Постанова

Іменем України

30 травня 2018 року

м. Київ

справа № 522/10074/15-ц

провадження № 61-5331св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І., КурилоВ. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,

представник позивача - Пижик Володимир Васильович,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6,

представники ОСОБА_5: ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Апеляційного суду Одеської області від 18 серпня 2016 року у складі суддів: Панасенкова В. О., Драгомерецького М. М., Громіка Р. Д.,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі -

ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4,

ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 13 травня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (далі - ВАТ «Універсал Банк»), правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 054-2008-1491, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти у розмірі - 217 579 доларів США, строком до 10 травня 2038 року, зі сплатою 1,45 % річних за користування кредитними коштами з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно згідно з графіком. Також, 13 травня 2008 року, з метою забезпечення зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки

№ 054-2008-1491-Р, відповідно до умов якого остання зобов'язалася перед банком відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_4 своїх зобов'язань, станом на 23 березня 2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 195 054,80 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 7 161,84 доларів США, зі сплати процентів - 20 802,11 доларів США, підвищені відсотки - 1 174,63 доларів США, сума дострокового стягнення кредиту - 165 916,22 доларів США. 05 серпня 2014 року банком було направлено позичальнику вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором достроково, яка ним не виконана.

З урахуванням викладеного, ПАТ «Універсал Банк» просило стягнути на його користь солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 195 054,80 доларів США.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» борг за кредитним договором у розмірі 195 054,80 доларів США, що за курсом Національного Банку України на день ухвалення рішення складало 4 970 674,51 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив із того, що у зв'язку із порушенням боржником кредитного зобов'язання, яке забезпечене порукою, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 18 серпня 2016 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2016 року скасовано в частині вирішення позову до поручителя та ухвалено у цій частині нове рішення. У задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя відмовлено.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині вимог банку до поручителя, апеляційний суд виходив з того, що договір поруки є припиненим, оскільки банком було змінено строк виконання договору та до суду з вимогою до поручителя про повернення кредиту у відповідності до вимог частини четвертої статті 559 ЦК України протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання банк не звертався.

21 листопада 2016 рокуПАТ «Універсал Банк»подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просило скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заявник просить скасувати оскаржуване рішення повністю, проте в частині вирішення справи щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_4 доводів на обґрунтування касаційної скарги не наводить. Підстав для виходу за межі касаційної скарги не вбачається, а тому рішення суду апеляційної інстанції в цій частині не переглядається.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не надано належної оцінки усім доказам наявним у матеріалах справи та допущено помилки щодо розрахунку строку, протягом якого банк мав право звернутися з позовом до поручителя, оскільки з моменту направлення банком позичальнику вимоги про повернення заборгованості за кредитним договором, боржником здійснювалось часткове погашення простроченої суми заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

05 лютого 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає без задоволення касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог частини 1 статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом установлено, що 13 травня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 054-2008-1491, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 217 579 доларів США, строком до

10 травня 2038 року, зі сплатою 1,45 % річних за користування кредитними коштами з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно згідно з графіком.

З метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором, 13 травня 2008 року між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 054-2008-1491-Р, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором.

Станом на 23 березня 2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 195 054,80 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 7 161,84 доларів США, зі сплати процентів - 20 802,11 доларів США, підвищені відсотки - 1 174,63 доларів США, сума дострокового стягнення кредиту - 165 916,22 доларів США.

Встановлено, що 05 серпня 2014 року банк направляв ОСОБА_4 вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором достроково, яка ним отримана 10 серпня 2014 року. У вказаній вимозі банк вимагав від позичальника з моменту отримання цієї вимоги негайно сплатити заборгованість за кредитним договором. Також повідомлено про те, що у випадку невиконання вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на 61 день з моменту отримання цієї вимоги.

Згідно з пунктом 2.2 договору поруки у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем на 10 робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом з повідомленням про його вручення).

У пунктах 4.1 та 4.2 договору поруки визначено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами та порука припиняється із припиненням всіх зобов'язань боржника за основним договором що забезпечується такою порукою.

Порука є видом забезпечення виконання зобов'язання (частина перша статті 546 ЦК України), за своєю правовою природою договір поруки має додатковий (акцесорний) характер відносно основного зобов'язання, істотними умовами його укладення є визначення характеру та обсягу відповідальності поручителя й підстави припинення цього зобов'язання, які передбачені статтею 559 ЦК України.

Частинами першою, другою статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя та ухвалюючи в цій частині нове рішення, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 10, 60, 212 ЦПК України 2004 року, встановивши, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором, який забезпечений порукою, утворилась заборгованість, яку у добровільному порядку позичальник не виконує та у зв'язку із чим 05 серпня 2014 року йому було направлено вимогу про дострокове повернення коштів, враховуючи те, що з вимогою до поручителя банк у шести місячний строк з моменту настання строку виконання основного зобов'язання не звертався, а з позовом до суду про захист свої прав банк звернувся 18 травня 2015 року, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що порука є припиненою на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

Відповідно до частини 1 статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає без задоволення касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 389, 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Одеської області від 18 серпня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.М. Коротун

В.І. Крат

В.П. Курило