_____________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5918/18
Провадження № 2-р/520/23/18
УХВАЛА

про розяснення рішення суду

06.06.2018 року

Київський районний суд м.Одеси, головуючий суддя Куриленко О.М.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про розяснення рішення суду по цивільній справі № 2-300/2010 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл майна та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розподіл майна,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2018 року представник заявника ОСОБА_3 ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, яку в подальшому уточнила та згідно редакції від 06 червня 2018 року просила роз'яснити резолютивну частину рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2010 року по цивільній справі № 2-300/2010 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розподіл спільного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розподіл майна, в частині того чи є (після припинення права спільною часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на домоволодіння № 97 по вул. Костанді в м. Одесі) належна ОСОБА_3 ? частина з надвірними спорудами що складається з приміщень у будинку літ. «А» 1-4, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, загальною площею 70 кв.м., в тому числі житловою - 47,9 кв.м, з надвірних споруд - водопровідна шахта III, частина огорож та мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 0,0337 га в м. Одесі по вул. Костанді, 97 самосійним об'єктом, та роз'яснити, чи припинилося право спільної часткової власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Одеса, вул.. Костанді, 97

В своїй заяві посилається на те, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2010 року у справі № 2-300/2010 набрало законної сили, але на цей час ОСОБА_3 не має можливості розпорядитися майном у вигляді будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 97 на власний розсуд, у зв'язку з тим, що в судовому рішенні не зазначено щодо припинення права спільної часткової власності між Позивачкою та Відповідачем та зазначено, що ОСОБА_3 належить частина житлового будинку, а Відповідачу виділено в окрему одиницю 1/2 частини цього житлового будинку та не вказано чи є 1/2 частина домоволодіння, належна ОСОБА_3, окремим об'єктом після припинення права спільної часткової власності, також не зазначено чи припинилося право спільної часткової власності на земельну ділянку розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Констанді, 97.

Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з вказаною заявою.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Представник заявника ОСОБА_3 ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, наполягала на її задоволенні посилаючись на обставини викладені в ній, вказуючи на те, що право звернутись до суду з заявою про роз`яснення вищезазначеного рішення було роз`яснено їм приватним нотаріусом ОСОБА_5

Заінтересована особа ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України суд розглядає заяву про розяснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про розяснення рішення.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 2-300/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл майна та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розподіл майна.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Костанді, 97 у м. Одесі, що складається з приміщень у будинку під літ А 1-4,2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, загальною площею 70 кв.м., в тому числі житловою 47,9 кв.м., з надвірних споруд - водопровідна шахта ІІІ, ? частина огорож та мостіння. Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину земельної ділянки по вул. Костанді, 97 у м. Одесі, що складає 0, 0337 га, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Позов ОСОБА_4 задоволено частково. Виділено з домоволодіння № 97 по вул. Костанді у м. Одесі в самостійний обєкт нерухомості ? частину, належну ОСОБА_4, що складається з приміщень у будинку літ. А 1-1, 1-2, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, 1-9, погрібу , загальною площею 79,2 кв.м., в тому числі житловою 38,2 кв.м., з надвірних споруд гараж літ. Д, ? частину огорож, мостіння, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0337 га. Визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок загальною площею 79,2 кв.м., в тому числі житловою 38,2 кв.м., з надвірними спорудами у вигляді гаражу літ. Д, огорож, мостіння, що розташовані на земельній ділянці площею, 00337 га по вул. Костанді, 97-А у м. Одесі. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на домоволодіння № 97 по вул. Костанді у м. Одесі і на земельну ділянку площею 0,0674 га по вул. Костанді, 97 у м. Одесі. Зобовязано виконати будівельні роботи у будинку № 97 по вул. Костанді у м. Одесі після отримання відповідного дозволу від органів місцевого самоврядування: ОСОБА_3 розібрати дверні блоки між приміщеннями 1-4,1-9,1-6, закласти пройоми в стінах та перегородках, встановити перемички, обладнати вхідні двері; ОСОБА_4 зробити пройоми в стінах та обладнати вхідні та внутрішні двері у приміщеннях 1-2,1-9, встановити перемички, закласти пройом. У задоволенні інших вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Вказане рішення у визначений законом строк оскаржено не було та набрало законної сили, що відповідає вимогам ст. 273 ЦПК України.

25.06.2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою, в якій просив виправити помилку в рішенні Київського районного суду м. Одеси від 06.10.2010 року по цивільній справі №2-300/2010 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл майна, а саме в резолютивній частині рішення виправити в тому числі житловою 38, 2 кв.м. на в тому числі 47,5 кв.м..

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.09.2014 року було виправлено описку в рішенні Київського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2010 року по справі № 2-300/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл майна та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розподіл майна, вказавши вірно, що житлова площа 1/2 частини домоволодіння № 97 по вул. Костанді у м. Одесі, яка віділена ОСОБА_4 становить 47,5 кв.м.

В подальшому з метою відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Костанді, 97 та земельної ділянки з кадастровим номером :33:011:0121, на якій він розташований, ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5.

Однак, приватним нотаріусом було надано «розяснення, щодо необхідних документів для посвідчення договору відчуження» від 30.05.2018 року № 158/01-16 в яких зазначено, що заявнику необхідно встановити чи припинилось право спільної часткової власності на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: м. Одесі, вул. Костанді, 97 та визначити обєкти права власності на які належить ОСОБА_6 на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 06.10.2010 року, справа № 2-300/2010, після чого вирішити питання чи відповідає реєстрація права власності на житловий будинок та земельну ділянку наданому рішенню.

У звязку з чим приватний нотаріус ОСОБА_5 рекомендувала заявнику звернутись до суду з заявою про розяснення рішення суду.

У відповідності до вимог ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до вимог статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Згідно ст.367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

Отже у відповідності до статті 271 ЦПК роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Підставою для застосування правил даної статті є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в цивільній справі - ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судове рішення у цивільній справі № 14 від 18.12.2009 року зазначено, що розяснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України «Судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України». Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є «обовязковість рішень суду».

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч.1 та ч. 2 ст. 18 ЦПК України).

Також згідно ст. 11 «Про судоустрій України» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиціальність) судових рішень для інших судів, органів прокуратури, слідства, дізнання визначається процесуальним законом.

З огляду на вищевказані вимоги чинного законодавства України, та беручи до уваги той факт, що рішення суду набрало законної сили, суд вважає за необхідним задовольнити заяву ОСОБА_3 та розяснити рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2010 року у справі № 2-300/2010.

Керуючись ст. 271, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про розяснення рішення суду по цивільній справі № 2-300/2010 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл майна та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розподіл майна задовольнити.

Роз'яснити рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2010 року у справі № 2-300/2010 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл майна та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розподіл майна, вказавши що після припинення права спільною часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на домоволодіння № 97 по вул. Костанді в м. Одесі належна ОСОБА_3 ? частина з надвірними спорудами що складається з приміщень у будинку літ. «А» 1-4, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, загальною площею 70 кв.м., в тому числі житловою - 47,9 кв.м, з надвірних споруд - водопровідна шахта III, частина огорож та мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 0,0337 га в м. Одесі по вул. Костанді, 97 є самосійним об'єктом, та роз'яснити, що право спільної часткової власності сторін на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Одеса, вул.. Костанді, 97 припинилося.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси

Суддя Куриленко О. М.