Постанова

Іменем України

23 травня 2018 року

м. Київ

справа № 589/1237/14-ц

провадження № 61-10953св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення апеляційного суду Сумської області від 30 серпня 2016 року у складі суддів: Околота Г. М., Левченко Т. А. , Собини О. І.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмети іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 30 січня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 43-0011010/ФК-08, за умовами якого позичальник отримав 186000 грн на споживчі потреби зі сплатою 15,1 % річних за користування коштами на строк до 29 січня 2018 року. Відповідно до умов договору, позичальник ОСОБА_1 був зобов'язаний сплачувати платежі за договором у розмірі, порядку та строки, встановлені цим договором та графіком платежів щодо погашення суми кредиту, процентів за користування ним, комісій банку, які надаються позичальнику у зв'язку з укладенням договору.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань 30 січня 2008 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладені іпотечні договори, предметом яких є належні іпотекодавцям квартири. 30 червня 2010 року ПАТ «Дельта Банк» отримав активи та кредитні зобов'язання ТОВ «Укрпромбанк», у тому числі і права вимоги до відповідачів.

Внаслідок невиконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань станом на 04 червня 2015 року утворився борг на загальну суму 120531,46 грн, яку банк просить з нього стягнути, а також у рахунок погашення цього боргу звернути стягнення на предмет іпотеки - квартири відповідачів за іпотечними договорами шляхом їх продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Справа розглядалась неодноразово.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 серпня 2015 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 26 листопада 2015 року рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 серпня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 43-0011010/ФК-08 від 30 січня 2008 року у сумі 120531,38 грн.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 43-0011010/ФК-08 від 30 січня 2008 року у сумі 120531,38 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 43-0011010/Zфкіп-08-1 від 30 січня 2008 року, укладеним з ОСОБА_2, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 115667 грн.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 43-0011010/ФК-08 від 30 січня 2008 року у сумі 120531,38 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 43-0011010/Zфкіп-08-2 від 30 січня 2008 року, укладеним з ОСОБА_3, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 104189 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» з кожного по 1661,06 грн судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції та в дохід держави - по 870,09 грн з кожного.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року рішення апеляційного суду Сумської області від 26 листопада 2015 року скасоване, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 30 серпня 2016 року рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 серпня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 43-0011010/ФК-08 від 30 січня 2008 року у сумі 120531,38 грн.

У задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» 4983,18 грн судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій та в дохід держави 2610,27 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що твердження ОСОБА_1 про не можливість виконання ним зобов'язання за кредитним договором у зв'язку з відсутністю графіка погашення кредиту не обґрунтовані. Здійснивши у грудні 2010 року платіж на рахунки нового кредитора - ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_1 фактично визнав наявність боргу, який не сплачував первісному кредитору - ТОВ «Укрпромбанк». Вартість майна переданого в іпотеку банку, є неспівмірним і значно перевищує суму заборгованості за кредитним договором.

У вересні 2016 року ПАТ «Дельта Банк» подало касаційну скаргу, в якій просило оскаржене рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог банку до ОСОБА_2, ОСОБА_3 скасувати, а позовні вимоги банку в зазначеній частині задовольнити. В іншій частині рішення апеляційного суду залишити без змін.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушені норми процесуального права. Суди при вирішенні справи в повному обсязі не дослідили докази, проігнорували ряд обставин, а саме що: в договорі про іпотеку прямо передбачено продаж предмету іпотеки на прилюдних торгах у випадку порушення зобов'язання з боку боржника; неспівмірність заборгованості з вартістю майна переданого в іпотеку, не є підставою для відмови в позовних вимогах банку.

В іншій частині рішення суду апеляційної інстанції не оскаржується, а тому не переглядається.

Ухвалою Верховного Суду від 07 травня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що 30 січня 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 43-0011010/ФК-08, за умовами якого позичальник отримав 186 000 грн на 120 місяців з датою повернення до 29 січня 2018 року на споживчі потреби.

Для забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_1 30 січня 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір № 43-0011010/Zфкіп-08-1, предметом якого є належна іпотекодавцю двокімнатна квартира АДРЕСА_1, вартість якої сторони визначили у сумі 115 667 грн.

За умовами укладеного з ОСОБА_3 іпотечного договору №43-0011010/Zфкіп-08-2 від 30 січня 2008 року іпотекодавець зобов'язалася відповідати перед ТОВ «Укрпромбанк» за зобов'язаннями позичальника належною їй двокімнатною квартирою АДРЕСА_2, вартість якої визначена сторонами у сумі 104 189 грн.

На підставі укладеного 30 червня 2010 року договору між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрпромбанк» та Національним банком України активи та кредитні зобов'язання ТОВ «Укрпромбанк» передано на користь ПАТ «Дельта Банк».

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань утворилася заборгованість зі сплати кредиту та відсотків, яка станом на 01 липня 2010 року, тобто на момент передачі активів до позивача, склала 145700 грн, що підтверджується актом звірки № 1 фактичної заборгованості позичальників.

За оцінкою проведеною позивачем ПАТ «Дельта Банк» станом на 31 травня 2016 року вартість іпотечного майна склала 409 834 грн та 385 748 грн відповідно, що підтверджено висновком суб'єкта оціночної діяльності і відповідачі в суді апеляційної інстанції під час розгляду справи погодилися з такою оцінкою вартості іпотечного майна.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки апеляційний суд вказав, що розмір простроченої заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 04 червня 2015 року становить 120531,46 грн., з яких 92987,08 грн. заборгованості по тілу кредиту, з них лише 43387,08 грн. простроченої заборгованості за тілом кредиту, та 27544,38 грн. простроченої заборгованості по відсотках. В той час як вартість предмета іпотеки, яка визнана сторонами, а саме вартість двох квартир, які належать іпотекодавцям на праві власності станом на 31 травня 2016 року становить разом 795 582 грн. Таким чином вартість майна, переданого в іпотеку банку значно перевищує суму заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції.

Тлумачення статті 39 Закону України «Про іпотеку» свідчить, що на рівні закону не передбачено такої підстави для відмови в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, як неспівмірність заборгованості за основним зобов'язанням з вартістю майна, переданого в іпотеку в рахунок забезпечення належного його виконання.

Тому апеляційної інстанції зробив передчасний висновок про відмову в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, рішення апеляційного суду Сумської області від 30 серпня 2016 року скасувати в оскарженій частині щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, і направити справу на новий розгляд до апеляційного суду Сумської області.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 30 серпня 2016 року в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, скасувати.

Справу № 589/1237/14-ц направити на новий розгляд до апеляційного суду Сумської області.

З моменту прийняття постанови рішення апеляційного суду Сумської області від 30 серпня 2016 року в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки, втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І.Журавель

В. М.Коротун

В. І. Крат