АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

05 червня 2018 року

м. Харків

справа № 638/16873/17

провадження № 22-ц/790/1885/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Овсяннікової А.І., Коваленко І.П.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Спеціалізованого комунального підприємства «Харківзеленбуд» Харківської міської ради

на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 січня 2018 року

по справі № 638/16873/17 за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованого комунального підприємства «Харківзеленбуд» Харківської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок падіння дерева на автомобіль,-

встановив:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 вернувся до суду з позовом до Спеціалізованого комунального підприємства « Харківзеленбуд» Харківської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої в наслідок падіння дерева на автомобіль.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 15.09. 2017 року приблизно об 14.00 години ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки TOYOTA RAW-4 держ. номерний знак НОМЕР_1, 2016 року випуску, зробив зупинку транспортного засобу в районі будинку № 3 по провулку Самокіша у місті Харкова, коли він відійшов від автомобіля то побачив, що на автомобіль впало дерево, внаслідок чого його було суттєво пошкоджено.

В результаті падіння дерева автомобіль TOYOTA RAW-4 держ. номерний знак НОМЕР_1 отримав значні механічні пошкодження, вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу склав 279067 грн.

Частково збитки компенсовані страховою компанією, в сумі 172500 грн., некомпенсована сума збитків склала 106567 грн.

Просив стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 106567,00 грн., на відшкодування моральної шкоди - 10000 грн. та суму сплаченого судового збору.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 18.01.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з СКП «Харківзеленбуд» ХМР на користь ОСОБА_1 106567 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, та 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду СКП «Харківзеленбуд» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову. При цьому посилається на недоведеність обставин, які мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження місця розташування зелених насаджень, внаслідок падіння яких спричинено шкоду.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення або неправильне застосування норм матеріального права. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що заподіяна позивачеві майнова шкода має бути відшкодована відповідачем, оскільки статутом та діючим законодавством на СКП «Харківзеленбуд» ХМР покладено обов'язок належного догляду за зеленими насадженнями на об'єктах благоустрою комунальної власності.

Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Встановлено, що автомобіль марки TOYOTA RAW-4 держ. номерний знак НОМЕР_1, 2016 року випуску належить на праві власності ОСОБА_1

Згідно висновку від 16.09.2017 року ДОП СДОП ПП Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області по матеріалам ЄО № 33442 від 15.09.2017 року було встановлено, що по вул. Самокіша б.3 в м. Харкові 15.09.2017 року при падінні дерева було пошкоджено автомобіль TOYOTA RAW-4 держ. номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до акту обстеження від 25.10.2017 року КП «Жилкомсервіс», дільниця № 6 встановлено, що 15.09.2017 року сталося падіння гілки з дерева на вказаний вище автомобіль. Вказане дерево розташоване на « червоній лінії» напроти будинку № 3 по вул. Самокіша в м. Харкові. Вказана територія не входить до меж прибудинкової території, яка знаходиться на балансі КП « Жилкомсервіс».

Відповідно до звіту про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 31.10.2017 року вартість збитків склала 279067 грн.

Відповідно до листа ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» від 19.10.2017 року сума збитків частково відшкодована на відповідний розрахунковий рахунок позивача (а.с.11).

Згідно п.п.1-4 ч.1 ст.10 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» (далі-Закон) до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об'єктів благоустрою.

При цьому, у відповідності до ст.12 Закону суб'єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Відповідно до пп. «г» п.1 ч.1 ст.13 Закону до об'єктів благоустрою населених пунктів належать території загального користування: вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки.

Також, пунктом 2 частиною 1 ст.21 Закону визначено, що елементами (частинами) об'єктів благоустрою є: зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Згідно п.5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України за №105 від 10 квітня 2006 року, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: - на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об'єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

За змістом абз. 2, 4. Розділу 15 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, місцеві органи влади визначають уповноважений орган чи/або відповідальних осіб, які б відповідали за розвиток і контроль у сфері зеленого господарства. Для утримання зелених насаджень вивчається вся територія населеного пункту, встановлюються власники чи користувачі цих територій з урахуванням прилеглих територій - відповідальних за їх утримання, безхазяйні території утримуються за рахунок коштів місцевих органів самоврядування.

Підпунктом 7 п. «а» статті 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

З наведеного вбачається, що відповідальність за збереження зелених насаджень і належний їх догляд на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності здійснює балансоутримувач цих об'єктів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно роз'яснень викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача; г) вина.

Відповідно до презумпції завдавача шкоди не позивач повинен доводити вину відповідача у заподіянні шкоди, а відповідач має довести відсутність своєї вини.

Пунктом 6.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 р. № 105 встановлено обов'язок балансоутримувачів проводити інвентаризацію та паспортизацію об'єктів благоустрою, брати участь у роботі комісії з обстеження зелених насаджень з метою їх знесення, тощо.

Аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі (п. 9.1.12 Правил).

Згідно з розділом 12 Правил з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік ? навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об'єктів благоустрою, а при частковому ? лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження місця розташування зелених насаджень, внаслідок падіння яких спричинено шкоду судовою колегією не приймаються.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача надав копію протоколу огляду місця події, складену старшим слідчим ГУНП 15.09.2017 року, в якому вказано місце падіння дерева та описано спричинену від такого падіння шкоду автомобілю.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у зв'язку з неналежним та несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов'язань майно позивача зазнало шкоди внаслідок падіння аварійного дерева.

Згідно із ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Визначаючи розмір моральної шкоди, судом першої інстанції обґрунтовано враховано страждання, яких позивач зазнав у зв'язку з пошкодженням його майна, а тому з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості вірно визначено розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

постановив:

Апеляційну скаргу Спеціалізованого комунального підприємства «Харківзеленбуд» Харківської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06 червня 2018 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко