Справа № 308/9903/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 травня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Куштана Б.П., Мацунича М.В.,

за участі секретаря Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 березня 2017 року (головуюча суддя Монич О.В.) по справі за позовом Ужгородської місцевої прокуратури до Ужгородської міської ради та ОСОБА_1 про скасування рішень Ужгородської міської ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року керівник Ужгородської місцевої прокуратури звернувся в суд із даним позовом, посилаючись на те, що пунктом 1.10 рішення 17-ї сесії 6-го скликання Ужгородської міської ради від 31.05.2013 № 919 було надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту відведення з подальшою передачею в оренду земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у м. Ужгороді по вул. А.Корольова, 4 «б».

В подальшому, пунктом 1.68 рішення 27-ї сесії 6-го скликання Ужгородської міської ради від 09.11.2015 №1882 ОСОБА_1 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :20:001:0255) площею 0,0993 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у м. Ужгороді по вул. А.Корольова, 4 «б» та передано її в оренду строком на три роки до 09.11.2018.

На виконання цього рішення 19.11.2015 між Ужгородською міською радою в особі Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради та ОСОБА_1 укладено договір оренди № 1828 щодо вказаної земельної ділянки площею 0,0993 га.

Позивач вказував, що такі пункти рішень та договір оренди є незаконними, оскільки спірна земельна ділянка за генеральним планом міста не належала до земель для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; передача у користування відбулася усупереч ст.ст. 19, 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» при відсутності плану зонування та детального плану території; проект землеустрою затверджено без належного погодження управління містобудування та архітектури, оскільки на момент прийняття рішення від 09.11.2015 річний термін його дії (надано 24.12.2013) закінчився.

Посилаючись на дані обставини, позивач просив визнати незаконним та скасувати пункт 1.10 рішення 17-ї сесії 6-го скликання Ужгородської міської ради від 31.05.2013 № 919 та пункт 1.68 рішення 27-ї сесії 6-го скликання Ужгородської міської ради від 09.11.2015 №1882; визнати недійсним договір оренди від 19.11.2015 № 1828 та скасувати його державну реєстрацію.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22.03.2017 позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано пункт 1.10 рішення 17-ї сесії 6-го скликання Ужгородської міської ради за № 919 від 31.05.2013 та пункт 1.68 рішення 27-ї сесії 6-го скликання Ужгородської міської ради за №1882 від 09.11.2015. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером :20:001:0255 площею 0,0993 га за №1828 від 19.11.2015 та скасовано його державну реєстрацію.

На це рішення подав апеляційну скаргу ОСОБА_1 Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм матеріального й процесуального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову керівника Ужгородської місцевої прокуратури відмовити.

Основним доводом апеляції вказує, що на час прийняття оскаржуваних рішень Ужгородської міської ради на спірній земельні ділянці розміщувалась незавершена будівництвом будівля, яка належить ОСОБА_1 з 2006 року, земельна ділянка перебувала в оренді у попередніх власників такої будівлі, а згідно генерального плану міста станом на 1998 рік земельна ділянка відносилась до території громадської забудови.

У запереченнях та у додаткових запереченнях на апеляційну скаргу Ужгородська місцева прокуратура просила рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які зявились в судове засідання, дослідивши матеріали цивільної справи та Інвентаризаційну справу № 3443 на будівлі за адресою по вул. Ак. Корольова 4 «а», 4 «б» в м. Ужгороді, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що пунктом 1.10 рішення 17-ї сесії 6-го скликання Ужгородської міської ради від 31.05.2013 № 919 було надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту відведення з подальшою передачею в оренду земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у м. Ужгороді по вул. А.Корольова, 4 «б».

В подальшому, пунктом 1.68 рішення 27-ї сесії 6-го скликання Ужгородської міської ради від 09.11.2015 №1882 ОСОБА_1 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :20:001:0255) площею 0,0993 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у м. Ужгороді по вул. А.Корольова, 4 «б» та передано її в оренду строком на три роки до 09.11.2018.

19.11.2015 між Ужгородською міською радою в особі Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради та ОСОБА_1 укладено договір оренди № 1828 щодо вказаної земельної ділянки площею 0,0993 га.

Як вбачається з матеріалів справи, з моменту відкриття провадження у даній справі, направлені ОСОБА_1 судові повідомлення та повістки, поверталися за зворотною адресою місцевого суду, без вручення скаржнику (а.с. 42-43, 51-52). Справу було розглянуто судом першої інстанції за відсутності відповідача на підставі доказів, поданих позивачем (а.с.13-14).

Апеляційним судом встановлено, що звертаючись до суду з позовом позивач не надав суду доказів щодо обєкта нерухомості, розташованого на спірній земельній ділянці.

Так, ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 23.02.2006 придбав незавершену будівництвом будівлю 65 % готовності по вул. Ак. Корольова, 4 «а», в м. Ужгороді, у ОСОБА_3 (а.с. 86,174).

Обєкт по вул. Ак. Корольова, 4 «а» в м. Ужгороді було розпочато будівництвом у 1998 році рішенням виконкому Ужгородської міської ради від 25.02.1998 № 19 ТОВ «Юрзо» було погоджено розміщення магазину по вул. Ак. Корольова (а.с.78). Рішенням виконкому Ужгородської міської ради від 27.05.1998 № 61 ТОВ «Юрзо» для будівництва магазину було надано в оренду строком на пять років земельну ділянку площею 0,07 га. (а.с. 79) та 29.07.1998 між Ужгородською міською радою та ТОВ «Юрзо» було укладено договір оренди цієї земельної ділянки (а.с.80).

Згідно адресного плану міста земельній ділянці присвоєно поштову адресу вул. Ак Корольова № 4 «а» (а.с. 81).

Згідно інформації Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 17.11.2017 (за підписом начальника управління ОСОБА_4), територія, на якій розміщена будівля побутового комплексу з магазином по вул. Ак.Корольова 4 «а», відповідно до генплану, який діяв на час виділення згаданої земельної ділянки, відносилась до території громадської забудови (а.с.136).

Рішенням виконкому Ужгородської міської ради від 24.02.1999 № 24 ТОВ «Юрзо» було дозволено продаж незавершеного будівництвом магазину по вул. Ак. Корольова одному із співвласників ТОВ «Юрзо» - ОСОБА_5 (а.с.238), та 05.06.1999 було укладено договір купівлі-продажу цього обєкту (а.с.133).

Рішенням виконкому Ужгородської міської ради від 27.04.2000 № 68 (із змінами, внесеними рішенням виконкому Ужгородської міської ради від 29.06.2000 № 110) затверджено Акт державної технічної комісії про введення в експлуатацію закінченого будівництвом магазину по вул. Ак. Корольова, 4 «а» загальною площею 432 кв. м. гр. ОСОБА_6 (а.с.239-240) та в подальшому 07 липня 2000 року ОСОБА_5 було видано Свідоцтво про право власності на цей обєкт (а.с. 84).

20.11.2000 ОСОБА_5 частину магазину передав в оренду ТОВ «Юрзо» (а.с241-243). За договорами тимчасового користування землею на умовах оренди від 04.11.1999 та 04.12.2000 ТОВ «Юрзо» використовувало земельну ділянку по вул. Ак. Корольова, 4 «а» загальною площею 1200 кв. м. (а.с.131-132). На підставі рішення Ужгородської міської ради від 16.07.2004 (а.с.123) 07.02.2005 між Ужгородською міською радою та ТОВ «Юрзо» строком на 5 років було укладено договір оренди земельної ділянки по вул. Ак. Корольова, 4 «а» площею 1200 кв. м (а.с.118-122).

Рішенням виконкому Ужгородської міської ради від 27.02.2002 № 31 приватному підприємцю ОСОБА_5 дозволено добудову до існуючого магазину по вул. Ак.Корольова 4 «а» побутового комплексу з магазином та окремого входу на другий поверх на закріпленій земельній ділянці (а.с.85).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 13.01.2006 ОСОБА_5 визнано власником цієї добудови - недобудованого нерухомого майна по вул. Ак. Корольова 4 «а», в Ужгороді (літера А-ІІ) (а.с. 83-84).

Як уже зазначалось вище, за договором купівлі-продажу від 23.02.2006 ОСОБА_3 відчужив незавершену будівництвом будівлю 65 % готовності по вул. Ак. Корольова, 4 «а», в м. Ужгороді ОСОБА_1

Згідно довідки КП «Архітектурно-планувальне бюро» від 29.01.2009, цьому незавершеному будівництву надана поштова адреса «вул. Ак. Корольова 4 «б» (а.с.87, 177).

