Справа № 127/7377/18
Провадження № 2/127/1305/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про зняття арешту з нерухомого майна, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця про зняття арешту з нерухомого майна. Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом свого батька ОСОБА_2, який помер 29.08.2016р. Після його смерті залишилось спадкове майно квартира АДРЕСА_1. Під час оформлення спадкового майна позивач дізнався про те, що 13.05.2003 року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою накладено заборону відчуження на нерухоме майно, а саме на вказану квартиру. Згідно довідки Державного нотаріального архіву Вінницької області відмітки про зняття заборони по фонду Першої вінницької державної нотаріальної контори не виявлено, додаткові відомості щодо уточнюючої інформації про особу, в інтересах якої накладено заборону (арешт) в документах контори не зберігаються. Просить зняти арешт з квартири №6 розташованої в будинку №22 по вул. Максимовича в м. Вінниці, реєстраційний номер обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 5425585.

24.04.2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за правилами позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.05.2018року до участі в справі залучено в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Замостянський відділ ДВС м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Позивач в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в підготовче засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, не заперечував щодо його задоволення.

Представник третьої особи в підготовче засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при винесені рішення покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу від 16.11.2001року ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.44).

29.08.2016 року помер ОСОБА_2 (а.с.5).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46345685 від 28.12.2016року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_2 (а.с.6).

13.05.2003 року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою накладено заборону відчуження на нерухоме майно, а саме на вказану квартиру. Згідно довідки Державного нотаріального архіву Вінницької області відмітки про зняття заборони по фонду Першої вінницької державної нотаріальної контори не виявлено, додаткові відомості щодо уточнюючої інформації про особу, в інтересах якої накладено заборону (арешт) в документах контори не зберігаються.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 от. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України, при цьому у відповідності до ч. 1 ст. 60 цього Кодексу особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення цього майна з - під арешту.

Згідно з ч.1 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

За змістом ст. 59 вказаного Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено решт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобовязаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу та в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи викладене, зважаючи на встановлені судом обставини, накладений арешт порушує можливості реалізації позивачем своїх прав власності, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, а порушене право позивача підлягає судовому захисту.

За клопотанням позивача судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з квартири №6 розташованої в будинку №22 по вул. Максимовича в м. Вінниці, реєстраційний номер обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 5425585.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 31.05.2018року.

ОСОБА_1, м. Вінниця, вул. Чайковського, 4, ІПН НОМЕР_1.

Центральний відділ державної виконавчої служби м. Вінниця, м. Вінниця, вул. Соборна, 15а, .

Замостянський відділ ДВС м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, м. Вінниця, вул. Соборна, 15а, .

Суддя: