Провадження № 2/742/708/18
Єдиний унікальний № 742/1539/18
01 червня 2018 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді - Павлова В.Г.,
секретаря - Тищенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
15.05.2018 року позивач звернувся до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом будинком № 55 по вулиці Малківська, м.Прилуки, Чернігівської області.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 14.02.1984 року йому на праві власності належить будинок за адресою: вул. Малківська,55, м. Прилуки, Чернігівська область. У даному будинку окрім нього зареєстровано пять осіб, а саме - його син ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_3 та троє її дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Фактично в будинку проживає він з дружиною та її троє дітей.
Відповідач ОСОБА_2 не проживає в даному будинку з 2008 року, не бере ніякої участі в утриманні будинку, не сплачує комунальні послуги, які нараховуються в більшому розмірі, оскільки по деяких з них плата нараховується залежно від кількості зареєстрованих осіб. Місце перебування ОСОБА_2 йому не відомо,ніяких перешкод для проживання відповідачу він не створює, таким чином відповідач втратив будь-який інтерес до будинку в якому зареєстрований, не виконує обовязків, покладених на члена сімї власника чи наймача житлового будинку. У той же час реєстрація відповідача створює перешкоди у користуванні власним будинком, зокрема перешкоджає отриманню адресної субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг.
У звязку з вищевикладеним, позивач просить здійснювати розгляд справи за даним позовом в порядку спрощеного позовного провадження, визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування належним житловим будинком, розташованим за адресою: вул. Малківська,55, м. Прилуки, Чернігівська область, стягнути з відповідача понесені судові витрати по справі.
15 травня 2018 року відкрито провадження у справі 742/1539/18 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 21.05.2018 року.
Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити /а.с.21/, проти винесення заочного рішення по справі не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з'явився, не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання, хоча про дату, час і місце судового засідання, з огляду на ст.128 ЦПК України, був повідомлений належним чином,про належний виклик свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, що повернулося на адресу суду з відміткою про вручення, а також оголошення Прилуцького міськрайонного суду про виклик до суду від 15 травня 2018 року розміщеного на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет pr.cn.court.gov.va.
У зв'язку з цим, суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В судовому засіданні на підставі достовірних доказів встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 14.02.1984 року на праві власності ОСОБА_1 належить будинок № 55 по вулиці Малківська, м.Прилуки, Чернігівської області /а.с. 7/.
Згідно з домовою книгою для прописки громадян, проживаючих в ІНФОРМАЦІЯ_2, в даному будинку зареєстровано пять осіб, а саме - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 /а.с.8/.
З акту про фактичне місце проживання або не проживання від 07.05.2018 року, складеного за результатами виходу до будинку № 55 по вулиці Малківська, м.Прилуки, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за даною адресою згідно записів у домовій книзі, але не проживає в будинку з вересня 2008 року /а.с.8,9,10/.
Відповідно до ст.ст.150, 156 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Положеннями ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які набрали чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства відповідно до вимог ст.9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 321 ЦК власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві.
Положеннями частини 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Жодних домовленостей між позивачем та відповідачем стосовно порядку користування будинком № 55 по вулиці Малківська, м.Прилуки, Чернігівської області під час розгляду справи не встановлено та сторонами процесу суд не повідомлено.
За таких обставин, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, що належить на праві власності позивачу ОСОБА_1, як член сім'ї власника, а згідно наданих суду доказів без поважних причин в спірному домоволодінні не проживає більше одного року, доказів про наявність будь-якої домовленості права користування між сторонами суду не надано, а відтак, згідно ч.2 ст.405 ЦК України відповідача ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 55 по вулиці Малківська, м.Прилуки, Чернігівської області.
Судом також встановлено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 704 грн 80 к. /а.с.1/, який відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1
Керуючись ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, ст.ст.4, 12, 13, 81, 247, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житлом - будинком № 55 по вулиці Малківська, м. Прилуки, Чернігівська область.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.Г. Павлов