Справа №173/338/18
Провадження №2/173/470/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

За участю: представника позивача - прокурора Романової - Утки К.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом Керівника Жовтоводської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі комунального закладу «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня «Дніпропетровської обласної ради» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2018 року до суду звернувся позивач керівник Жовтоводської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі комунального закладу «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня «Дніпропетровської обласної ради» з позовом про відшкодування шкоди, завданої злочином до відповідача ОСОБА_1

15.03.2018 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.03.2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 29.05.2018 року.

Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

У судовому засіданні 25.05.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на користь КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня «Дніпропетровської обласної ради» на відшкодування шкоди, завданої злочином 3040.50 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: необхідність звернення позивача з позовом про відшкодування шкоди, спричиненої злочином в інтересах «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня «Дніпропетровської обласної ради» викликана тим, що відповідно до Статуту закладу, затвердженого рішенням Дніпропетровської обласної ради № 106-6/VІІ від 28.10.2016 року, а саме відповідно до п. 7.1 основним джерелом фінансування ресурсів закладу є бюджетні кошти. Невідшкодування затрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення призводить до ненадходження коштів до бюджету, що порушує інтереси держави, та потребує захисту.

У ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_1, 28.09.2016 року близько 15-00 год., разом із співмешканкою ОСОБА_3 пішли до будинку АДРЕСА_1 по особистим справам, залишивши малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 самого вдома. Повернувшись додому за вищевказаною адресою 28.09.2016 року близько 17-00 год., ОСОБА_1. перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, побачив безлад у кімнаті, який вчинив малолітній ОСОБА_3, та в наслідок раптово виниклого злочинного наміру, спрямованого на завдання малолітньому ОСОБА_3, тілесних ушкоджень, умисно, протиправно наніс ОСОБА_3. не менше п'яти ударів руками по голові, верхнім кінцівкам, спині та сідницям.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_1, потерпілому ОСОБА_3, згідно з висновком експерта від 06.01.2017 року № 02-Е, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток правого передпліччя зі зміщенням уламків, гематом правого передпліччя, які згідно п.п 2.2.1.в «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 відносяться до судньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров'я більш ніж на 21 добу; виявлена при проведенні судово-медичної експертизи закрита тупа черепно-мозкова травма струс головного мозку з множинними ссаднами та гематомами на шкірі обличчя згідно п.п 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я за критерієм тривалості розладу здоров'я понад шести діб, але не більше 21 доби; виявлені при проведенні судово-медичної експертизи гематоми обох плечей, лівого передпліччя, обох стегон, лівої сідниці та лівої поперекової ділянки згідно п.п 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, могли утворитись від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею або при спів ударі об такий (такі).

Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.03.2017 року ОСОБА_1, визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до калькуляції на лікування ОСОБА_3, закладом охорони здоров'я витрачені кошти за 5-ть ліжко днів в сумі 3040.50 грн., - вартість одного ліжко-дня потерпілого -608.10 грн.

Зазначені вище витрати з боку ОСОБА_1, закладу охорони здоров'я до цього часу не відшкодовані, що й стало підставою звернення до суду

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Відповідач ОСОБА_1, будучи належним чином ознайомлений із заявленими позовними вимога, що підтверджується його розпискою, в установлений строк відзиву на позовну заяву не надав, клопотань щодо розгляду справи у режимі відео конференції не заявив.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні позивач звернувся до суду в інтересах комунального закладу «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня «Дніпропетровської обласної ради» виходячи з того, що відповідно до Статуту закладу, затвердженого рішенням Дніпропетровської обласної ради № 106-6/VІІ від 28.10.2016 року, а саме відповідно до п. 7.1 основним джерелом фінансування ресурсів закладу є бюджетні кошти. Невідшкодування затрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення призводить до ненадходження коштів до бюджету, що порушує інтереси держави, та потребує захисту.

Так відповідач ОСОБА_1, вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.03.2017 року визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Вироком суду встановлено, що в результаті умисних дій відповідача, які виразились у нанесенні малолітньому ОСОБА_3. не менше п'яти ударів руками по голові, верхнім кінцівкам, спині та сідницям, потерпілому ОСОБА_3, згідно з висновком експерта від 06.01.2017 року № 02-Е, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток правого передпліччя зі зміщенням уламків, гематом правого передпліччя, які згідно п.п 2.2.1.в «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 відносяться до судньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров'я більш ніж на 21 добу; виявлена при проведенні судово-медичної експертизи закрита тупа черепно-мозкова травма струс головного мозку з множинними ссаднами та гематомами на шкірі обличчя згідно п.п 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я за критерієм тривалості розладу здоров'я понад шести діб, але не більше 21; доби виявлені при проведенні судово-медичної експертизи гематоми обох плечей, лівого передпліччя, обох стегон, лівої сідниці та лівої поперекової ділянки згідно п.п 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, могли утворитись від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею або при спів ударі об такий (такі), що підтверджується вироком суду.

Таким чином вина відповідача у спричиненні потерпілому ОСОБА_3 А тілесних ушкоджень, зазначених вище. є доведеною відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Так як згідно п. 6 ст. 82 ЦПК України - Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до калькуляції КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня «Дніпропетровської обласної ради» на лікування ОСОБА_3, закладом охорони здоров'я витрачені кошти за 5-ть ліжко днів в сумі 340.50 грн., - вартість одного ліжко-дня потерпілого -608.10 грн.

Відповідно до п.8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України - особа, яка вчинила злочин зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07. 1995 року № 11 « ро відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» - Питання про відшкодування витрат н стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного державного бюджету і їх використання, затверджених Постановою Кабінету міністрів україни від 16.07.1993 року № 545. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодування в повному обсязі.

Відповідно до п.2, 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою КМ України від 16.07.1993 року № 545 - сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони

здоров'я або прокурора.

Затрати, які понесені на стаціонарне лікування малолітнього ОСОБА_3, підтверджується довідкою КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня «Дніпропетровської обласної ради» із зазначенням періоду перебування потерпілого на лікування та вартості одного ліжко-дня.

Згідно ухваленого вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.03.2017 року вбачається, що рішення про стягнення з засудженого ОСОБА_1, при ухвалені вироку не розглядались та не вирішувались.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь комунального закладу «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня «Дніпропетровської обласної ради» 3040 (три тисячі сорок) грн., 50 коп. на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину малолітнього ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підялгає стягненню судовий збір в сумі 704 грн., 80 коп., виходячи із суми задоволених позовних вимог

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263- 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом Керівника Жовтоводської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі комунального закладу «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня «Дніпропетровської обласної ради» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої злочином - задовольнити .

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1, відбуває покарання у вигляді позбавлення волі у Бердянській ВК № 77, на користь комунального закладу «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня «Дніпропетровської обласної ради» (. Юридична адреса: м. Дніпро вул. Космічна, 13, розрахунковий рахунок 7421 Банк ГУДКСУ в Дніпропетровській області м. Дніпро МФО 805012), 3040 (три тисячі сорок) грн., 50 коп. на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину малолітнього ОСОБА_3.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ІПН НОМЕР_1, відбуває покарання у вигляді позбавлення волі у Бердянській ВК № 77 судовий збір на користь держави в сумі 704 грн., 80 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 09.06.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 11.06.2018

Оприлюднене: 11.06.2018

Дата набрання законної сили: 10.07.2018