Справа № 155/1377/17 Головуючий у 1 інстанції: Адамчук Г.М.
Провадження № 22-ц/773/466/18 Категорія: 39 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Грушицького А. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря судового засідання Вергуна Т. С.,

представника третьої особи адвоката М'яловіцького В. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної нотаріальної контори Горохівського району Волинської області (точна назва - Горохівська державна нотаріальна контора), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 06 лютого 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 в серпні 2017 року звернулася з позовом до Державної нотаріальної контори Горохівського району Волинської області, в якому просить визнати недійсним і скасувати видане 12.05.2008 року ОСОБА_4 державним нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори Островською Т. В. свідоцтво НОМЕР_1, зареєстроване в реєстрі за № 1-787 (номер спадкової справи 311) про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається із грошових заощаджень, що знаходяться в Горохівському ТВБВ № 10002/028 (6304) в м. Горохів Горохівського району Волинської області на компенсаційному рахунку НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», посилаючись на те, що спадкодавці ОСОБА_6 і ОСОБА_7, як первинні спадкодавці заповіту за свого життя не складали, їх майно мало успадковуватись в порядку спадкування за законом. Оскільки після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 спадкова справа не заводилася, спадщину в порядку ст. ст. 548, 549 ЦК Української РСР прийняли його дружина ОСОБА_7 та дочка, ОСОБА_8, котрі були прописані і постійно проживали зі спадкодавцем та фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. ОСОБА_8, проживаючи і будучи прописана з 11.06.1981 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 (дня своєї смерті) у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 своєї матері, ОСОБА_7, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. ОСОБА_2 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї матері ОСОБА_8 13.07.2007 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини і в порядку ст. ст. 1268-1269 ЦК України прийняла спадщину та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. ОСОБА_3, проживаючи і будучи прописаним з 14.10.1971 року до 26.11.2013 року у своїй квартирі в АДРЕСА_1, тільки 12.05.2008 року подав заяву про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (через 10 років) своєї матері, ОСОБА_7, спадщини не прийняв, свідоцтва про право на спірну спадщину за законом не отримав як і правовстановлюючих документів на спадкове майно. Видача 12.05.2008 року ОСОБА_4 нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається із грошових заощаджень, що знаходяться в Горохівському ТВБВ АТ «Ощадбанк» без продовження судом строку для подання заяви про прийняття спадщини або згоди інших спадкоємців здійснена нотаріусом з грубим порушенням законодавства України, ОСОБА_4 протягом 10 років (з моменту відкриття спадщини) із заявою про продовження (поновлення) строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 в суд не звертався і докази протилежного відсутні. На підставі наведеного, позивач просить позов задовольнити і визнати недійсним і скасувати, видане 12.05.2008 року ОСОБА_4 державним нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори Островською Т. В. свідоцтво НОМЕР_1, зареєстроване в реєстрі за № 1-787 (номер спадкової справи 311) про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається із грошових заощаджень, що знаходяться в Горохівському ТВБВ № 10002/028 (6304) в м. Горохів Горохівського району Волинської області на компенсаційному рахунку НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк».

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 06 лютого 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд першої інстанції безпідставно не застосував в даній справі норми ЦК України в редакції 2004 року, а також норми Закону «Про нотаріат» та Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р., оскільки свідоцтво про право на спадщину, скасувати яке просить позивач, видане ОСОБА_4 12.05.2008 року, крім того, ОСОБА_2 вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_7, а також про те, що факт спільного проживання матері позивача ОСОБА_8 з ОСОБА_7 не доведено.

Таким чином, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, позивач просить рішення суду першої скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Позивач, відповідач в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, відповідних заяв чи клопотань щодо присутності їх в судовому засіданні не подавали.

Представник позивача ОСОБА_9 в судове засідання не з'явилася, подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання з м. Львова, яке було відхилене за безпідставністю, враховуючи, що попереднє судове засідання від 26 квітня 2018 року було відкладено за клопотанням представника ОСОБА_9, у якому вона зазначила, що 26.04.2018 року зайнята в іншій справі.

Представник третьої особи подав відзив, у якому вказує, що судом першої інстанції при розгляді даної справи дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги позивача, в суді апеляційної інстанції заперечив апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 відповідно до встановленого законом порядку прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_7, на час видачі свідоцтва на спадщину інші спадкоємці з відповідними заявами про прийняття спадщини чи видачі свідоцтва про право на спадщину не звертались, а тому суд прийшов до висновку, що видане 12.05.2008 року ОСОБА_4 державним нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори Островською Т. В. свідоцтво НОМЕР_1 про право на спадщину, яке зареєстроване в реєстрі за № 1-787, є законним.

Так, судом першої інстанції встановлено що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, його дружина, ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується довідками та свідоцтвом про смерть (а.с. 10, 61).

Після померлого ОСОБА_6 спадкова справа не заводилась, що підтверджується довідкою Горохівської державної нотаріальної контори (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 піля смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина, яка оспорюється, тобто до 01 січня 2004 року.

Після померлої ОСОБА_7 було 12.05.2008 року заведено спадкову справу (а.с. 12).

ОСОБА_4 та ОСОБА_8 були дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 7, 8).

Позивач ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9).

ОСОБА_3 - третя особа в даній справі, є сином ОСОБА_4

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11).

В матеріалах справи міститься копія рішення Апеляційного суду Волинської області від 25 квітня 2017 року в справі № 155/1201/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Берестечківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 (а. с. 28-30). Судом у справі № 155/1201/15-ц встановлено наступне. ОСОБА_8 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7 шляхом фактичного проживання і реєстрації у спірному будинку на час відкриття спадщини. Згідно повідомлення Горохівського районного сектора Управління державної міграційної служби України у Волинській області від 20 квітня 2017 року №0713/263 ОСОБА_8 на 25.12.1997 року і до зняття з реєстрації у зв'язку з смертю була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2. ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_7, і Горохівською державною нотаріальною конторою видано 12 травня 2008 року свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові заощадження, що знаходяться в Горохівському ТВБВ ощадбанку. Прийняття частки спадщини вважається прийняттям усієї спадщини. ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері ОСОБА_8 і прийняла спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 306 Горохівської державної нотаріальної контори, а саме заявою від 13 липня 2007 року про прийняття спадщини. ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька ОСОБА_4 і прийняв спадщину в установленому законом порядку, що підтверджується спадковою справою № 475 Червоноградської державної нотаріальної контори. Даним рішенням апеляційного суду було відмовлено в позові ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно у зв'язку з відсутністю відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, а також з тих підстав, що суд не залучив до справи спадкоємця ОСОБА_4 - ОСОБА_3, вирішивши питання про його права та обов'язки.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 травня 2008 року, яке було видано державним нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1-787, спадкоємцем майна ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, є її син ОСОБА_4, який проживає в АДРЕСА_1. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з грошових заощаджень з відповідними до них відсотками, що знаходяться в Горохівському ТВБВ Ощадбанку №1 0002/028 (6304) в м. Горохів Горохівського району Волинської області на компенсаційному рахунку НОМЕР_2, що належали спадкодавцю на підставі ощадної книжки, виданої 14 травня 1979 року і довідки ощадбанку № 29 від 21 березня 2008 року (а.с. 27).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 17).

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Тому суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що до спірних правовідносин в даній справі мають застосовуватись норми права, які діяли станом на 12 травня 2008 року, тобто на час видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки предметом спору є дії нотаріуса, а не законодавство, яке діяло на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК у редакції від 18 березня 2004 року № 1618-IV до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ч. 1 ст. 33 ЦПК у редакції від 18 березня 2004 року № 1618-IV).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача (ч. 1 ст. 51 ЦПК України).

Відповідно до п. 9) Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України у редакції від 03.10.2017 року № 2147-VIII, яка діє з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що провадження у справі було відкрито судом першої інстанції 29.09.2017 року та призначено попереднє судове засідання на 09 жовтня 2017 року.

ОСОБА_2 була викликана в судове засідання, отримала повістку 25.09.2017 року та була присутня в судовому засіданні 09.10.2017 року, коли справу було призначено до розгляду на 13 жовтня 2017 року.

13.10.2017 р. сторони в судове засідання не з'явились, справу було відкладено на 30.10.2017 р. (а.с. 45).

Заява про уточнення підстав позову і збільшення позовних вимог, в якій ОСОБА_2 також просила і змінити процесуальний статус третьої особи на відповідача надійшла від ОСОБА_2 в суд тільки 23.10.2017 року, а підписана ОСОБА_2 та здана для відправки в поштове відділення - 18.10.2017 року, що підтверджується відміткою пошти на конверті (а.с. 34, 38, 39-40, 43, 45А-50, 51).

В судовому засіданні 30.10.2017 р. за клопотанням представника третьої особи розгляд справи було відкладено на 30.11.2017 року, коли розгляд також не відбувся, у зв'язку з необхідністю ознайомитись з заявою про уточнення підстав позову і збільшення позовних вимог. 28 грудня 2017 року особи, які брали участь у справі, в судове засідання не з'явились (а.с. 70-71, 77, 84).

Наступне судове засідання відбулося 06.02.2018 року, коли і було розглянуто заяву позивача (а.с. 95-101).

Тому суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не дотримано вимоги процесуального закону при вирішенні її заяви і що розгляд безпідставно відбувався тривалий час.

Статтею 525 ЦК УРСР передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Частиною першою статті 529 ЦК УРСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За правилом статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Стаття 564 ЦК УРСР встановлювала, що порядок розпорядження на випадок смерті вкладами в державних ощадних касах і Державному банку СРСР за спеціальними вказівками вкладників визначається статутами названих кредитних установ і виданими в установленому порядку правилами. Якщо вкладних не зробив розпорядження ощадній касі або банку, то в разі смерті вкладника його вклад переходить до спадкоємців на загальних підставах за правилами цього розділу.

Порядок видачі свідоцтва про право на спадщину визначено статтею 67 Закону України «Про нотаріат», а видача свідоцтва про право на спадщину за законом - статтею 68 Закону України «Про нотаріат» (в редакції на час вчинення нотаріальної дії).

Стаття 68 Закону України «Про нотаріат» визначає, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Відповідно до п. 206, 208, 220 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 03 березня 2004 року № 20/5 (редакція, що діяла на час вчинення нотаріальної дії), свідоцтво про право на спадщину видається за заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, кожному з них окремо із зазначенням прізвища, імені, по батькові та часток у спадщині інших спадкоємців. При цьому в кожному свідоцтві може зазначатись все спадкове майно, крім нерухомого. Прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Свідоцтво про право на спадщину на грошовий вклад, щодо якого вкладник зробив розпорядження банку (фінансовій установі), а також на грошовий вклад, щодо якого відсутнє заповідальне розпорядження, після смерті вкладника видається нотаріусом спадкоємцям на загальних підставах.

З спадкової справи № 311 вбачається, що 12 травня 2008 року ОСОБА_4 звернувся в Горохівську державну нотаріальну контору Волинської області з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_7, а саме: грошові заощадження, які знаходяться в Горохівському ТВБВ Ощадбанку № 10002/28 (№ 6304) на рахунку НОМЕР_2. З заяви вбачається, що факт прийняття спадщини нотаріусом перевірено по наявності на руках спадкоємця ощадної книжки, виданої на ім'я спадкодавця Горохівським ТВБВ Ощадбанку. З довідки банку вбачається, що залишок на компенсаційному рахунку ОСОБА_7 станом на 02 січня 2007 року становить 1012,28 грн. Свідоцтво про право на спадщину видано ОСОБА_4 на грошові заощадження з відсотками, що належали спадкодавцю на підставі ощадної книжки, виданої банком 14 травня 1979 року та довідки банку № 29 від 21 березня 2008 року (а. с. 55, 56, 57, 58-66).

Станом на 12 травня 2008 року спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_7, а саме її чоловік ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, її дочка ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України (у редакції від 18 березня 2004 року № 1618-IV /редакція на час звернення позивача з позовом в суд/) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні норми містяться в ч. 1 ст. 4 ЦПК України у редакції від 03.10.2017 року № 2147-VIII, яка діє з 15.12.2017 року.

Способи захисту цивільних прав та інтересів судом визначено статтею 16 ЦК України.

Згідно з частиною другою статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позов пред'явлено лише до нотаріальної контори, процесуальне становище ОСОБА_3 - третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в той час як він є спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, а тому а тому мав бути залученим в якості відповідача або співвідповідача. Суд апеляційної інстанції не наділений правом змінювати процесуальний статус особи.

Суд першої інстанції підставно виходив з того, що ОСОБА_4, як спадкоємець за законом першої черги, вступив у володіння та управління спадковим майном після смерті матері ОСОБА_7, тому визнається таким, що прийняв спадщину. Звертаючись до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_4 надав нотаріусу докази фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном - грошовими коштами, що знаходяться на рахунку в банку, пред'явивши ощадну книжку.

На час видачі свідоцтва про право на спадщину інші спадкоємці першої черги з відповідними заявами про прийняття спадщини чи видачу свідоцтва про право на спадщину не звертались, а тому висновок суду першої інстанції про те, що видане 12.05.2008 року ОСОБА_4 державним нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори Островською Т. В. свідоцтво НОМЕР_1 про право на спадщину, яке зареєстроване в реєстрі за № 1-787, є законним, відповідає обставинам справи, матеріали справи не містять доказів навності порушень при отриманні свідоцтва.

З огляду на положення статей 3, 16 ЦК України, Закон України «Про нотаріат», суд апеляційної інстанції у складі колегії суддів прийшов до висновку, що суд першої інстанції з урахуванням конкретних обставин справи прийшов до правильних висновків у справі, ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 06 лютого 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 01 червня 2018 року.

Головуючий

Судді