Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"29" травня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Чуб Н.С., Красновій І.В., Сіренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом, в якому просить суд: позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем ОСОБА_2 вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2009 року. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 листопада 2013 року шлюб між ними було розірвано. Рішення набрало законної сили. 22 червня 2017 року вона одержала свідоцтво про зміну імені, і її прізвище стало ОСОБА_1 Після розірвання шлюбу син ОСОБА_3 залишився проживати з нею. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 пообіцяв надавати добровільну матеріальну допомогу на виховання сина ОСОБА_3, на протязі 9 місяців з дня розірвання шлюбу добровільної матеріальної допомоги від ОСОБА_2 не надходило, що примусило її звернутися з позовом про стягнення аліментів до суду. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року, справа № 761/23274/14-ц, провадження № 2/761/6671/2014, постановлено про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 08 серпня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу, відповідач ОСОБА_2 жодного разу не бачив сина, не намагався зустрітися з ним, ОСОБА_2 дитиною не цікавиться, від своїх обов'язків по вихованню дитини ухиляється. Починаючи з 08 серпня 2014 року і на даний час аліменти не сплачує, ухиляється від зустрічей для вирішення питання щодо рішення суду про сплату аліментів, що примусило її звернутись до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби в м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Згідно довідки про неотримання аліментів Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби в м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 20 жовтня 2017 року № 2359/14я в період з 08 серпня 2014 року по даний час, аліментів не отримувала, заборгованість станом на 01 жовтня 2017 року становить 76 915,75 гривень. Відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний, духовний, стан і розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в будь-якому обсязі, не виявляє інтересу в будь-якому сенсі його існування, не створює умов для характерного засвоєння внутрішнього світу, свідомо нехтуючи виконанням своїх батьківських обов'язків відносно ОСОБА_3

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року у вказаній справі було відкрито провадження, а ухвалою суду від 28 березня 2018 року було закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив.

Уповноважений представник третьої особи - Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі їхнього представника в судовому засіданні, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, що підтверджується відповідним висновком Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 19 лютого 2018 року № 109/05-40-1702; просить суд винести законне та справедливе рішення, яке не буде суперечити чинного законодавству та інтересам малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, відповідача та представника третьої особи, та за згодою позивача ухвалити заочне рішення.

Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 липня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 (а.с. 8).

Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 листопада 2013 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 16).

В подальшому, відповідно до свідоцтва про зміну імені від 22 червня 2017 року, виданого Шевченківським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, позивач змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с. 18).

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З матеріалів справи вбачається та підтверджується листом-відповіддю Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 10 жовтня 2017 року, позивач ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 05 лютого 2018 року, складеного комісією у складі: головних спеціалістів Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_6 та ОСОБА_7, під час обстеження умови проживання за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено, що житло розміщене на 5 поверсі 9-поверхового будинку, складається з трьох кімнат. Квартира приватизована, загальною площею близько 60 кв.м., дитина зареєстрована за даною адресою. Умови проживання задовільні, є всі комунальні зручності, наявні необхідні предмети побуту та інтер'єру: меблі, побутова техніка, речі особистого вжитку та інше. В помешканні охайно та прибрано. ОСОБА_3 проживає в окремій кімнаті, де є: ліжко, шафа для одягу, комод, письмовий стіл, наявний сезонний одяг та взуття, іграшки, розвиваючі ігри та книжки. Дитина відвідує дитячий садок № 23 Шевченківського району м. Києва, а також відвідує шахову школу «Авангард» та секцію з футболу. За цією адресою проживають: мати - ОСОБА_1, вітчим - ОСОБА_9, бабуся - ОСОБА_10 Мати працює в ТОВ «Рестастафф» директором, дохід в місяць становить близько 15 000 гривень. Допомагає утримувати дитину вітчим. Зі слів ОСОБА_10 (бабуся дитини) відомо, що батько ОСОБА_3 - гр. ОСОБА_2 до сина не приїздить, не бачиться з ним та не спілкується, не цікавиться його життям та здоров'ям.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року, з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 08 серпня 2014 року і до повноліття ОСОБА_3, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17).

02 жовтня 2017 року за вказаним заочним рішенням позивачем було отримано виконавчий лист № 761/23274/14 та пред'явлено останній до виконання до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Згідно довідки про неотримання аліментів від 20 жовтня 2017 року, виданої Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в період часу з 08 серпня 2014 року по 01 жовтня 2017 року згідно виконавчого листа № 761/23274/14, ОСОБА_1 аліментів не отримувала (а.с. 23).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 20 жовтня 2017 року, проведеного Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, заборгованість по виконавчому листу № 761/23274/14 станом на 01 жовтня 2017 року становить 76 915,75 гривень (а.с. 28-29).

Зі змісту висновку Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 04 грудня 2017 року, 08 листопада 2017 року до управління поліції зверталася позивач із заявою про те, що її колишній чоловік гр. ОСОБА_2 відмовляється сплачувати аліменти. В ході виконання матеріалу було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2, з приводу встановлення можливого місця проживання вищезазначеного громадянина. Додаткового, був опитаний гр. ОСОБА_11, проживаючий за адресою: АДРЕСА_3, який повідомив, що проживає за даною адресою протягом тривалого часу, проте гр. ОСОБА_2 не знає та можливе його місце перебування не відоме.

Крім того, в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження № 0014940 від 03 листопада 2017 року за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України, порушеного за заявою ОСОБА_1 щодо несплати ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Як вбачається з листа-повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Шевченківського району м. Києва філія № 1 від 12 жовтня 2017 року № 94, дитина ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в закладі з 20 лютого 2012 року. Мати хлопчика належним чином здійснює догляд за дитиною, виконуючи усі рекомендації лікарів по лікуванню та догляду. До медичного закладу під час хвороби та консультативних оглядів дитину супроводжувала ОСОБА_1 (а.с. 11).

Згідно психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, наданої 27 вересня 2017 року спеціалізованою школою-дитсадком «Лісова казка» з поглибленим вивченням іноземних мов, ОСОБА_3 був вихованцем середньої групи дитячого садка «Лісова казка» з 01 вересня 2016 року по 31 травня 2017 року. Хлопчика до закладу приводила та забирала мати ОСОБА_1 Мати завжди цікавилася навчанням та вихованням сина у дитячому садочку, відвідувала всі дитячі свята, вивчала з дитиною вірші та пісні. У ОСОБА_1 були гарні стосунки з працівниками навчального закладу. ОСОБА_3 був завжди охайним та доглянутим. Батько вихованця ОСОБА_3 - ОСОБА_2 ніколи не був присутній у закладі (а.с. 31).

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, наданої 09 жовтня 2017 Дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) № 645 Шевченківського району м. Києві, ОСОБА_3 був вихованцем ДНЗ № 645 з 10 червня 2014 року по 31 травня 2016 року. Вихованням дитини займалася мати ОСОБА_1 Мати завжди приводила та забирала сина, цікавилась його навчанням та вихованням у дитячому садочку, відвідувала всі дитячі свята. Батько ОСОБА_3 - ОСОБА_2 ніколи не був присутній у закладі (а.с. 32).

Відповідно до довідки № 01-34/57 від 28 вересня 2017 року, виданої Дошкільним навчальним закладом (дитячий садок) комбінованого типу № 23 Шевченківського району м. Києва, ОСОБА_3 дійсно відвідує логопедичну групу дошкільного навчального закладу (дитячого садка) комбінованого типу № 23 Шевченківського району за адресою: АДРЕСА_4 з 01 вересня 2017 року по теперішній час. Дитина мешкає разом з мамою, яка приводить та забирає хлопчика з дошкільного навчального закладу. Батько - ОСОБА_2 до ДНЗ не з'являвся (а.с. 30).

Згідно висновку № 163 від 11 грудня 2017 року психологічного обстеження, складеного Міським центром дитини Служби у справах дітей та сім'ї Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), під час психологічного обстеження малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено, що у дитини чітко прослідковується сформований образ сім'ї, де про нього піклуються дорослі та створюють затишне родинне середовище. Потреба хлопчика у наявності об'єкта чоловічої статі є цілком задоволеною, завдяки турботі ОСОБА_9 (громадянський чоловік матері). Визначено високий рівень прив'язаності до матері, до якої хлопчик проявляє почуття любові, радості та щастя; а також бабусі ОСОБА_10 та ОСОБА_14, які задовольняють всі його потреби. У ставленні до батька простежується емоційна відчуженість та байдужість, ОСОБА_3 вважає за батька папу ОСОБА_9. Враховуючи емоційно стабільний стан та повноцінний розвиток особистості ОСОБА_3, відсутність емоційного зв'язку з гр. ОСОБА_2 та будь-яких контактів з ним, вважають, що позбавлення його батьківських прав, в даній ситуації, не матиме травматичного впливу на психічний розвиток ОСОБА_3.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно із висновком Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 19 лютого 2018 року, комісія з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації на своєму засіданні 14 лютого 2018 року (протокол № 4), прийшла до наступних висновків:

Громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з липня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_3. Так, як сімейне життя родини не склалося з серпня 2013 року подружжя почало проживати окремо, перестали вести спільне господарство та бюджет, ОСОБА_3 залишився проживати разом з матір'ю ОСОБА_1 та по теперішній час знаходиться на повному її утриманні та вихованні. В листопаді 2013 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано. З 2014 року громадянин ОСОБА_2 не бачиться з сином та не спілкується з ним, не приймає участі у його вихованні, навчанні, розвитку та утриманні, не цікавиться успіхами та здоров'ям, не турбується про фізичний і духовний розвиток ОСОБА_3, про його харчування, лікування та освіту, не вітає з днем народження та іншими святами. Оскільки громадянин ОСОБА_2 не надавав добровільної матеріальної допомоги на утримання сина, громадянка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києві від 07.10.2014 року з громадянина ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З довідки про неотримання аліментів, виданої Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва від 20.10.2017 р. № 2359/14 вбачається, що ОСОБА_1 не отримувала аліменти з ОСОБА_2 за період 08.08.2014 по 01.10.2017. Відповідно до акту обстеження умов проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, дитині створено належні умови для проживання, повноцінного та всебічного розвитку. Згідно психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. з ДНЗ (ясла-садок) № 645 Шевченківського району м. Києва від 09.10.2017 р. № 66 відомо, що батько дитини ОСОБА_2 ніколи не був присутній у закладі, вихованням дитини займається мати ОСОБА_1, відвідує дитячі свята. З довідки ДНЗ комбінованого типу № 23 Шевченківського району м. Києва від 28.09.2017 № 01-34/57 відомо, що ОСОБА_3 мешкає разом з мамою, яка приводить та забирає хлопчика з дошкільного навчального закладу. Батько - ОСОБА_2 в ДНЗ не з'являвся. У висновку психологічного обстеження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, від 11.12.2017 року № 163, наданого Міським центром дитини ССДС ВО КМР (КМДА) зазначається, що у ставленні до батька у ОСОБА_3 простежується емоційна відчуженість та байдужість, відсутність емоційного зв'язку з ОСОБА_2 та будь-яких контактів з ним, за батька він вважає папу ОСОБА_9. Громадянин ОСОБА_2 запрошувався до Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації для надання пояснення з приводу ухилення ним від виконання батьківських обов'язків відносно сина, але на жаль, запрошення були ним проігноровані. Громадянка ОСОБА_1 належним чином виконує свої батьківські обов'язки: утримує та виховує сина, піклується про стан його здоров'я, навчання та дозвілля, в цьому їй допомагають батьки та цивільний чоловік ОСОБА_9. Громадянин ОСОБА_2 самоусунувся від виховання дитини та нехтує батьківськими обов'язками: не виявляє турботи до свого сина, не цікавиться його особистим життям, здоров'ям, не надає ні моральної, ні матеріальної підтримки, що протирічить принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам статей 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». Враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, надані документи по справі, керуючись інтересами дитини, орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі вищевикладеного, оцінюючі надані суду письмові докази, вбачається, що відповідач не приймає участі у вихованні малолітнього ОСОБА_3, в той час як законодавцем покладено обов'язок щодо виховання дитини на обох з батьків, має заборгованість по сплаті аліментів на його утримання, при цьому відповідач не здійснює будь-яких заходів для налагодження стосунків із сином, що свідчить про його нехтування покладеними на нього правами та обов'язками по відношенню по виховання та утримання власної дитини.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських правпідлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 150, 164 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 2, 10, 76, 77-81, 209, 210, 223, 247, 265, 280, 281, 282, 284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця АР Крим, громадянина України, остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_5, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: