Справа № 474/456/18
Провадження № 2/474/173/18
РІШЕННЯ

Іменем України

05.06.18 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - орган опіки та піклування Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

встановив:

18.05.2018р. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (далі - позивачі) звернулися з позовом до Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області (далі - відповідач), в якому просять визнати за ними право власності по ? частині кожному на земельну частку (пай) розміром 3,8 умовних кадастрових гектар, яка знаходиться в землях колективної власності КСП Україна Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області, посвідченого сертифікатом на земельну частку (пай) серії МК № 0068604 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) № 604 за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 24.10.2010р., та яка належала ОСОБА_6, яка померла 07.04.2006р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.04.2006р. померла ОСОБА_6, яка є бабусею та свекрухою позивачам, після смерті якої залишилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю) розміром 3,8 га, що розташована в межах території Врадіївської селищної ради. Спадщину після ОСОБА_6 прийняв її син ОСОБА_5, який 24.10.2010р. помер та за життя не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері. Після смерті ОСОБА_5 вказане спадкове майно, яке складається з вищезазначеної земельної ділянки, прийняли його дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивачі звернулись до Врадіївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою щодо оформлення своїх спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою державного нотаріуса їм було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на вищезазначену земельну ділянку.

Позивачі та представник позивача в судове засідання не з'явилися, однак 05.06.2018р. звернулися до суду із заявами, в яких просять розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та, у зв'язку з визнанням відповідачем позову, просять винести рішення за результатами проведення підготовчого провадження, витрати зі сплати судового збору залишити за позивачами.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак 05.06.2018р. звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу за його відсутності, з позовними вимогами ознайомлений та визнає їх.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, однак 05.06.2018р. звернулася до суду із заявою, в якій просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує щодо задоволення вимог позивачів.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частинами 3 та 4 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вивчив матеріали справи, враховуючи те, що визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до вимог ст. 189 ЦПК України, виконано завдання підготовчого провадження, суд вважає за можливе прийняти рішення за результатами проведення підготовчого провадження на підставі наявних у справі матеріалів.

Так, судом встановлено, що 07.04.2006р. в смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 028667, виданим 12.04.2006р.

Згідно довідки Головного управління Дежгеокадастру у Миколаївській області № 87/141-18 від 27.04.2018р., ОСОБА_6 була власником земельної частки (паю), розміром 3,8 умовних кадастрових гектар, яка знаходиться в землях колективної власності КСП Україна Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області, посвідченого сертифікатом на земельну частку (пай) серії МК № 0068604 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) № 604. Вартість земельної частки (паю) розміром 3,8 умовних кадастрових гектар станом на 26.04.2018р. складає 97 534 грн. 23 коп.

ОСОБА_5, 04.08.1969р.н., є рідним сином померлої ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 111-ФП № 377249, виданим 02.10.1985р. Врадіївським відділом РАГС Миколаївської області.

З довідки № 2352, наданої 18.05.2018р. Врадіївською селищною радою Врадіївського району Миколаївської області слідує, що ОСОБА_6 на день смерті 07.04.2006р. проживала з сином ОСОБА_5, невісткою ОСОБА_1 та онуками ОСОБА_2, ОСОБА_3 по вул. Магістральна (колишня Орджонікідзе), 155, смт. Врадіївка Миколаївської області.

Відповідно до інформаційної довідки Врадіївської державної нотаріальної контори № 585/01-16 від 05.06.2018р., спадкова справа після померлої 07.04.2006р. ОСОБА_6 не відкривалася.

24.10.2010р. в смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 123305, виданим 27.10.2010р.

Позивач ОСОБА_1, 01.09.1972р.н., є дружиною померлого ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ФП № 006144, виданим 10.01.2001р.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є дітьми померлого ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ФП № 089419, виданим 10.01.2001р., І-ФП № 102845, виданим повторно 02.07.2009р., І-ФП № 115839, виданим 04.02.2010р.

З довідки № 2353, наданої 18.05.2018р. Врадіївською селищною радою Врадіївського району Миколаївської області слідує, що ОСОБА_5 на день смерті 24.10.2010р. проживав з дружиною ОСОБА_1 та дітьми ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 по вул. Магістральна (колишня Орджонікідзе), 155, смт. Врадіївка Миколаївської області.

Відповідно до інформаційної довідки Врадіївської державної нотаріальної контори № 584/01-16 від 05.06.2018р. слідує, що після померлого 24.10.2010р. ОСОБА_5 відкрита спадкова справа № 14/2013. Заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом подали: дружина спадкодавця ОСОБА_1 (заява зареєстрована в книгу обліку і реєстрації спадкових справ за № 23 від 21.01.2013р.); донька спадкодавця ОСОБА_2 (заява зареєстрована в книгу обліку і реєстрації спадкових справ за № 367 від 21.11.2014р.); син спадкодавця ОСОБА_3 (заява зареєстрована в книгу обліку і реєстрації спадкових справ за № 368 від 21.11.2014р.); донька спадкодавця ОСОБА_4 (заява зареєстрована в книгу обліку і реєстрації спадкових справ за № 369 від 21.11.2014р.).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.2014р., позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 успадкували по ? частки земельної ділянки площею 0,25 га по вул. Орджонікідзе, 155, смт, Врадіївка Миколаївської області, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, спадкова справа № 14/2013, зареєстровано в реєстрі за № 1-801.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 29923975 від 24.11.2014р. слідує, що власником ? частки земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :09:035:0002 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться по вул. Орджонікідзе, 155, смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області вказано ОСОБА_1.

Постановами від 18.05.2018р. державний нотаріус Врадіївської районної державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_7 відмовила позивачам у видачі після ОСОБА_5 свідоцтва на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,8 га, яка розташована в межах території Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку.

Судом також встановлено, що позивачами розміщено оголошення в газеті Вісник Врадіївщини № 33 від 28.04.2018р., згідно якого оригінал сертифікату серії МК № 0068604 на земельну частку (пай), площею 3,8 умовних кадастрових гектар, виданого на ім'я ОСОБА_6, вважати втраченим.

Відповідно до статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, особи мають право на спадкування за законом.

У відповідності до ч.ч. 1-3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Зазначене положення також закріплено в ст.ст. 81 та 131 ЗК України, п. 22-1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, згідно яких громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

За вимогами ст.ст. 125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином враховуючи, що позивачі є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5, та в даному випадку не мають іншої можливості, а ніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину, яке у них виникло у зв'язку із смертю чоловіка та батька ОСОБА_5, з врахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов є законним і обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню.

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України та думку позивачів судові витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачами.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 200, 206, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - орган опіки та піклування Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 24.10.2010р., право власності по ? частині за кожним на земельну ділянку площею 3,8 умовних кадастрових гектар, що знаходиться в землях колективної власності КСП Україна та розташована в межах території Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області, посвідченого сертифікатом на земельну частку (пай) серії МК № 0068604, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № 604, та яка належала ОСОБА_6, яка померла 07.04.2006р.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ф.Г. Сокол