КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1263/18
Провадження № 2/552/633/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2018 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі - Силка І.О.

За участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, Полтавської міської ради, виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради про визнання права власності на самочинно переплановану квартиру, -

В С Т А Н О В И В:

02.03.2018 року позивачі звернулась до суду із позовом про визнання за ними право приватної, спільної сумісної власності на коридор (1) площею 9,2 кв.м., який є невідємною частиною квартири АДРЕСА_1. Посилались на те, що вони ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі свідоцтва «Про право власності на житло» за №50 від 30.03.1998 року є власниками двокімнатної квартири №64, яка розташована у будинку №86 по вул. Маршала Бірюзова в м.Полтава. Квартира їм належить на праві спільної сумісної власності. На даний час в квартирі зареєстровано та проживає 5-ть осіб, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та двоє малолітніх дітей - ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Будинок, в якому розташована вказана квартира, перебуває на балансі КП Полтавської міської ради «ЖЕО №2». Дана двокімнатна квартира мала загальну площу 46,1 кв.м. і під час передання в експлуатацію складалась з житлової площі 25,5 кв.м., а саме: 1-а кімната (4) площею 11,3 кв.м., 2-а кімната (5) площею 14,20 кв.м., кухні (2) площею 8,1 кв.м., корндору (1) площею 6,0 кв.м., санвузлу (3) площею 3,1 кв.м. З метою поліпшення житлових умов у 2000 році вони за власний рахунок здійснили переобладнання коридору шляхом перенесення стіни зі вхідними дверми ближче до сусідських, тим самим збільшивши площу коридору на 3,2 кв.м. Вказані переобладнання здійснені без дозволу балансоутримувача та власника будинку. З метою узаконення самочинного переобладнання ( перепланування) позивачі звертались до Управління містобудування та архітектури, Департаменту ДАБІ у Полтавській області та отримали відповідь з ДАБІ у Полтавській області про можливість реєстрації вказаного переобладнання квартири тільки за наявності рішення суду з цього питання. Просили визнати за ними право приватної спільної сумісної власності на коридор (1) площею 9,2 кв.м., який є невідємною частиною квартири АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити.

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не зявились, попередньо надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідча ОСОБА_9 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_2, представника позивача-Грубич В.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачі на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.03.1998 року, є власниками квартири 64, по вулиці Маршала Бірюзова, 86 в м. Полтаві.

Згідно довідки № НОМЕР_1 «ЖЕО №2» в квартирі за адресою АДРЕСА_2 зареєстровано та проживає 5-ть осіб, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та двоє малолітніх дітей - ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Будинок, в якому розташована вказана квартира, перебуває на балансі КП Полтавської міської ради «ЖЕО №2».

Дана двокімнатна квартира мала загальну площу 46,1 кв.м. і під час передання в експлуатацію складалась з житлової площі 25,5 кв.м., а саме: 1-а кімната (4) площею 11,3 кв.м., 2-а кімната (5) площею 14,20 кв.м., кухні (2) площею 8,1 кв.м., корндору (1) площею 6,0 кв.м., санвузлу (3) площею 3,1 кв.м.

Встановлено, що з метою поліпшення житлових умов у 2000 році позивачі здійснили переобладнання коридору шляхом перенесення стіни зі вхідними дверми ближче до сусідських, тим самим збільшивши площу коридору на 3,2 кв.м.

Вказані переобладнання здійснені нами без дозволу балансоутримувача та власника будинку.

Встановлено, що після переобладнання за рахунок місць загального користування збільшилась площа коридору на 3,2 кв.м., що на теперішній час складає 9,2 кв.м. коридору і, таким чином, збільшилась загальна площа квартири та у технічному паспорті на квартиру вказані поліпшення житлових умов рахуються як самочинні.

Згідно висновку експертно оціночно-будівельного дослідження квартири №64: проведене перепланування не порушило тривкості та не здійснило руйнації несучих конструкцій будинку, не порушило вимоги протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту. Квартира відповідає вимогам по надійності і безпеці експлуатації;

Відповідно до частини першої статті 382 Цивільного кодексу квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Статтею 152 ЖК України передбачено, що переобладнання і перепланування жилого будинку ( квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, проводяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради.

Позивачі провели реконструкцію належної їм квартири без дозволу виконавчого комітету.

Після проведення перепланування позивачі звертались до виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради та ДАБІ у Полтавській області із заявою про надання дозволу на реєстрацію вказаного перепланування, однак їм було відмовлено, посилаючись на те, що згідно зі статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» закінчені обєкти будівництва потребують прийняття в експлуатацію відповідно до «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13 квітня 2011 року. В той же час, Порядком не передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованих обєктів, а тому, такі обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію після визнання права власності на них у судовому порядку.

Відповідно пункту 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 р. за N 582/5773 не належать до самочинного будівництва: для квартир багатоквартирних житлових будинків, гуртожитків: Пункт 3.2 розділу 3 доповнено новим абзацом згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 404 від 09.08.2012 перепланування, пов'язані зі збільшенням житлової або підсобної площі за рахунок демонтажу або влаштування перегородок без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок за рахунок площ коридорів та допоміжних приміщень.

Відповідно до пункту 7 Постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) не може бути застосовано правила статті 376 ЦК при вирішенні справ за позовами: про визнання права власності на самочинно переобладнані квартири в багатоквартирних будинках різних житлових фондів, оскільки такі правовідносини врегульовано іншими нормами законодавства, зокрема статтею 383 ЦК та відповідними нормами Житлового кодексу України щодо власників квартир. Аналогічна правова позиція викладена 21 грудня 2012 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 152 ЖК України, ст. 263-265 ЦК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 право приватної спільної сумісної власності на коридор (1) площею 9,2 кв.м, який є невід»ємною частиною квартири АДРЕСА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Т.В.Турченко