Справа№ 324/455/18
Провадження № 2/324/401/2018

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.04.2018 Пологівський районний суд
Запорізької області
в складі: головуючого судді Іванченка М.В.
при секретарі Кувіка О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Пологи справу за позовом військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,
в с т а н о в и в:
Військовий прокурор Запорізького гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 звернувся до суду із позовом, в якому зазначено, що відповідно до ст.1 Закону України «Про Збройні Сили України», ст. ст. 2. 10 Закону України «Про оборону України», Збройні Сили України це військове формування, на яке покладається оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості. Безпосереднє керівництво Збройними Силами України здійснює Міністерство оборони України, яке відповідно до ст. ст. 3, 4, 6, 7 Закону України «Про Збройні Сили України», ст. ст. 8. 13 Закону України «Про оборону України» та п.1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року №1080, є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, оборони і військового будівництва. Як центральний орган виконавчої влади Міністерство оборони України є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до вимог Закону України «Про Збройні Сили України» організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, об`єднань, з`єднань, військових частин, закладів, установ і організацій. Військова частина НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ) є юридичною особою, має свою печатку, утримується за рахунок коштів державного бюджету, веде відокремлене господарство, мас самостійний кошторис доходів та кодів економічної класифікації видатків, а також відокремлені рахунки в банківських установах. Майно, матеріальне і грошове забезпечення в/ч НОМЕР_1 є державною власністю, яка входить до сфери управління Міністерства оборони України та закріплено за ним на праві оперативного управління. На порушення вимог «Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах і виконання рішень судів у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України №744 від 30.12.2016, Міністерство оборони України, в/ч НОМЕР_1 заходи представницького характеру з питань захисту інтересів держави та відшкодування завданих державі збитків не вживали. На виконання вимог ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» військовою прокуратурою Запорізького гарнізону Південного регіону України повідомлено суб`єкта владних повноважень Міністерство оборони України, а також в/ч НОМЕР_1 про необхідність представництва військовою прокуратурою інтересів держави в особі Міністерства оборони України, в/ч НОМЕР_1 у формі звернення до суду з цим позовом.
На підставі викладеного, розмір шкоди, завданої ОСОБА_2 , державі до відшкодування складає 123034,3грн.
В судове засідання прокурор військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України Кришталевич В.М. подала заяву про підтримання позову та про розгляд справи без участі прокурора.
В судове засідання представник позивача Міністерства оборони України Зінченко С.О., довіреність від 22.11.2017 №220/382/д, подав заяву, в якій просить судове засідання провести без участі представника Міністерства оборони України, позовні вимоги прокурора підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.
В судове засідання представник позивача військової частини НОМЕР_1 Гембач Т.О., довіреність від 09.01.2018 №92, подала заяву, в якій просить справу за позовом військової прокуратури Запорізького гарнізону до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих державі, розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 подав заяву, в якій зазначив, що позов, пред`явлений до нього військовим прокурором Запорізького гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 про відшкодування збитків в сумі 123034,3грн. визнає, просить справу розглянути без його участі.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Таким чином, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у справі матеріалів.
За змістом ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню із наступних підстав.
Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом, в званні старшого солдата, на посаді водія 5 гаубичної артилерійської батареї 2 гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .
Згідно ч. ч. 1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до вимог Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95-ВР, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані зобов`язані бережливо ставитися до довірених їм озброєння, техніки та іншого військового майна, вживати заходів до запобігання шкоді. Особи, які посягають на державну власність, недбало ставляться до озброєння, техніки та іншого військового майна, притягаються до матеріальної відповідальності.
Відповідно до п.2 розділу І Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95-ВР, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Військове майно це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.
Відповідно до п.13 розділу ІІІ Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95-ВР, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.
Згідно із ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Окрім цього, з відповідача належить стягнути на користь військової прокуратури Південного регіону України понесені судові витрати, які складаються із витрат по оплаті судового збору, в сумі 1845,51грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.1166 ЦК України, ст. ст. 21, 203, 215, 387, 393 ЦК України, ст. ст. 11, 12, 13, 81, 133, 141, 223, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 (отримувач: військова частина НОМЕР_1 , ІКЮО 08160298, рах. № НОМЕР_4 в Державній казначейській службі України м.Київ, МФО 820172) грошові кошти в сумі 123034 (сто двадцять три тисячі тридцять чотири)грн. 30коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Пологівський районний суд Запорізької області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: