Справа № 136/267/18
Провадження № 22-ц/772/1239/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 рокуСправа № 136/267/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів: Панасюка О. С., Зайцева А.Ю.

учасники справи:

позивач (особа яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_3,

відповідач ОСОБА_4,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 6 квітня 2018 року у складі судді Кривенка Д. Т., постановлене в м. Липовець о 09 год. 36 хв., дата складення повного судового рішення невідома,-

в с т а н о в и в :

21.02.2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, та висувала вимогу стягнути з ОСОБА_4 аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на повнолітню дитину що продовжує навчання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 21 лютого 2018 року і до повноліття ОСОБА_5 і закінчення навчання ОСОБА_6

Позов мотивовано тим, що 26.06.1997 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Росошанської сільської ради, відповідно до актового запису № 25. Відповідач є батьком двох їх спільних дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач вказує, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. ОСОБА_6 на даний час навчається на денному відділенні Вінницького медичного коледжу ім. акад. Д. К. Заболотного, строк навчання до 30.06.2018 року, у зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги, незважаючи на те, що вона вийшла заміж. Окрім того, ОСОБА_6 є інвалідом 3 групи (інвалідність з дитинства), що також потребує додаткових витрат. Зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, хоча є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, має постійний дохід (заробітну плату), також отримує пенсію по інвалідності, іншим особам аліменти не виплачує, а отже має можливість сплачувати аліменти на рівні 1/3 частини від усіх видів заробітку.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 6 квітня 2018 року позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - відмовлено у повному обсязі. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції врахував те, що відповідач є інвалідом ІІІ групи загального захворювання по зору, підтвердженням чого є посвідчення № НОМЕР_1, довідка МСЕК від 30.10.2017 року, термін групи встановлено до 01.11.2019 року, а також довідка Липовецької ЦРЛ від 26.02.2018 року, згідно якої він потребує постійного амбулаторного лікування. Обставини щодо офіційного працевлаштування в ПАТ «Вінницягаз» Гайсинське відділення Липовецька дільниця відповідач не оспорює, що свідчить про отримання ним регулярного доходу у вигляді заробітної плати, а також відповідач був реально спроможний погашати отриманий ним у Вінницькому обласному управлінні ПАТ Державний ощадний банк України кредит та нести за ним зобов'язання, в підтвердження чого ним було надано довідку фінансової установи. Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б були достатніми для переконання, що відповідач, з урахуванням аліментних зобов'язань щодо утримання неповнолітньої дитини та наявності кредитних зобов'язань, стану його здоров'я, з урахуванням якого має ІІІ групу інвалідності спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, як і не надано доказів того, що повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги.

4 травня 2018 року на таке рішення суду в частині відмови у стягненні аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання позивач ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просить оскаржуване рішення- скасувати та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання (дочки) ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до закінчення навчання ОСОБА_6, в іншій частині рішення суду залишити без змін. Доводи апеляційної скарги аналогічні викладеним у позовній заяві, зводяться до того, що ОСОБА_6 є інвалідом третьої групи, потребує постійного лікування, навчається на денному відділенні Вінницького медичного коледжу ім. акад. Д. К. Заболотного і проживає в гуртожитку, її чоловік ОСОБА_10 перебуває на обліку в Липовецькому центрі зайнятості, в даний час не взмозі забезпечувати свою дружину (в підтвердження чого надає копії відповідних документів). Вказує, що у відповідача стабільний щомісячний заробіток.

23 травня 2018 року ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу. Заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає вимогу апеляційної скарги про стягнення з відповідача на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_6, що продовжує навчання, аліментів в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до закінчення навчання, як таку що не була предметом розгляду в суді першої інстанції, відповідно не може бути прийнята та розглянута в суді Апеляційної інстанції. Крім того, відповідач зазначає, що ОСОБА_3 не доведено ні дійсної потреби у матеріальній допомозі ОСОБА_6, ні наявності у відповідача дійсної можливості надавати таку допомогу. Донька ОСОБА_6, досягши повноліття, втратила статус «дитина» в розумінні Сімейного кодексу України.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно з п. 8 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Тому справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Згідно п. 9 Розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, Апеляційний суд Вінницької області дійшов до наступних висновків.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21.02.2018 і до досягнення дитиною повноліття, не оспорюється, а тому відповідно до ст. 367 ЦПК України судом апеляційної інстанції не переглядається.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

По справі встановлено наступні обставини, що не оспорюються:

- відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого виконкомом Росошанської сільської ради Липовецького району, позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4);

- відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиціїї Вінницької області, позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5);

- згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_5, ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10, у зв'язку із чим змінила прізвище на прізвище чоловіка (а.с.8);

- ОСОБА_6 навчається у Вінницькому медичному коледжі ім. акад. Заболотного Д. К. за рахунок бюджетних коштів, що підтверджено Угодою про надання освітніх послуг від 20.08.2014 року ( а.с.10);

- ОСОБА_6 є інвалідом з дитинства ІІІ групи, що підтверджено Довідкою МСЕК серії 12ААА № 572984 (а.с.11);

- з довідки МСЕК від 30.10.2017 року, слідує що, відповідач ОСОБА_4 має ІІІ групу загального захворювання по зору, підтвердженням чого є посвідчення № НОМЕР_1, термін групи встановлено до 01.11.2019, згідно довідки Липовецької ЦРЛ від 26.02.2018 року він потребує постійного амбулаторного лікування (а.с. 30-32);

- ОСОБА_4 відкрито відновлювальну кредитну лінію в сумі 20000 грн. у ТВБВ № 10001/0129 філії Вінницьке обласне управління м. Липовець ( довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» - а.с.33).

Між позивачем та відповідачем виник спір з приводу стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України).

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Щодо доводів апеляційної скарги про невірність висновку суду першої інстанції про не доведення потреби в утриманні повнолітньої дитини та не доведення спроможності відповідача надавати таке утримання та заперечень відповідача ОСОБА_4 щодо цих обставин, слід зазначити наступне:

Факт перебування ОСОБА_6 у важкому матеріальному становищі та потреба у матеріальній допомозі від батьків, у зв'язку з продовженням навчання підтверджується наступними документами:

- відповідно до довідки № 32 виданої Вінницьким медичним коледжем ім. акад. Д. К. Заболотного від 31.01.2018 року та Угоди про надання освітніх послуг від 20.08.2014 року укладеної між вказаним навчальним закладом в особі її директора та ОСОБА_3, ОСОБА_6 навчається у медичному коледжі на 4 курсі денного відділення по спеціальності лікувальна справа І рівня акредитації, бюджетна форма навчання, термін навчання до 30.06.2018 року (а.с.9-10);

- відповідно до довідки МСЕК № 572984, ОСОБА_6 є інвалідом з дитинства, група інвалідності ІІІ, інвалідність встановлена до 01.02.2019 року (а.с.11);

- згідно довідки КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги Липовецької РДА № 328 ОСОБА_6 перебуває на обліку з діагнозом: вроджена аномалія розвитку хребта, сколіоз грудного відділу хребта з порушенням функції ходи, вторинна кардіопатія, аномальна хорда, пролапс мітрального клапана, міопія слабої ступені обох очей. Потребує постійного лікування (а.с. 46);

- згідно довідки виданої Липовецькою міською радою 13.02.2018 за №563, діти ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживають біля матері ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 (а.с.7);

- копіями довідок № 5, № 6 виданих 02.04.2018 року підтверджено факт проживання ОСОБА_6 з чоловіком ОСОБА_10 у гуртожитку по АДРЕСА_2 із вересня 2017 року по даний час, щомісячно сплачують платежі за проживання у гуртожитку і за комунальні послуги, про що свідчать копії наданих чеків (а.с. 43 - 44);

- з довідки Липовецького районного центру зайнятості № 02-12/149 виданої ОСОБА_10, вбачається, що станом на 04.04.2018 року він перебуває на обліку в пошуку роботи (а.с. 47).

Таким чином, все це у сукупності підтверджує потребу ОСОБА_6 в матеріальній допомозі з боку батьків.

Закон не містить такої підстави звільнення батьків від утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання як одруження, а тому заперечення відповідача проти стягнення аліментів в цій частині є безпідставними

Апеляційний суд критично оцінює висновки суду першої інстанції та заперечення відповідача щодо того що він сплачує кредит, оскільки наявна в матеріалах довідка (а.с. 33) свідчить лише про відкриття відновлювальної кредитної лінії та не підтверджує ні факту отримання кредитних коштів, ні їх погашення.

В в суді першої інстанції відповідач визнав що він офіційно працює в ПАТ «Вінницягаз», ця обставина ним не оспорюється.

Ураховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, а висновок суду про неспроможність відповідача сплачувати кошти на утримання повнолітньої доньки яка продовжує навчання, - є невірним та не ґрунтується на повно і всебічно встановлених обставинах.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення, у відповідності до положень статті 182 СК України, апеляційний суд з урахуванням встановлених по справі обставин щодо стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів та з урахуванням потреби повнолітньої дитини яка продовжує навчання одержувати утримання від батька, приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 21.02.2018 року, щомісячно протягом навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, як таке що постановлене без повного з'ясування обставин справи та невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд, відповідно, змінює розподіл судових витрат. Відтак рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат також підлягає скасуванню та постановлення в цій частині нового: у зв'язку із тим, що позивач звільнена від сплати судового збору в усіх судових інстанціях (п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), тому згідно положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір за подання позову про стягнення аліментів в розмірі 704, 80 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1057, 20 грн. (704, 8 х 150%) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах. За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року встановлений у розмірі 1 762, 00 гривень.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред'явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій, з огляду на розмір аліментів за 6 місяців (п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України) становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 6 квітня 2018 року в частині відмови в задоволенні позову про стягнення аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити нове:

Стягнути з ОСОБА_4 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) аліменти на утримання повнолітньої дитини , яка продовжує навчання, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 21.02.2018 року, щомісячно протягом навчання, і до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2018 року, але не більше як до досягнення дитиною 23 років.

Стягнути з ОСОБА_4 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь держави 1 807, 20 грн. (одну тисячу вісімсот сім гривень 20 к.) судового збору.

В іншій частині рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 6 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді: підпис О. С. Панасюк

підпис А .Ю.Зайцев

Згідно з оригіналом

головуючий суддя Т. М. Шемета