Провадження №: 4-с/752/87/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2018 року Голосіївський районний суд м Києва

у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.,

при секретарі Мороз О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на бездіяльність Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Руденко Віталія Володимировича, зацікавлена особа боржник ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Стягувач ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Руденко Віталія Володимировича, зацікавлена особа боржник ОСОБА_2 Апеляційним судом м. Києва підсудність справи визначена за Голосіївським районним судом м. Києва(а.с.3).

У поданій скарзі ТОВ «Родовід Банк», що є стягувачем у виконавчому провадженні, просить: 1) Визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Руденка Віталія Володимировича по виконавчому провадженню № 49512558 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.10.2017 р.; 2) Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Руденка Віталія Володимировича по виконавчому провадженню № 49512558 від 24.10.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

На мотивування своїх вимог вказує, що 27.03.2013 року року Залізничним районним судом м. Сімферополя Автономної Республіки Крим було ухвалено рішення у цивільній справі № 2-122/565/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» (далі - АТ «РОДОВІД БАНК») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

На підставі вищезазначеного рішення АТ «РОДОВІД БАНК» отримав виконавчий лист про стягнення заборгованості за кредитним договором (далі - виконавчий лист).

АТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження, за якою було відкрито виконавче провадження № 49512558 з примусового виконання виконавчого листа.

02.11.2017 року АТ «РОДОВІД БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.10.2017 року № 49512558, яка винесена головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Руденком В.В..

Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу встановлено те, що відповідно до п.9 частини 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувану, якщо законом встановлено заборону щодо зернения стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Проте, Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на підставі якого виносилась постанова про повернення виконавчих документів стягувану, не встановлює заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, як то передбачено пунктом 9 частини 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 19 Конституції України встановлено, що основними принципами діяльності органів Державної влади, їх посадових осіб є обов'язок діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє нами спільно з іншими особами;

2)звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3)вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4)заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5)інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

-проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

-проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

-з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від державних грганів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

-за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувана і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням

житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

-безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

-накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке чайно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

-накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

-здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

-використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувана або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

-звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

-приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувана;

-звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановления з мотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

-звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

-викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

- у разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

-залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а звкож експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

-накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових хіб у випадках, передбачених законом;

-застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

01.09.2017.вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - -влидичних осіб або боржників -^фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання тішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

-у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

-залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувана;

-отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

-здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рілттте ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не гідше ніж о лин раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна і'оржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

На думку стягувача головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Руденком Віталієм Володимировичем по виконавчому зровадженню № 49512558 було порушено вимоги ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», чим суттєво перешкоджено процесу виконання виконавчого провадження, а саме - не здійснені усі необхідні дії, які передбачені Законом Укпаїни «Ппо виконавче провадження». Державний виконавець недбало доставився до своїх прямих обов'язків, які були покладені на нього Державою, що призвело до порушення прав АТ «РОДОВІД БАНК».

ПАТ «РОДОВІД БАНК» отримав оскаржувану постанову 02.11.2017 року, що затверджується реєстраційним № 9944 та копією конверта, тож строк на оскарження закінчується 12.11.2017 року і не є пропущений заявником.

В судове засідання представник стягувача не з'явився, стягувач повідомлявся належним чином про час та місце розгляду скарги. Стягувач направив до суду заяву у якій просить справу розглядати без участіПАТ «РОДОВІД БАНК».

Департамент державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України та боржник повідомлялись про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду поданої скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню в межах наявних у суду повноважень визначених Розділом 7 ЦПК України(Судовий контроль за виконанням судових рішень).

Згідно статті 12 Закону України « Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюється для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершується у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 10 Закона України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права) боржника та інші заходи примусового характеру передбачені цим Законом.

Державний виконавець зобов'язаний вживати заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

АТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження, за якою було відкрито виконавче провадження № 49512558 з примусового виконання виконавчого листа.

02.11.2017 року АТ «РОДОВІД БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.10.2017 року № 49512558, яка винесена головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Руденком Віталієм Володимировичем.

Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу встановлено те, що відповідно до п.9 частини 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувану, якщо законом встановлено заборону щодо зернения стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Проте, Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на підставі якого виносилась постанова про повернення виконавчих документів стягувану, не встановлює заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, як то передбачено пунктом 9 частини 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи діяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодовиконання судового рішення можуть бути оскаржені боржником до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, шо рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушені їхні права чи свободи.

У відповідності до ч.2 ст.451 ЦПК україни у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення(поновити порушене право заявника).

У відповідності до ч.3 ст.451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З наявних матеріалів справи встановлено що права стягувача поверненням йому виконавчого документу порушені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.447,450,451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Руденка Віталія Володимировича по виконавчому провадженню № 49512558 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.10.2017 р.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Руденка Віталія Володимировича по виконавчому провадженню № 49512558 від 24.10.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвала суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва. До утворення апеляційних судів в апеляційних округах апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії відповідно до вимог, встановлених ст.ст.353-356 ЦПК України.

Суддя С.В. Ладиченко