Дата документу 04.06.2018
Справа № 501/2543/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
04 червня 2018 року.
Іллічівський міський суд Одеської області.
Суддя Смирнов В.В.
Секретар Крамський Д.О.
Справа №501/2543/17.
Позивач: Публічне Акціонерне Товариство «УКРСОЦБАНК».
Відповідач: ОСОБА_1.
Відповідач: ОСОБА_2.
Вимоги позивача: стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» заборгованість за кредитним договором №661/Ф03.14/053 від 26.05.2006 р. у розмірі 9 278,48 доларів США., що становить по курсу НБУ на 05.10.2016 року 239 982, 46 грн.(двісті тридцять девять тисяч девятсот вісімдесят дві гривні 46 копійок), та судовий збір у розмірі 14 020,38 грн.(чотири тисячі двадцять гривень 38 копійок),
До суду звернулось ПАТ «УКРСОЦБАНК» з позовом (т.1 а.с.2-3) до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.05.2006 р. між ПАТ «УКРСОЦБАНК» та відповідачем ОСОБА_1був укладений кредитний договір №661/Ф03.14/053 за яким, ОСОБА_1був наданий кредит у розмірі 45 000, 00 доларів США на поточні потреби. В той же час, від 26.05.2006 року між ПАТ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 07-15/556, відповідно якого ОСОБА_2 зобовязався солідарно відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_1 умов договору № 661/Фо3.14/053 від 26.05.2006 року.
Однак, в порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобовязання не виконує, у звязку з чим станом на 05.10.2016 року виникла заборгованість у розмірі 9 278,48 доларів США, яка складається з наступного:
- 6 971,85 доларів США заборгованість за кредитом;
- 2 306,63 доларів США несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок (а.с. 4-6).
У звязку з наведеним позивач ПАТ "Укрсоцбанк" просить суд;
- 6 971,85 доларів США заборгованість за кредитом;
- 2 306,63 доларів США несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (вул.Лазурна)АДРЕСА_1) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (вул.Лазурна)АДРЕСА_1) судові витрати у розмірі 4 020,38 грн. (чотири тисячі двадцять гривень 38 копійок).
Представник позивача ОСОБА_3 надав до суду письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову, просив розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти винесення якого не заперечує (т.4 а.с. 35, 42).
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_4 надавали заперечення на позовну заяву, в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що у матеріалах справи є відповідні докази, причин неявки суду не повідомили, про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за їх відсутність не просили (т.4 а.с. 7-1130, 31, 38, 40, 41).
Згідно ч. 4 ст.223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, у зв'язку з неявкою відповідача за даною цивільною справою, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку.
04 червня 2018 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 26.05.2006 року між відповідачем ПАТ "Укрсоцбанк" та відповідачем ОСОБА_1був укладений кредитний договір №661/Ф03.14/053 за яким, ОСОБА_1був наданий кредит у розмірі 45 000, 00 доларів США на поточні потреби (а.с. 8-10).
Відповідно договору поруки № 07-15/556 від26.05.2006 року укладеногоміж ПАТ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_2, відповідно якого ОСОБА_2 зобовязався солідарно відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_1 умов договору № 661/Фо3.14/053 від 26.05.2006 року (т.4 а.с. 14).
Згідно копії договору про внесення змін № 1 до договору № 661/Фо3.14/053 від 26.05.2006 року було внесено зміни від 04.10.2015 року (т.4, а.с. 11-12).
Відповідно розрахунку станом на 05.10.2016 року виникла заборгованість у розмірі 9 278,48 доларів США, яка складається з наступного:
- 6 971,85 доларів США заборгованість за кредитом;
- 2 306,63 доларів США несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок (т.1 а.с. 4-6).
Відповідно ч. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню.
Відповідно аналізу ВСУ, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
За змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Грошове зобов'язання виражається в грошових одиницях України або в грошовому еквіваленті в іноземній валюті.
Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України). Частина третя статті 533 ЦК України визначає, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Відповідно до частини другої статті 198 ГК України грошові зобов'язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях. Грошові зобов'язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб'єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобов'язань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону.
За пунктом 3.3 статті 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні"гривня, як грошова одиниця України (національна валюта) є єдиним законним платіжним засобом в Україні, приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обмежень на всій території України для проведення переказів.
Відповідно до частини першої статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993 № 15-93 валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобов'язань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України.
Положення частини другої статті 533 ЦК України та частини другої статті 198 ГК України містять однакові за змістом приписи про необхідність виконання грошового зобов'язання між резидентами України виключно у валюті України (валюта платежу), крім випадків отримання стороною цього зобов'язання відповідної ліцензії Національного банку України відповідно до вимог Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю".
Відтак вимоги щодо застосування заходів відповідальності за порушення грошових зобов'язань, визначених в іноземній валюті, мають заявлятися в національній валюті України (гривнях) за офіційним курсом Національного банку України на день заявлення відповідної вимоги (крім випадків, коли стороною зобов'язання, у якому виник спір, одержано відповідну ліцензію Національного банку України). При цьому стягнення інфляційних нарахувань на суму основної заборгованості не є можливим, оскільки індекс інфляції розраховується лише стосовно національної валюти України (гривні).
8.2. Якщо за умовами договору сума платежу, що визначена в іноземній валюті, на день виникнення у відповідача грошового зобов'язання перераховується у гривню і в подальшому на день фактичної сплати коштів згідно з таким перерахунком не змінюється, тобто залишається гривневим, то з моменту перерахунку боржник відповідно до частини другої статті 625 ЦК України зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання даного зобов'язання.
Так, Пленум Верховного Суду України в п. 14 постанови від 18 грудня 2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» (далі постанова Пленуму Верховного Суду України) розяснив, що оскільки згідно з ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня, то при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні (з наведенням розрахунків з переведенням іноземної валюти, яка була предметом позики, в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виплата присуджених коштів має бути конвертована в національну валюту гривню, за курсом НБУ на день здійснення платежу.
Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 7, 10, 12, 19, 76-81, 128, 141, 258, 263-265, 280-283, 352 ЦПК України, ст. ст. 23, 526, 611, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050, 1051 ЦК України, суд,
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
- 36 622,51 доларів США заборгованість за кредитом;
- 6 743,57 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, що становить по курсу НБУ на 05.10.2016 року 239 982, 46 грн.(двісті тридцять девять тисяч девятсот вісімдесят дві гривні 46 копійок).
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (вул.Лазурна)АДРЕСА_1) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (вул.Лазурна)АДРЕСА_2) судові витрати у розмірі 4 020,38 грн. (чотири тисячі двадцять гривень 38 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідач: ОСОБА_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2 (вул.Лазурна)АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1.
Відповідач: ОСОБА_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2 (вул.Лазурна)АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2.
Суддя Іллічівського міського суду
Одеської області ОСОБА_5