Справа № 454/272/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

при секретарі Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся в суд із даним позовом до відповідача ОСОБА_2 в якому вказує, що в 1971р. його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали ордер на вселення в житлову квартиру в АДРЕСА_1 та були зареєстровані у даному житлі. Зазначає, що відразу із народження в 1979р. він був зареєстрований у квартирі батьків, де також із народження, а саме з 1974р. зареєстрований відповідач, а його рідний брат. В 1984 році помер батько позивача ОСОБА_3. На початку 2001р. мама сторін ОСОБА_4 виїхала на постійне місце проживання за кордон і самостійно знялася із реєстрації у квартирі. Відповідно, в квартирі із цього часу залишилися зареєстрованими позивач та його брат. Зазначає, що в 1999р. відповідач одружився, створив сім»ю і переїхав проживати за іншою адресою. Фактично із 1999р. відповідач не проживає у квартирі, на прохання добровільно знятися із реєстрації відмовляється та крім цього не несе жодних витрат щодо утримання квартири. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 зазначив, що позовні вимоги не визнає. З 2015 року між ним та колишньою дружиною розірвано шлюб та з цього часу вони стали проживати окремо. Квартира у якій він є зареєстрований в АДРЕСА_1 є не приватизованою. В свою чергу, житло у якому він зараз проживає по АДРЕСА_2 є власністю дружини. Зазначає, що 09.12.2017р. він раптово захворів, лікувався стаціонарно в неврологічному відділі Сокальської ЦРЛ, а з 15.12.2017р. по 15.01.2018р. стаціонарно в КМК ЛШМД м. Львова, після виписки звідки з 15.01.2018р. по 19.01.2018р. він знаходився в квартирі по АДРЕСА_1. Оскільки стан його здоров»я є важким на прохання дітей, його колишня дружина погодилася взяти його на квартиру по АДРЕСА_2. Власником квартири по АДРЕСА_1 є територіальна громада в особі Сокальської міської ради. Однак у актах про встановлення факту проживання вказано, що власником квартири є його брат ОСОБА_1. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Крім доводів, що зазначені у позовній заяві вказав на те, що відповідач з 1999р. без поважних причин не проживає у квартирі, не несе жодних витрат по її утриманню. Доводи викладені ним у відзиві не відповідають дійсності, оскільки з 1999р. він не проживає у квартирі. Відповідач дійсно хворів, однак до хвороби, а саме грудня 2017р. та в даний час має можливість проживати у квартирі, однак не проживає, оскільки має інше місце проживання. Та крім цього, зазначає, що стан здоров»я відповідача є задовільним, він вільно ходить та керує автомобілем.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причину неявки.

Заслухавши позивача та дослідивши докази в справі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до довідки №383 від 23.01.2018р. наданої КП «Сокальжитилокомунсервіс», встановлено, що ОСОБА_1 дійсно проживає та є зареєстрованим в АДРЕСА_1, в будинку, що належить КП «Сокальжитилокомунсервіс». В квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 - квартиро наймач, ОСОБА_2 - брат квартиронаймача, ОСОБА_5 - син квартиронаймача.

Із дослідженої копії типового договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, укладеного 26.01.2018р. КП «Сокальжитлокомунсервіс» із наймачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_5, встановлено, що його предметом є те, що наймодавець надає наймачу і членам його сім»ї у безстрокове користування житло, а саме квартиру АДРЕСА_1.

Згідно актів про встановлення факту проживання від 14.09.2017р., 17.11.2017р., 22.01.2018р., 14.03.2018р. та 10.05.2018р., складених депутатом Сокальської міської ради Золотоверховою О.Я. в присутності сусідів, проведено обстеження сім»ї ОСОБА_1, що проживає в будинку АДРЕСА_1. Встановлено, що у квартирі зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5. ОСОБА_2 є зареєстрованим у квартирі, однак не проживає.

Відповідно до наданих відповідачем ОСОБА_2 виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, встановлено, що він в період з 15.12.2017р. по 29.12.2017р., а також 29.12.2017р. по 15.01.2018р. перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальній міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги в м. Львів.

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

Під час судового розгляду справи не встановлено підстав, передбачених ст. 71 ЖК України щодо збереження за відповідачем ОСОБА_2 права на користування квартирою АДРЕСА_1, оскільки не проживання його у вказаній квартирі лише у період із 15.12.2017р. по 15.01.2018р. слід вважати поважним, а саме перебування на лікуванні, однак з 1999р. по грудень 2017р. та в даний час відповідач не проживає у квартирі без поважних причин.

Проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що не проживаючи в квартирі АДРЕСА_1, відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні цим житлом, тому його слід визнати таким, що втратив право на користування квартирою, оскільбки він не приймає участі в її утриманні, не сплачує комунальні послуги, що нараховуються з врахуванням його реєстрації, не дбає про житло.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Т. В. Струс