Апеляційне провадження № 22-ц/796/3928/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи 757/42938/15-ц

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Шахової О.В.( суддя-доповідач), Головачова Я.В., Вербової І.М., за участю секретаря судового засідання Пащенко О.П.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Моторне ( транспортне) страхове бюро України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України, подану його представником Патрик Ганною Григорівною,

на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва, ухваленого 9 жовтня 2017 року під головуванням судді Новака Р.В. в приміщенні Печерського районного суду м. Києва (дата і час ухвалення рішення невідомі),-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до МТСБУ з позовом про стягнення суми страхового відшкодування.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що 16.07.2014 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Форд» д.н.з АА 8386 СХ під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу марки «КІА» д.н.з НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6

Відповідно до постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2014, вищезгадана дорожньо-транспортна пригода відбулась через порушення ПДР України ОСОБА_6 Посилаючись на те, що цивільно- правова відповідальність власника транспортного засобу «КІА» д.н.з НОМЕР_2, відповідно до ЦБД МТСБУ на 16.07.2014 не була застрахована, тому, посилаючись на положення ст. 41.1.Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних ТЗ», просив стягнути страхове відшкодування з відповідача,з урахуванням матеріальної шкоди в сумі 23 50,16 грн. та пені за прострочення виконання зобов'язання протягом 133 днів в сумі 7500,72 грн.,а всього - 31 004,88 грн.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_4 заборгованість з виплати страхового відшкодування в розмірі 31 004,88 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2017 року вказане заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Останнім заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4також задоволено та стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування в сумі 31 004,88 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник МТСБУ - Патрик Г.Г. подала апеляційну скаргу та, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що рішення суду не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК щодо його законності та обгрунтованості,а поклавши на МТСБУ обов'язок по страховому відшкодуванню судом не враховані вимоги ЗУ &q?ю ;Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів&q?в ; та ЗУ &q?ра;Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом&q?ни; та безпідставно відхилено доводи МТ СБУ на наявність полісу страхування винної особи ОСОБА_6 на час ДТП. Надання МТСБУ інформації про страхування відповідальності винної особи стало підставою для скасування попереднього заочного рішення суду. Інформація ж про відсутність полісу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ, на думку представника, не свідчить про його недійсність,оскільки його в установленому порядку не визнано недійсним. Окрім цього, зазначає представник, сам позивач не заперечував наявність полісу і також надавав його копію суду.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивач проти апеляційної скарги заперечував, підтримав поданий письмовий відзив на апеляційну скаргу та вважав, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог закону.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився,про час та місце розгляду справи за законом повідомлений належно. Клопотань про відкладення справи з зазначенням причин поважності неявки в судове засідання не подавав.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи .

З огляду на викладене, неявка представника відповідача в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 41.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних ТЗ», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 34.3.зазначеного Закону, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 16.07.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу марки «КІА» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6.

Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2014 року винним в скоєні дорожньо-транспортної пригоди через порушення п.16.6 ПДР України визнано ОСОБА_6

Оскільки інформація про цивільно-правову відповідальність ОСОБА_7 була відсутня, з підстав ст. 41.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних ТЗ», 20.03.2015 року ОСОБА_4 звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП, а згодом і заявою про виплату страхового відшкодування. До заяви подав документи на підтвердження ДТП та звіт про розмір завданої шкоди.

Проте, 16.04.2015 своїм листом вих. № 11070, МТСБУ відмовило йому у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що винуватець ДТП ОСОБА_6 мав поліс ОСЦПВВНТЗ укладений з ПрАТ «Інкомстрах» серії НОМЕР_3.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з його доведеності та того, що матеріальна шкода внаслідок ДТП заподіяна останньому з вини водія ОСОБА_6, цивільно-правова відповідальність якого на час ДТП не була застрахована,а тому відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ» позивач, за своїм вибором, правомірно заявив вимоги до МТСБУ, яке відмовило позивачу в задоволені заяви про відшкодування шкоди за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, який повно та всебічно з'ясував обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, надав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та застосував правові норми, які регулюють спірні правовідносини.

Рішення суду ґрунтується на матеріалах справи, встановлених обставинах та відповідає вимогам закону з огляду на що є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги наявність полісу страхування ОСОБА_6, який був дійсний на момент ДТП підлягають відхиленню, оскільки ці доводи були предметом дослідження суду першої інстанції, і з їх оцінкою про те, що відповідач не надав належних доказів на підтвердження зазначеної обставини, апеляційний суд погоджується, з огляду на таке.

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов'язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом.

Як вбачається, звертаючись до суду з позовом та на підтвердження вимог щодо обов'язку МТ СБУ провести страхове відшкодування позивач, надав виписку (довідку) з ЦБД МТСБУ про відсутність полісу ОСЦПВВНТЗ за ТЗ «КІА» д.н.з. НОМЕР_2 на 16.07.2014 із зазначенням того, що бланк з такою серією і номером «не використаний» (ас. 11).

Відповідно до 5.9. Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, до відкритої інформації відносяться відомості про наявність чи відсутність в базі даних договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на дату скоєння ДТП та відомості про страховика, який уклав відповідний договір страхування. Відкрита інформація надається користувачам шляхом доступу через мережу Інтернет до відповідного інформаційного ресурсу, та/або в порядку, передбаченому чинним законодавством про звернення громадян, та/або відповідно до укладених договорів з МТСБУ.

Разом з тим, на запит суду МТСБУ 28.03.2016 за № 7/2-28/8456 повідомило, що при здійсненні пошуку за д.р.н. ТЗ НОМЕР_2 отримано інформацію про відсутність в ЦБД станом на час ДТП - 16.07.20-14року договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного по відношенню до вказаного транспортного засобу(ас.77).

Статтею 60 ЦПК України ( в редакції 2004 року), передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 64 ЦПК України ( в редакції 2004 року), письмові докази, як правило, подаються в оригіналі.

Зважаючи на викладене, протягом розгляду справи відповідачем подавалась лише ксерокопія страхового полісу № НОМЕР_3 від 29.09.2013року щодо цивільно-правової відповідальності транспортного засобу ОСОБА_6

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відхилення доводів представника МТСБУ та про стягнення на користь ОСОБА_4страхового відшкодування.

При цьому апеляційний суд погоджується з доводами представника позивача, що перевірити в інший спосіб наявність чи відсутність чинного договору ОСЦПВВНТЗ неможливо.

Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

В зв'язку з тим, що ціна позову в справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню ( крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України).

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

На підставі викладеного та керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України, подану його представником Патрик Ганною Григорівною - без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 1 червня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді: