по аліментах за попередній період, суд приходить до висновку про скрутне матеріальне становище відповідача, і вважає, що зміна способу та розміру стягнення визначених раніше судом аліментів призведе лише до накопичення у відповідача боргів, а тому не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 180-184, 192 СК України, ст.ст.2,4,5,19, ч.ч.1,2 ст.76, ст.77, ч.ч.1,6 ст.81, ч.1, п.2 ч.2 ст.141, ст.ст. 258-259, ч.ч.1,2,5 ст. 263, ст.ст.265, 268, 272-273, 354 Цивільного процесуального України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну порядку та способу стягнення аліментів, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Черкаської області через Жашківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 05 червня 2018 року.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик