Провадження № 2/761/5455/2018
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

30 квітня 2018 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Мальцев Д.О., вивчаючи матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

26.04.2018 року на адресу Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Разом з тим, під час вивчення матеріалів вказаної позовної заяви було встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. 175 ЦПК України.

Так, згідно ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відтак, позивачу слід конкретизувати зміст позовних вимог, які, в свою чергу складаються з двох пунктів, що дублюють один одного, та, відповідно до обраного способу поділу майна шляхом виділу частки у власність, обґрунтувати заявлені вимоги з посиланням на відповідну норму матеріального права, яка регулює спірні правовідносини.

Також, слід зазначити, що, як вбачається зі змісту позовної заяви до доданих до неї матеріалів, відповідач є громадянином Російської Федерації та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

В свою чергу, згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16.05.2013 року розгляд цивільних справ з іноземним елементом здійснюється за «законом суду», тобто юридичною підставою застосування іноземного права на території України є норми ЦПК України, Закон України «Про міжнародне приватне право».

Положеннями ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», яка певною мірою дублюється ст. 498 ЦПК України, визначено, що у разі, якщо, при розгляді справи з іноземним елементом, у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому ЦПК України або міжнародним договором України.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, повідомлення відповідача має здійснюватися за правилами, передбаченими відповідним міжнародним договором України, тобто згідно з Мінською конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 23.01.1993 року, яка застосовується при провадженні у справах за участю громадян Російської Федерації.

Відповідно до ст. 17 Мінської конвенції при виконанні даної конвенції Договірні сторони користуються державною мовою Договірної сторони або російською мовою.

При цьому, згідно з ч.1 ст.10 Мінської конвенції, запитувана установа юстиції здійснює вручення документів відповідно до порядку, що діє в її державі, якщо документи, що вручаються, написані на її мові або російською мовою або забезпечені завіреним перекладом на цій мови.

Отже, позивачу слід надати до суду завірений перекладу позовної заяви і усіх долучених до неї документів, що підлягають врученню відповідачу, на мову запитуваної сторони (російську) для виконання певних процесуальних дій і вручення документів відповідачу по справі.

Окрім того, відповідно до п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно з п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» № 20 від 22.12.1995 зі змінами та доповненнями від 25.05.1998 визначено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначає, що проведення незалежної оцінки майна є обов'язковим у випадках застави державного та комунального майна, відчуження державного та комунального майна способами, що не передбачають конкуренцію покупців у процесі продажу, або у разі продажу одному покупцю, визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів та в інших випадках, визначених законодавством або за згодою сторін.

Оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Проте, в порушення вищенаведених вимог законодавства, позивачем не визначено дійсну вартість нерухомого майна, і як наслідок не було подано належних доказів сплати судового збору в належному розмірі.

Таким чином, з метою усунення недоліків поданої позовної заяви і можливості вирішення питання про відкриття провадження у справі, позивачу необхідно надати належні докази вартості об'єкту нерухомого майна. згідно яких і буде розраховано судовий збір, і в разі необхідно слід доплатити судовий збір за заявлені ним вимоги.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,- залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: