Справа № 196/692/18
№ провадження 2/196/275/2018
06 червня 2018 року смт.Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої - судді Гудим О.М.
за участю секретаря - Шевченко Т.І.
розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,
ОСОБА_1 звернулася з позовом до Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.
В обґрунтування позовних вимог вказала, що 15 травня 2011 року померла тітка її покійного чоловіка - ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії І-КИ №401320 від 18.05.2011 року, виданого відділом державної ресєтрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області), яка постійно проживала з 2004 року до дня її смерті разом з нею в її будинку за адресою: с.Гнатівка вул.Центральна (вул.Корчагіна), 2 Царичанського району Дніпропетровської області.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить:
- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул.Осіння (вул.Жовтнева), 15 с.Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області, який належав померлій на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 06.02.1989 року, записаний в реєстрову книгу №1 за реєстровим №114;
- земельна ділянка, площею 0,25 га, розташована по вул.Осіння (вул.Жовтнева), 15 с.Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області, для обслуговування житлового будинку, госпспоруд, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №073682 від 12.03.2001 року;
- земельна ділянка, площею 0,4794 га, розташована по вул.Осіння (вул.Жовтнева), 15 с.Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області, для ведення особистого підсобного господарства, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №073682 від 12.03.2001 року;
- земельна ділянка, площею 3,5852 га, розташована на території Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №002103.
За життя ОСОБА_2 06.12.2007 року склала заповіт, яким все належне їй майно на день смерті заповіла їй - ОСОБА_1 Заповіт посвідчений секретарем Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №18.
Після смерті ОСОБА_2 спадщину вона прийняла спільним проживанням зі спадкодавцем та навіть оформила свої спадкові права на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За браком коштів на той час дооформити свої спадкові права на житловий будинок і земельні ділянки не мала можливості.
В березні 2018 року вона звернулася до Царичанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте постановою нотаріуса від 12.03.2018 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав не відповідності вимогам законодавства посвідчувального напису в заповіті вчиненого секретарем Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області.
Оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом вона не має можливості отримати, а тому була вимушена звернутися до суду.
Враховуючи вищевикладене та посилаючись на норми ст.ст.1216, 1233, 1268 ЦК України, прохає суд визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.
Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.
Представник відповідача - Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області ОСОБА_4 в підготовче засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав.
Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).
Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За правилами ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
В даному випадку у відкритому судовому засіданні відповідно до норм ч.1 ст.81 ЦПК України встановлено наступне.
15 травня 2011 року померла тітка покійного чоловіка позивача - ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії І-КИ №401320 від 18.05.2011 року, виданого відділом державної ресєтрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області), яка постійно проживала з 2004 року до дня її смерті разом з нею в її будинку за адресою: с.Гнатівка вул.Центральна (вул.Корчагіна), 2 Царичанського району Дніпропетровської області (а.с.19).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить:
- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул.Осіння (вул.Жовтнева), 15 с.Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області, який належав померлій на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 06.02.1989 року, записаний в реєстрову книгу №1 за реєстровим №114 (а.с.10);
- земельна ділянка, площею 0,25 га, розташована по вул.Осіння (вул.Жовтнева), 15 с.Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області, для обслуговування житлового будинку, госпспоруд, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №073682 від 12.03.2001 року (а.с.14, 21);
- земельна ділянка, площею 0,4794 га, розташована по вул.Осіння (вул.Жовтнева), 15 с.Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області, для ведення особистого підсобного господарства, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №073682 від 12.03.2001 року (а.с.14, 22);
- земельна ділянка, площею 3,5852 га, розташована на території Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №002103 (а.с.15, 16).
За життя ОСОБА_2 06.12.2007 року склала заповіт, яким все належне їй майно на день смерті заповіла позивачу - ОСОБА_1 Заповіт посвідчений секретарем Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №18 (а.с.8).
Після смерті ОСОБА_2 спадщину позивач прийняла спільним проживанням зі спадкодавцем та навіть оформила свої спадкові права на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За браком коштів на той час дооформити свої спадкові права на житловий будинок і земельні ділянки не мала можливості.
В березні 2018 року позивач звернулася до Царичанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте постановою нотаріуса від 12.03.2018 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав невідповідності вимогам законодавства посвідчувального напису в заповіті вчиненого секретарем Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області (а.с.18).
У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ч.1 ст.1268 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.
Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «ОСОБА_5 Девелопментс ЛТД» та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.
Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).
Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог.
Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності та підстав відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК визначено, що у разі … визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд … в рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при поданні позову, чи про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, не заявляла, тому судовий збір слід залишити за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1223, 1233, 1268 ЦК України, ст.ст.141, 142, 206, 258, 259, 263-265, 268, 354, п.п.15 п.15 ч.1 Перехідних положень Розділ ХІІІ ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, задовольнити в повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності:
- на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул.Осіння (вул.Жовтнева), 15 с.Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 15 травня 2011 року, та якій вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 06.02.1989 року, записаний в реєстрову книгу №1 за реєстровим №114;
- на земельну ділянку, площею 0,25 га, розташовану по вул.Осіння (вул.Жовтнева), 15 с.Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області, для обслуговування житлового будинку, госпспоруд, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 15 травня 2011 року, та якій вказана земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №073682 від 12.03.2001 року;
- на земельну ділянку, площею 0,4794 га, розташовану по вул.Осіння (вул.Жовтнева), 15 с.Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області, для ведення особистого підсобного господарства, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 15 травня 2011 року, та якій вказана земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №073682 від 12.03.2001 року.
Судовий збір залишити за позивачем.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його складення.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Головуюча: О.М.ГУДИМ