Справа № 182/3263/18
Провадження № 6/0182/62/2018
У Х В А Л А

Іменем України

01.06.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Рунчевої О.В.

секретаря - Нагаєвої Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи - відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва, ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.01.2011 року позовна заява ОСОБА_2 - задоволена. Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімума для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячно, починаючи з 04.10.2010 року та до повноліття дитини.

08.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочення ( в частині погашення залишку заборгованості по сплаті аліментів, станом на 01.04.2018 року - 60 562, 25 грн) виконання рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.01.2011 року строком на 12 місяців.

Свої вимоги мотивує наступним.

Незважаючи на здійснення значних платежів зі сплати аліментів, він має заборгованість зі сплати аліментів на 01.04.2018 року - 60 562, 25 грн. На сьогодні, є обставини, що є підставою для розстрочення рішення суду про стягнення аліментів. Так, зазначає, що його вина у виникненні спору відсутня, оскільки ініціатором розпаду сім?ї була ОСОБА_2, крім того, в зв?язку з погіршенням здоров?я в період з 2013 року по 2018 рік він був непрацевлаштований, заробітну плату не отримував, мав лише мінливі підробітки, тому державним виконавцем була нарахована велика сума заборгованості, яка була обчислена як для непрацюючої особи.

На сьогодні, він працевлаштувався, але його дохід є недостатнім для виплати одноразово заборгованості по аліментах .

Враховуючи його майновий стан, захворювання, які він має, просить заяву задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з?явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник відділу державної виконавчої служби Солом?янського районного управління юстиції м. Києва в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки - повідомлення з викликом на 01.06.2018 року на 09.00 год (а.с. 58). Причини неявки суду не відома.

Від ОСОБА_2 надійшла заява, згідно якої вимоги ОСОБА_1 не визнає, просить в задоволенні заяви відмовити.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України

Розглянувши заяву та перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017 року (надалі - Закон № 2147-VIII), Розділом 2 якого внесено зміни до Цивільного Процесуального кодексу України та викладено його у новій редакції.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони, суд який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Статтею 33 Закону України « Про виконавче провадження » передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 р. зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, та у передбачених цим Законом випадках приватні виконавці, які здійснюють примусове виконання рішень, зобов'язані прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Обставини, на які посилається заявник, а саме те, що його майновий стан є недостатнім для сплати аліментів, наявності ряду в платника аліментів хронічних захворювань , а також, відсутність його вини - такого характеру не носять у розумінні ст. 435 ЦПК України.

Зазначені заявником доводи про відсутність його вини у виникненні спору, оскільки не він є ініціатором припинення сімейних відносин не стосується питання розстрочення аліментів та не підлягає розгляду в зазначеній справі.

Також суд зазначає, ряд хронічних захворювань не дає правових підстав для розстрочення рішення суду про стягнення аліментів, оскільки ці захворювання не позбавляють платника аліментів працездатного стану.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення задоволенню не підлягає, оскільки виключних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, та які б могли бути підставою для розстрочення виконання рішення суду, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 18, 435 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи - відділ державної виконавчої служби Солом»янського районного управління юстиції м. Києва, ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення суду - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) протягом п'ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя: О. В. Рунчева