КП «Архітектурно-планувальне бюро» Ужгородської міської ради на замовлення ОСОБА_1 у 2009 році була розроблена проектна пропозиція реконструкції нежитлових приміщень по вул. Ак. Корольова, 4 «б» під житло (а.с.224-229)

У Висновку КП «Архітектурно-планувальне бюро» Ужгородської міської ради щодо можливості реконструкції незавершеного будівництвом власних нежитлових приміщень під індивідуальний житловий будинок (а.с.222-223) зазначено, що такі приміщення розташовані в районі багатоповерхової житлової забудови, між територією дитячого садка та середньоосвітньої школи. В минулому територія використовувалась як зелена зона загального користування вздовж пішохідної алеї, що зєднує дві групи багатоповерхової житлової забудови по вул. Ак. Корольова-Грушевського та по вул. Ген. Свободи-Можайського. На теперішній час на частині зеленої зони біля вул. Ак. Корольова розташований двоповерховий торговий центр з літньою терасою, до якого приблокована незавершена будівництвом трьохповерхова нежитлова будівля, яку ОСОБА_1 має намір реконструювати під індивідуальний житловий будинок. Пішохідна алея знаходиться в занедбаному стані, тому замовнику необхідно виконати благоустрій та озеленення пішохідної алеї. Висновком передбачено можливість відведення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку за рахунок території (яка знаходиться в занедбаному стані) між незавершеною будівництвом будівлею та девятиповерховим житловим будинком. Пропонується відведення земельної ділянки площею 950 кв. м. при площі забудови 477 кв. м.

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Ужгородської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,10 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Ак.Корольова, 4, «б» (а.с.142) і рішенням Ужгородської міської ради від 31.05.2013 № 919 йому було надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,10 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Ак.Корольова, 4, «б» (а.с.10).

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

За заявою ОСОБА_1 ПП «Ужгеостар» було виготовлено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Ак.Корольова, 4, «б» (а.с.180-211).

Згідно висновку Управління Держземагенства в Ужгородському районі про погодження проекту землеустрою (а.с.187-188), земельна ділянка відводиться для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 02.01 (секція В 02, підрозділ 02.01), категорія земель у яку і за рахунок якої відводиться земельна ділянка (згідно ст. 19 Земельного кодексу України): землі житлової та громадської забудови. Склад угідь (згідно форми 6-зем): забудовані землі (34). Згідно довідки про правовий статус земельної ділянки, площа земельної ділянки 0,0993 га. (993 кв. м.), в тому числі забудовані землі (34) з них під капітальною 0,0377 га. (377 кв.м.), прибудинкова територія 0,0616 га. (616 кв.м.) Земельна ділянка за основним цільовим призначенням відноситься до земель житлової та громадської забудови (а.с.191). Представник прокуратури звертала увагу, що в умовах відведення земельної ділянки (а.с.191) зазначено про можливість розробки проекту землеустрою при дотримані таких умов, зокрема прикласти правовстановлюючі документи на будівлю та споруди, та наголошувала на відсутність таких документів у ОСОБА_1 Проте у тому ж пункті умов відведення земельної ділянки зазначено, що у разі відсутності правовстановлюючих документів прикласти довідку місцевої ради про власника наявних будівель на земельній ділянці. ЦУ Проекті землеустрою міститься Договір купівлі-продажу та Витяг з Державного реєстру правочинів щодо придбання незавершеного будівництва будівлі 65 % готовності за договором від 23.02.2006 (а.с.202-203).

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Ужгородської міської ради із заявою, в якій просив затвердити проект землеустрою (а.с.179). Проте Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :20:001:0255) площею 0,0993 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Ак.Корольова, 4, «б» було затверджено лише рішенням Ужгородської міської ради від 09.11.2015 № 1882 та передано в оренду строком на 3 роки до 09.11.2018 (а.с.9).

19.11.2015 укладено договір оренди (а.с.11-18).

Як зазначалось вище, згідно інформації Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 17.11.2017 (за підписом начальника управління ОСОБА_4), територія, на якій розміщена будівля побутового комплексу з магазином по вул. Ак.Корольова 4 «а», відповідно до генплану, який діяв на час виділення згаданої земельної ділянки, відносилась до території громадської забудови (а.с.136).

Як встановлено апеляційним судом, незавершена будівництвом будівля, яка була придбана ОСОБА_1 (якій в 2009 році була надана поштова адреса «вул. Ак. Корольова 4 «б»), та яку він реконструює під житловий будинок, була частиною побутового комплексу з магазином по вул. Ак.Корольова 4 «а», а отже, розміщувалась на земельній ділянці, яка відносилась до території громадської забудови.

Проте згідно інформації Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 21.03.2018 (за підписом начальника управління ОСОБА_4), земельна ділянка по вул. Ак. Корольова 4 «б» знаходиться на території багатоквартирної житлової забудови (а.с.212).

Згідно інформації виконкому Ужгородської міської ради від 19.09.2016 земельна ділянка (кадастровий номер :20:001:0255) згідно публічної кадастрової карти та генплану 2004 року знаходиться на території багатоквартирної житлової забудови (а.с.19).

Проте, як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером :20:001:0255 була сформована в процесі виготовлення Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, і її державна реєстрація була проведена 11.12.2013 (а.с.206, 209).

Апеляційним судом було витребувано від Ужгородської міської ради, зокрема, інформацію щодо статусу (цільового призначення) земельної ділянки адресою вул. А.Корольова, №4, №4 «а», № 4«б») наявну в формах звітності та часу її внесення, починаючи з травня 1998 року; відомості щодо відображення вказаної земельної ділянки у генпланах м. Ужгорода, починаючи із травня 1998 року; належним чином завірені копії рішень щодо вказаної території, зміни її обліку, цільового призначення, а також викопіювання з указаних генпланів щодо такої земельної ділянки; належним чином завірені копії всіх прийнятих рішень стосовно вказаної території та документів, на підставі яких приймалися рішення, інформацію щодо обліку та цільового призначення території; відомості щодо утворення у межах вказаної території земельних ділянок з адресами вул. А.Корольова, №4, №4 «а», № 4«б», інформацію щодо їх відображення на генпланах, подальшого статусу, обліку цих земельних ділянок та всіх послідуючих змін.

Ужгородською міською радою на адресу апеляційного суду було надіслано рішення щодо спірної земельної ділянки, починаючи з 2013 року, проект відведення земельної ділянки та документи на будівлю, належну ОСОБА_1, які уже були наявні в матеріалах справи. Даних щодо статусу земельної ділянки, рішення щодо зміни виду цільового призначення із земель громадської забудови на землі багатоквартирної житлової забудови у період з 1998 року до 2004 апеляційному суду не надано.

Судовою колегією було оглянуто Генеральний план м. Ужгорода від 2004 року. Проте на плані не зазначено розміщення такого обєкту нерухомого майна як магазин по вул. Ак. Корольова, 4 «а», який належить ОСОБА_5 і свідоцтво про право власності на який було видано ще у 2000 році. Натомість земельна ділянка, на якій він розміщений, замальована таким же кольором, як і спірна земельна ділянка землі багатоповерхової забудови.

Таким чином, Генеральний план м. Ужгорода в цій частині не відповідає фактичному розташуванню обєктів нерухомості.

Як зазначалось вище, належні ОСОБА_1 приміщення розташовані між територією дитячого садка та середньоосвітньої школи, вздовж пішохідної алеї, що зєднує дві групи багатоповерхової житлової забудови, а для обслуговування житлового будинку відведено земельну ділянки за рахунок території між незавершеною будівництвом будівлею та девятиповерховим житловим будинком, яка знаходилась в занедбаному стані.

Статтею 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст віднесено, зокрема: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу (п. п. "а", "в").

Одним із основних принципів ЗК України визначає принцип раціонального використання та охорони земель.

Відтворюючи дієвість цього принципу, ЗК України поділяє земельний фонд України, який складають усі землі країни в межах її території, за особливим правовим режимом та основним цільовим призначенням на категорії.

Згідно з положеннями ст.ст. 18 - 21 ЗК України земельний фонд України відповідно до цільового призначення поділяється на дев'ять категорій, кожна з яких має свій правовий режим залежно від характеру землекористування, системи державних органів, що здійснюють функції державного управління землями та обсягом компетенції цих органів у галузі управління використання земельних ділянок.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії згідно з частиною першою статті 20 ЗК України здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму.

Так, земельні ділянки, віднесені до однієї категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення.

Стаття 19 ЗК України визначає, зокрема, таку категорію земель, як землі житлової та громадської забудови.

Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови (статті 38, 39 ЗК України).

Відповідно до ст. 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель, і споруд, інших обєктів загального користування. Громадянам можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель (ст. 40 ЗК України). Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації (ст.42 ЗК України).

Стаття 1 Закону України «Про землеустрій» містить визначення поняття «цільове призначення земельної ділянки».

Цільове призначення конкретної земельної ділянки фіксується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання у користування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави дійти висновку, що зміна виду використання земельної ділянки в межах її цільового призначення можлива, але порядок вирішення цього питання не встановлений.

ЗК України передбачає зміну цільового призначення землі органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проект землеустрою.

Відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року N 548 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 року за N 1011/18306), (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) землі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07), землі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (02.01), землі будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (02.03) належать до земель житлової та громадської забудови, тобто до однієї і тієї ж категорії (секція В Класифікації).

При цьому, метою використання класифікації є забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі; формування звітності із земельних ресурсів (п.1.2, 1.3 Класифікації). Класифікатор не може використовуватися для оцінки того, чи цільовим є певний вид використання земельної ділянки, чи ні - для цього належить використовувати виключно положення ЗК України (насамперед ст.ст. 19, 20) та положення про правовий режим відповідної категорії земель.

За приписами ст. 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Отже, зміна цільового призначення земельної ділянки передбачає зміну категорії земель, зміна ж використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не має наслідком зміну цільового призначення.

Тобто, порядок зміни виду використання земельної ділянки в межах її основного цільового призначення земельного законодавства (ст.ст. 19, 20 ЗК України та Закон України «Про землеустрій») не порушує.

Відтак, немає підстав вважати, що рішенням Ужгородської міської ради від 09.11.2015 № 1882, яким було затверджено Проект землеустрою та передано в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Ак.Корольова, 4, «б», було змінено цільове призначення земельної ділянки.

Доводи представників прокуратури, що земельна ділянки є прибудинковою територією багатоповерхового будинку, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Позивач також зазначав, що на час прийняття Ужгородською міською радою рішення у листопаді 2015 року не було затверджено плану зонування території м. Ужгорода, що підтверджується листом виконавчого комітету Ужгородської міської ради №2499/03-18 від 19.09.2016.

Проте такі доводи не можуть бути взятими до уваги з огляду на таке.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється, крім випадків, зокрема, розташування на земельній ділянці будівлі (споруди), що перебуває у власності фізичної або юридичної особи.

На спірній земельній ділянці розташована будівля, яка належить відповідачу з 2006 року.

Згідно ст. 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Статтею 186-1 Земельного кодексу України визначено, зокрема, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до органу містобудування та архітектури. У проекті із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки міститься Висновок управління містобудівного комплексу та земельних ресурсів Ужгородської міської ради №172а від 24.12.13, у якому зазначено термін дії висновку 1 рік (а.с.9).

Проте позивачем не було надано доказів того, що на час затвердження Проекту землеустрою у листопаді 2015 року змінились умови, за яких у грудні 2013 року надавався Висновок управління містобудівного комплексу та земельних ресурсів Ужгородської міської ради.

Таким чином, відповідачем було виготовлено Проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки відповідно до вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про землеустрій», отримано всі необхідні дозволи та погодження; орган місцевого самоврядування, відповідно до своїх повноважень, прийняв рішення щодо земельної ділянки, яка знаходиться у комунальній власності, в межах категорії земель житлової та громадської забудови із зазначенням виду цільового призначення земельної ділянки.

Підстав для скасування пункту 1.10 рішення 17-ї сесії 6-го скликання Ужгородської міської ради від 31.05.2013 № 919 та пункту 1.68 рішення 27-ї сесії 6-го скликання Ужгородської міської ради від 09.11.2015 №1882 судова колегія не вбачає. Відтак, немає підстав для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки 19.11.2015 № 1828 та скасування його державної реєстрації.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, через невідповідність висновків обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, слід скасувати з підстав, передбачених п.п.3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ст. 381, 382 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Ужгородської місцевої прокуратури до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 про скасування рішень Ужгородської міської ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 червня 2018 року.

Головуюча:

Судді: