Справа № 127/1631/18
Провадження № 2/127/285/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

08 червня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Помазанові М.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, та стягнення заборгованості за договором переведення боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 «СК «Перша» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, та стягнення заборгованості за договором переведення боргу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 02.06.2017 року, о 21 год. 02 хв., на автодорозі «Харків-Київ», відповідач ОСОБА_4, керуючи автомобілем ВАЗ, д.н.з. 38784НН, виконав розворот та не впевнившись, що це буде безпечно, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, який належить позивачу ОСОБА_3, внаслідок чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями відповідач ОСОБА_4 порушив вимоги п.п.10.4, 10.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

Постановою Березанського міського суду Київської області від 29.06.2017 року у справі про адміністративне правопорушення №356/632/17 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановою апеляційного суду Київської області від 03.08.2017 року постанову Березанського міського суду Київської області від 29.06.2017 року змінено в частині стягнення. Накладене на ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП стягнення помякшено до штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. В іншій частині постанову Березанського міського суду Київської області від 29.06.2017 року щодо ОСОБА_4 залишено без змін.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача ОСОБА_3 отримав значні механічні ушкодження.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження ПП ЕНДЦ «Експертиза» №625Е-06/17 від 29.06.2017 року вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди в цінах на час виконання даного дослідження складає 190 771,43 грн., в тому числі ПДВ.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у відповідача ОСОБА_5 «СК «Перша».

Позивач ОСОБА_3 подав заявку на проведення ремонтних робіт №00126 у позивача ФОП ОСОБА_2, в результаті чого між ними було укладено договір про технічне обслуговування та ремонт КТЗ №02/07 від 02.07.2017 року, відповідно до якого позивач ОСОБА_3 передав свій автомобіль для надання послуг з технічного обслуговування, після проведення яких він його прийняв.

Позивачем ОСОБА_3 було здійснено ремонт автомобіля у ФОП ОСОБА_2 на суму 170 590,00 грн. відповідно до акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000130 від 31.08.2017 року.

Частина вищезазначеної суми вартості ремонту автомобіля у розмірі 99 490,00 грн. була покрита страховим відшкодуванням ОСОБА_5 «СК «Перша», у якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4, згідно платіжного доручення №55853 від 17.11.2017 року. Проте, частина коштів у розмірі 71 100,00 грн. залишається не погашеною.

Оскільки, договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме відповідача ОСОБА_4, передбачена страхова виплата, заподіяна майну, у розмірі 100 000 грн., позивачі вважають, що із ОСОБА_5 «СК «Перша» підлягає стягненню на користь ФОП ОСОБА_2 в рахунок відшкодування страхового відшкодування кошти у розмірі 510,00 грн.

01.12.2017 року ОСОБА_3 було направлено лист-вимогу від ФОП ОСОБА_2 вих.№12 від 01.12.2017 року щодо необхідно оплатити вартість ремонту автомобіля.

А тому, 10.01.2018 року ФОП ОСОБА_2 як кредитор надав згоду на зміну боржника у зобовязанні з ОСОБА_3 на ОСОБА_4, в результаті чого було укладено договір про переведення боргу від 10.01.2018 року у відповідності до ст.520 ЦК України та направлено повідомлення ОСОБА_4 про переведення боргу разом із примірником договору про переведення боргу.

У звязку із цим обовязок відшкодувати ФОП ОСОБА_2 борг в сумі 70 590,00 грн. покладається на відповідача ОСОБА_4, оскільки з його вини були понесені витрати на ремонт транспортного засобу, а суми страхового відшкодування не достатньо для покриття витрат на ремонт автомобіля.

А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивачів до суду з даним позовом, в якому просили стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ФОП ОСОБА_2 вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1, у розмірі70 590,00 грн.; стягнути з відповідача ОСОБА_5 «СК «Перша» на користь ФОП ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 510,00 грн.; стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 907,72 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26 750,00 грн.

В судовому засіданні представник позивачів за довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечував проти ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_4, представник відповідача ОСОБА_5 «СК «Перша» до судового засідання не зявились із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, зокрема відповідач ОСОБА_4 через оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву відповідачі не скористались.

Оскільки, у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 02.06.2017 року, о 21 год. 02 хв., на автодорозі «Харків-Київ», відповідач ОСОБА_4, керуючи автомобілем ВАЗ, д.н.з. 38784НН, виконав розворот та не впевнившись, що це буде безпечно, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, який належить позивачу ОСОБА_3, внаслідок чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Березанського міського суду Київської області від 29.06.2017 року у справі про адміністративне правопорушення №356/632/17 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік (а.с.14).

