Справа № 350/779/18
Провадження № 2/350/444/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Максиміва І.В.

при секретарі Видойник І.П.

з участю відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася із позовом до суду та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Рішення суду в межах сплати аліментів за один місяць допустити до негайного виконання, стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають одну дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, тому на даний час в Рожнятівському районному суді слухається справа про їхнє розлучення. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, жодної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки регулярно працює на сезонних роботах та отримує високі заробітки, а тому має змогу сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. У зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом.

У судове засіданні позивач ОСОБА_3 не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги визнали частково, не заперечили щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, однак у меншому розмірі ніж просить позивачка, оскільки на даний час останній офіційно не працевлаштований, перебивається тимчасовими заробітками, від яких отримує невисокі та нестабільні доходи. На даний час він від утримання дитини не ухиляється, постійно надає кошти на утримання дитини, купляє їй необхідні речі. Згідний платити по 1000 гривень щомісяця на утримання дитини.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 149940 від 12.09.2015 року (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії 1-НМ № 320922 від 28.09.2016 року (а.с.5).

Позивачка ОСОБА_3 разом з малолітнім сином проживає у будинку батьків по вул. С.Бандери, 6 в смт. Рожнятів Івано-Франківської області, в задовільних матеріально-побутових у мовах, що підтверджується копією довідки № 362 виданої Рожнятівською селищною радою 27.04.2018 року та актом обстеження матеріально-побутових умов від 27.04.2018 року (а.с.7-8 ). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставни, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання дитини, судом враховані наступні обставини: матеріальний стан позивачки, яка не працює, має на утриманні малолітнього сина, який проживає разом з нею у будинку батьків, потреби дитини на її фізичний та духовний розвиток, також суд враховує фізичний та майновий стан відповідача, який є батьком малолітнього сина ОСОБА_5, 26 вересня 2016 року, власного житла не має, проживає у будинку батьків, хоча офіційно ніде не працює, однак має тимчасові заробітки, є фізично здоровою людиною, інших утриманців крім сина ОСОБА_5 немає, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти, однак у меншому розмірі ніж заявлено позивачем.

Доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі в сумі 2000 гривень позивачкою не надано.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 01.12.2016 року установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2018 рік в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень.

Враховуючи вищенаведене та часткове визнання відповідачем позову суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 184 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця селища Угра Смоленської області Росії, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_4, і.п.н. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки смт. Рожнятів, вул. С.Бандери, 6 Івано-Франківської області, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 27 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м .Київ /22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Виконання рішення в межах стягнення суми аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Максимів І.В.