Постанова

Іменем України

23 травня 2018 року

м. Київ

справа № 215/2136/13-ц

провадження № 61-3792св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. М., Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року у складі суддів: Братіщєвої Л. А., Грищенко Н. М., Ляховської І. Є.,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2013 року публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго»(далі - ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго»), звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення збитків за необліковану електричну енергію, внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення.

Посилаючись на допущені відповідачем порушення, а саме самовільне підключення до електричних мереж енергопостачання, споживання нею безоплатно електричної енергії, які виявлені під час проведення перевірки контролерами та враховуючи, що відповідачем договір на постачання електричної енергії не укладався, особовий рахунок не відкривався, ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» просило суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь 38 492,44 грн збитків за необліковану електричну енергію за період з 20 листопада 2011 року по 20 листопада 2012 року та витрати на оплату судового збору.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 квітня 2016 року у складі судді Мельника Ю. П. в задоволенні позову ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачем не здійснювалось самовільне підключення до мереж енергопостачання, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 квітня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 38 492,44 грн збитків за не обліковану електричну енергію та 808,33 грн судового збору.

Рішення апеляційного суду мотивоване, тим що відповідач споживає електричну енергію безоплатно та без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією.

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 квітня 2016 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. В порушення норм процесуального права суд апеляційної інстанції всебічно та повно не дослідив наявні у справі докази, не надав оцінку кожному доказу як окремо, так і у їх сукупності, мотивів відхилення наданих відповідачем доказів щодо відсутності факту самовільного підключення будинку до електричних мереж енергопостачання у рішенні не навів, обставини справи не з'ясував.

23 вересня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ поновлено ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року, відкрито касаційне провадження у справі та дану справу витребувано з Тернівського районного суду м. Кривого Рогу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 листопада 2017 року вказану справу призначено до розгляду.

26 січня 2018 року дану справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту першого Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, щокасаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи ОСОБА_4 не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_4 є власником недобудованого житлового будинку АДРЕСА_1 (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27 вересня 2006 року).

Згідно акту від 06 серпня 2010 року працівниками відкритого акціонерного товариства «Кривбасзалізрудком» будинок відповідача підключено до електричних мереж та опломбовано трьохфазний лічильник активної енергії.

Після встановлення лічильника активної енергії та підключення її будинку до електричних мереж, відповідач споживала електричну енергію, що нею не спростовано, договір з енергопостачальником електричної енергії не укладала.

20 листопада 2012 року представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» проведено технічну перевірку за місцем проживання відповідача щодо дотримання правил користування електричною енергією.

Під час проведення перевірки встановлено порушення пункту 48 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - ПКЕЕН), а саме самовільне підключення до електричних мереж енергопостачальника, оскільки договір про користування електричною енергією не укладався, особовий рахунок не відкривався, електрична енергія споживалась без оплати (акт від 20 листопада 2012 року Н № Д 019219).

Відповідно до розрахунку розміру відшкодування збитків та протоколу засідання комісії по розгляду актів про порушення споживачем ПКЕЕН від 11 грудня 2012 грудня № 83 заподіяні збитки за актом від 20 листопада 2012 року Н № Д 019219 складають 38 492,44 грн.

Правовідносини у сфері постачання та споживання електроенергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики для України від 31 липня 1996 року № 28, Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (ПКЕЕН), Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (далі - Методика).

Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Згідно з пунктом 3 ПКЕЕН споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем та постачальником, що розробляється енергопостачальником згідно із Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки.

Споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил є самовільним підключенням (пункт 2 ПКЕЕН).

Розрахунок розміру відшкодування збитків здійснений відповідно до Методики та відповідачем не спростований.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, встановивши, що відповідач безоплатно споживала електричну енергію без укладення з відкритим акціонерним товариством «Кривбасзалізрудком» та з ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» договору про користування електричною енергією, починаючи з часу підключення її будинку до електричних мереж (з 06 серпня 2010 року) та до виникнення спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав, передбачених законом, для задоволення позовних вимог про відшкодування збитків.

Апеляційний суд розглянув дану справу, на підставі встановлених обставин з наданими сторонами доказами, та з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги про відсутність факту самовільного підключення будинку до електричних мереж енергопостачання спростовуються встановленими обставинами, оскільки таких доказів матеріали справи не містять. Самі по собі посилання на зазначені обставини не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанцій при розгляді даної справи неправильно застосовані норми матеріального права чи порушені норми процесуального права.

Інші доводи не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, а лише ґрунтуються на переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судами з додержанням норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване судове рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат

В.П. Курило