Постановою апеляційного суду Київської області від 03.08.2017 року постанову Березанського міського суду Київської області від 29.06.2017 року змінено в частині стягнення. Накладене на ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП стягнення помякшено до штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. В іншій частині постанову Березанського міського суду Київської області від 29.06.2017 року щодо ОСОБА_4 залишено без змін (а.с.15).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача ОСОБА_3 отримав значні механічні ушкодження, а саме: розбито вітрове скло, пошкоджено лакофарбове покриття дзеркала заднього виду та передніх правих дверей, деформовано переднє праве крило та кришку капота, розбито передню праву фару, передній бампер, решітку радіатора, решітку переднього бампера, хромовані накладки решітки радіатора, підсилювачі переднього бампера, деформовано бризковик передній правий, рамку радіаторів, радіатор кондиціонера, радіатор охолодження двигуна, масляний радіатор, тощо.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження ПП ЕНДЦ «Експертиза» №625Е-06/17 від 29.06.2017 року вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди в цінах на час виконання даного дослідження складає 190 771,43 грн., в тому числі ПДВ (а.с.16-31).

Позивач ОСОБА_3 подав заявку на проведення ремонтних робіт №00126 у позивача ФОП ОСОБА_2, в результаті чого між ними було укладено договір про технічне обслуговування та ремонт КТЗ №02/07 від 02.07.2017 року, відповідно до якого позивач ОСОБА_3 передав свій автомобіль для надання послуг з технічного обслуговування, після проведення яких він його прийняв (а.с.32, 33-35, 36, 37).

Позивачем ОСОБА_3 було здійснено ремонт автомобіля у ФОП ОСОБА_2 на суму 170 590,00 грн. відповідно до акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000130 від 31.08.2017 року (а.с.40).

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України).

З пояснень представника позивачів в судовому засіданні встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 була застрахована у відповідача ОСОБА_5 «СК «Перша», а тому частина вищезазначеної суми вартості ремонту автомобіля у розмірі 99 490,00 грн. була покрита страховим відшкодуванням ОСОБА_5 «СК «Перша», у якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4, згідно платіжного доручення №55853 від 17.11.2017 року (а.с.39).

Проте, частина коштів у розмірі 71 100,00 грн. залишається не погашеною. А тому, оскільки, договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме відповідача ОСОБА_4, передбачена страхова виплата, заподіяна майну, у розмірі 100 000 грн., представник позивача вважає, що із ОСОБА_5 «СК «Перша» підлягає стягненню на користь ФОП ОСОБА_2 в рахунок відшкодування страхового відшкодування кошти у розмірі 510,00 грн.

Однак, суд звертає увагу, що стороною позивача на підтвердження своїх позовних вимог до відповідача ОСОБА_5 «СК «Перша» не надано суду в силу ст.81 ЦПК України належних, достатніх та допустимих доказів, а саме: поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідача ОСОБА_4 у ОСОБА_5 «СК «Перша»; страховий акт, на підставі якого було здійснено страхове відшкодування ОСОБА_5 «СК «Перша» у розмірі 99 490,00 грн.; договір переведення боргу в сумі 510,00 грн. з первісного боржника позивача ОСОБА_3 на нового боржника ОСОБА_5 «СК «Перша» у зобовязаннях з кредитором ФОП ОСОБА_2, тощо, що позбавляє суд можливості дійти обґрунтованого висновку про задоволення позову в цій частині.

Також, в судовому засіданні встановлено, що 01.12.2017 року ОСОБА_3 було направлено лист-вимогу від ФОП ОСОБА_2 за вих.№12 від 01.12.2017 року щодо необхідності погасити заборгованість у розмірі 71 100 грн. (а.с.41).

А тому, 10.01.2018 року ФОП ОСОБА_2 як кредитор надав згоду на зміну боржника у зобовязанні з ОСОБА_3 на ОСОБА_4, в результаті чого було укладено договір про переведення боргу від 10.01.2018 року у відповідності до ст.520 ЦК України та направлено повідомлення ОСОБА_4 про переведення боргу разом із примірником договору про переведення боргу (а.с.130-131).

А тому, з огляду на вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що обовязок відшкодувати позивачу ФОП ОСОБА_2 вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1, належного позивачу ОСОБА_3,покладається саме на відповідача ОСОБА_4, оскільки з його вини були понесені витрати на ремонт транспортного засобу, а суми страхового відшкодування не достатньо для покриття витрат на ремонт вказаного автомобіля.

Разом з тим, суд не погоджується із розміром вартості відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1, у розмірі70 590,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 з наступних міркувань.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, п.п.2.4, 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Відповідно до положень ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Отже, збитки у вигляді ПДВ виникають виключно при ремонті транспортного засобу у платника зазначеного податку. При ремонті транспортного засобу у особи, яка не є платником цього податку збитки у вигляді ПДВ не виникають, а тому не можуть включатись до складу витрат, повязаних з відновлювальним ремонтом автомобіля.

При цьому, зважаючи на право потерпілого на власний розсуд обирати спосіб здійснення свого права вимоги як у деліктному, так і договірному зобовязанні, суд приходить до висновку, що у випадку обрання потерпілим права вимоги у договірному зобовязанні відшкодування ПДВ здійснюється у порядку, передбаченому спеціалізованим Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі ж обрання потерпілим права вимоги у деліктному зобовязанні відшкодування вказаної частини збитків здійснюється особою, яка завдала шкоди, на загальних підставах, за умови, що збитки у вигляді ПДВ виникли саме при ремонті транспортного засобу у платника зазначеного податку.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ремонт автомобіля НОМЕР_1, здійснювався ФОП ОСОБА_2, останній в установленому законом порядку зареєстрований як фізична особа-підприємець, згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 №606079 (а.с.193), останній також є платником єдиного податку, 3 група, проте без реєстрації податку на додану вартість (ПДВ), що достеменно підтверджується змістом Витягу з Реєстру платників єдиного податку від 22.03.2016 року (а.с.194).

Тобто, ФОП ОСОБА_2 не являється платником податку на додану вартість.

Суд звертає увагу, що у висновку експертного автотоварознавчого дослідження ПП ЕНДЦ «Експертиза» №625Е-06/17 від 29.06.2017 року вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди в цінах на час виконання даного дослідженнявключає в себе податок на додану вартість і складає 190 771,43 грн. (а.с.16-31).

Тоді, як вартість матеріального збитку без урахування ПДВ згідно вищезазначеного дослідження не зазначено, а відтак, суд, зважаючи на розмір основної ставки ПДВ, яка згідно п.п. «а» п.193.1 ст.193 Податкового кодексу України становить 20 відсотків, дійшов обґрунтованого висновку, що вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди в цінах на час виконання даного дослідження без врахування ПДВ складає 152 617,14 грн. (190 771,43 грн. 20% = 152 617,14 грн.).

В той час, як згідно акту №ОУ-0000130 здачі-прийняття робіт (надання послуг), складеного ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 загальна вартість ремонтних робіт пошкодженого автомобіля складає 170 590,00 грн. (а.с.40).

А тому, з огляду на вищевикладене, визначаючи розмір матеріальної шкоди, спричиненої в результаті пошкодження транспортного засобу, суд вбачає за необхідне виходити із вартості матеріального збитку без врахування ПДВ, що становить 152 617,14 грн., згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження ПП ЕНДЦ «Експертиза» №625Е-06/17 від 29.06.2017 року, оскільки ФОП ОСОБА_2 не являється платником податку на додану вартість.

А відтак, зважаючи на здійснення ОСОБА_5 «СК «Перша» ФОП ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 99 490,00 грн., з відповідача ОСОБА_4 на користь ФОП ОСОБА_2 підлягає стягненню 53 127,14 грн. (152 617,14 грн. 99 490,00 грн. = 53 127,14 грн.).

З урахуванням часткового задоволення позову, а також в силу ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, відповідно до яких стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 підлягають стягненню судовий збір у розмірі 531,27 грн., понесений позивачем відповідно до квитанції №10010 від 28.11.2017 року (а.с.1), а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 132,47 грн., понесені позивачем відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №б/н від 07.06.2018 року (а.с.200).

Окрім того, суд звертає увагу, що позивачем ОСОБА_3 при подачі позову до суду за вимогу майнового характеру внесено судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом 907,72 грн. замість необхідного 711,00 грн. А тому, позивач в силу п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» має право на повернення 196,72 грн. переплаченого судового збору, звернувшись до суду із відповідним клопотанням.

А тому, суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє часткове підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»ст.ст.22, 520, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 211, 263, 264, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, місце проживання за адресою: вул. 600-річчя, 22/10, м. Вінниця, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1, у розмірі53 127 (пятдесят три тисячі сто двадцять сім) грн. 14коп.

В іншій частині задоволення позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, судовий збір у розмірі 531 (пятсот тридцять одна) грн. 27 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 132 (двадцять тисяч сто тридцять дві) грн. 47 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 13.06.2018 року.

Суддя: