Справа № 502/452/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Балана М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 20.03.2018 року звернулася до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогою збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 400 гривень на кожну дитину щомісячно, на 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначила, що 20.10.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від цього шлюбу в сторін є спільні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 06.11.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. За рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 27.04.2011 року ОСОБА_2 сплачує на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей в розмірі по 400 гривень щомісячно на кожну дитину. Позивач вказує, що з моменту розірвання шлюбу і до теперішнього часу вона та їх спільні з відповідачем діти дуже рідко спілкуються з ОСОБА_2 через його небажання приймати активну участь у виховані дітей. Вона також зазначає, що фактично відповідач покинув своїх дітей. Діти проживають разом з позивачем, вона опікується ними, забезпечує матеріально і займається їх вихованням, діти повністю перебувають на її утримані. Однак, на теперішній час ОСОБА_1 перебуває в декретній відпустці, має багатодітну родину, тому самостійно утримувати дітей не має змоги. Також, позивач посилається на те, що відповідач за фахом є електромеханіком і неофіційно працює за контрактом з іноземними судноплавними компаніями та має достатній заробіток. Аліментні зобов'язання відповідач виконує в повному обсязі, та заборгованості не має. Однак, позивач вважає, що розмір аліментів, які сплачує відповідач, є недостатнім для нормального утримання та виховання їх дітей, адже на теперішній час він менше, ніж встановлений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Крім того, неповнолітня ОСОБА_3 потребує ортопедичного лікування, на що необхідні грошові кошти, які позивач не в змозі самостійно сплачувати.

31.05.2018 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що з позовними вимогами він не згоден. В ОСОБА_2 на утриманні знаходяться непрацездатна мати, також в нього є родина, яка також потребує утримання. Заборгованість по сплаті аліментів в нього відсутня, відповідач виконував сої зобов'язання вчасно. Крім сплати аліментів він також додатково дає грошові кошти та подарунки дітям, а також, у разі необхідності, іншу матеріальну допомогу. Він згоден сплачувати добровільно по 1000 гривень на кожну дитину щомісяця.

Ухвалою судді від 13.04.2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області 20.10.2006 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрували шлюб 20 жовтня 2006 року, прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_3, про що було складено відповідний актовий запис № 07.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3, батьками якої записані ОСОБА_2 та ОСОБА_6, про що в книзі реєстрації народжень 16.04.2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 09, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим виконавчим комітетом Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області 16.04.2007 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4, батьками якого записані ОСОБА_2 та ОСОБА_6, про що в книзі реєстрації народжень 27.10.2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 30, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим виконавчим комітетом Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області 27.10.2010 року.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 06.11.2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, зареєстрований виконавчим комітетом Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області 20.10.2006 року, було розірвано.

18.06.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_7, про що складено відповідний актовий запис за № 98, що підтверджується свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 від 18.06.2014 року.

Як вбачається з виконавчого листа, виданого 27.04.2011 року Кілійським районним судом Одеської області по цивільній справі № 2-2458/11, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягуються аліменти у розмірі 400 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 12.03.2011 року і до досягнення старшою дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_5, а після цього відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України.

Згідно довідки №104 від 12.03.2018 року, наданої виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає в АДРЕСА_1, і до складу її сім'ї входять: донька -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №117685436 від 20.03.2018 року ОСОБА_2 належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до розрахунку заборгованості державного виконавця Кілійського районного відділу державної служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 20.03.2018 року ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів не має.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_5, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 30.03.2016 року, родина ОСОБА_1 є багатодітною сім'єю.

Відповідно до довідки Кілійської стоматологічної поліклініки від 20.03.2018 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, потребує ортопедичного лікування.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, хворіє на хронічний аденоїдит, герпес вірусну інфекцію та потребує медикаментозного лікування, що підтверджується наданими позивачем медичними довідками та виписками з медичної картки неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Також, при вирішенні питання щодо збільшення розміру аліментів суд має з'ясувати наявність обставин, передбачених як ч.1 ст.192 СК України, так і ч. 1 ст. 182 СК України.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на зазначені положення сімейного законодавства, встановивши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що раніше визначений розмір аліментів в сумі 400 гривень на кожну дитину є дійсно малим та не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дітей.

Однак, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого позивачем розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, а саме в розмірі 1500 гривень щомісячно.

На підставі вищезазначеного суд вважає за необхідне ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, та стягувати з відповідача аліменти на користь позивача, на утримання неповнолітніх: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1200 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12,13,18,81, 141, 263-265, 274 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 15.04.2011 року по справі № 2-2458/11.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 21.10.2028 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок, який зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Одеської області.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан