ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6280/18
провадження № 2/753/4724/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали справи за позовом ОСОБА_2 до «ПАТ КБ Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов вказаний позов.

Вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.175 ЦПК України, а саме: конкретно не викладено зміст позовних вимог щодо відсутності в ньому посилання на зміст спірного виконавчого напису; не зазначено повне автентичне найменування відповідача, в тому числі, щодо його організаційно - правової форми, і обгрунтування цього відсутнє; не вказано номеру засобу зв»язку позивача.

Крім того, до Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява про забезпечення позову, проте, з положень ч.5 ст.151 ЦПК України вбачається, що до заяви про забезпечення позову має бути додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі - 352 грн. 40 коп. - згідно з Законом України «Про судовий збір», проте до суду не надано документу та обґрунтування на підтвердження сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, крім того, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення не викладені.

При цьому, згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено залишити без руху звернення з наданням заявнику строку для виправлення недоліків - 10 днів з наступного дня після отримання копії цієї ухвали.

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України: якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Копія вказаної ухвали була отримана ОСОБА_2 особисто 04 травня 2018 року (згідно з наявною в матеріалах справи розпискою), проте у повному обсязі не були усунуті вказані недоліки.

Так, до Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_2 щодо усунення недоліків від 05 травня 2018 року, в якій зокрема позовні вимоги були викладені в іншій редакції, проте ця заява була подана - всупереч вимогам ч.1 ст.177 ЦПК України - без надання її копії для відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Відповідно до положень ч.1 ст.177 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Крім того, заявником не були надані докази щодо сплати судового збору за подання заяви саме про забезпечення позову (яка була подана без пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення), при цьому, суд вважає, що квитанція в якій зазначено про сплату судового збору за позовом ОСОБА_2, а не за подання заяви про забезпечення позову не спростовує вищевказаних висновків суду.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані висновки суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому з положень ч.3 ст.185 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.7 ст.185 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.185 ЦПК України звернення належить повернути.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути заяву про забезпечення позову та позов, ОСОБА_2 до «ПАТ КБ Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя: