Постанова

Іменем України

23 травня 2018 року

м. Київ

справа № 127/2-1955/11

провадження № 61-3815св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

судді-доповідача-Пророка В. В.
суддів: Висоцької В. С., Лесько А. О.,Фаловської І. М., Штелик С. П.

учасники справи:

заявник-ОСОБА_7,
орган ДВС-Замостянський відділ державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області,
зацікавлена особа-Совик Роман Сергійович (начальник Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області),

розглянув у порядку письмового провадження справу, відкриту за скаргою ОСОБА_7 на дії начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 21 вересня 2016 року, постановлену у складі судді Марчук В. С.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог заявника

1. У липні 2016 року ОСОБА_7 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на дії начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Совика Р. С. щодо вжиття заходів для виконання рішення Замостянського районного суду міста Вінниці від 27 жовтня 2011 року у справі № 2-1955/11/0206.

2. Скарга мотивована тим, що ОСОБА_7 після відкриття виконавчого провадження не надавалась належним чином на його запити інформація щодо виконання вищезазначеного рішення суду, а 10 грудня 2015 року його повідомлено про винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, при цьому, сам виконавчий документ не повернуто. На скаргу щодо дій підлеглих начальник Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Совик Р. С., на думку заявника, не відреагував належним чином. Заявник звернувся до суду у відповідності до умов статті 383 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (далі позначення цього документа у редакції, чинній на момент здійснення процесуальних дій судом першої інстанції та апеляційним судом, за умови однаковості положень такої редакції, - ЦПК України 2004).

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

3. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2016 року скаргу повернуто заявнику.

4. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що, як зазначено в скарзі, 18 травня 2016 року ОСОБА_7 звертався зі скаргою до начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Совика Р. С., щодо бездіяльності державного виконавця Белзи О. І. Лист-відповідь на свою скаргу ОСОБА_7 отримав 31 травня 2016 року.

5. Суд дійшов висновку, що скаргу подано з пропущенням строків звернення. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Короткий зміст судового рішення апеляційної інстанції

6. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 21 вересня 2016 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 відмовлено через невизнання причин пропущення строку на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції поважними.

7. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 18 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 було залишено без руху та надано тридцятиденний строк для усунення, вказаних в цій ухвалі апеляційного суду недоліків, а саме: подання клопотання (заяви) про поновлення строку на апеляційне оскарження та сплати судового збору.

8. 20 вересня 2016 року на адресу апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_7 про усунення недоліків та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відповідної ухвали суду першої інстанції. ОСОБА_7 посилається на те, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції він отримав 06 серпня 2016 року. Для підтвердження такого факту ОСОБА_7 додає довідку Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (далі - ПАТ «Укрпошта»), з якої вбачається, що він отримав 06 серпня 2016 року рекомендований лист з повідомленням та рекомендоване повідомлення з відміткою про отримання рекомендованого листа 06 серпня 2016 року.

9. З вказаних документів не слідує, що отриманий ОСОБА_7 рекомендований лист є саме оскаржуваною ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2016 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10. У жовтні 2016 року ОСОБА_7 подав касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважаючи, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, в зв'язку з чим прийняли незаконні судові рішення.

11. У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2016 року та Апеляційного суду Вінницької області від 21 вересня 2016 року, які перешкоджають подальшому провадженню у справі, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рух справи в суді касаційної інстанції

12. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 жовтня 2017 року у відкритті касаційного провадження у справі в частині оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2016 року відмовлено у відповідності до пункту 2 частини четвертої статті 328 ЦПК України 2004.

13. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

14. Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

15. 24 січня 2018 року справу передано на розгляд Верховному Суду.

16. Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

17. Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

18. В частині оскарження ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 21 вересня 2016 року ухвалою Верховного Суду від 03 травня 2018 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

19. Суду апеляційної інстанції було надано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження з поважних причин та докази на підтвердження поважності пропуску цього строку, а саме:

- супровідний лист Вінницького міського суду Вінницької області, яким надіслано до відома ОСОБА_7 копію ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2016 року на одному аркуші у конверті від 05 червня 2016 року із штемпелем даного суду та позначкою № 716;

- рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із зазначенням дати подання 05 серпня 2016 року, відправник - «Вінницький міський суд, Грушевського 17, м. Вінниця, 21050», отримувач - «ОСОБА_7, АДРЕСА_1», з позначкою, що оскаржуване судове рішення суду першої інстанції отримано заявником 06 серпня 2016 року;

- довідка з відділення поштового зв'язку ПАТ «Укрпошта» про те, що рекомендований лист за № 716 (вищезгаданий конверт позначений таким самим номером № 16), в якому направлялась відповідна ухвала суду першої інстанції із вищезазначеним супровідним листом, отримана заявником 06 серпня 2016 року (далі - поштова довідка);

- рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із зазначенням дати подання 10 серпня 2016 року - відправлення апеляційної скарги на відповідну ухвалу суду першої інстанції до апеляційного суду із позначкою про отримання 15 серпня 2016 року працівником апеляційного суду Станіславовим.

20. Апеляційний суд не дослідив належним чином надані йому докази, що призвело до порушення процесуальних норм статей 294, 297, ЦПК України 2004.

21. Інші доводи позивача, в тому числі ті, що вимагають переоцінки обставин справи, суд касаційної інстанції не приймає до уваги відповідно до вимог статей 76, 77, 400 ЦПК України.

(2) Позиція інших учасників справи

22. Інші учасники справи правом на подання заперечення (відзиву) на касаційну скаргу не скористалися.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

(1) Оцінка аргументів заявника і висновків суду апеляційної інстанції

23. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції (частина третя статті 406 ЦПК України).

24. Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

25. Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Частина друга цієї статті встановлює, що суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

26. Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

27. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

(1.1) Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції

28. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру (частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в редакції, передбаченій Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» та чинній на момент звернення заявника (далі - Конвенція).

29. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (частина друга статті 10 ЦПК України 2004).

30. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України 2004 (частина 3 статті 10 ЦПК України 2004).

31. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (частина третя статті 60 ЦПК України 2004).

32. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (частини перша та друга статті 57 ЦПК України 2004).

33. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу (частина друга статті 64 ЦПК України 2004).

34. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 58 ЦПК України 2004).

35. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України 2004 (частина перша статті 10 ЦПК України 2004).

36. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті (стаття 212 ЦПК України 2004).

37. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК України 2004).

38. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом (частина друга статті 213 ЦПК України).

39. Одними з загальних засад цивільного законодавства є, зокрема, справедливість та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

40. Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення (частина перша статті 251 ЦК України).

41. Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо не визначені законом, - встановлюються судом (частина перша статті 67 ЦПК України 2004).

42. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (частина перша статті 69 ЦПК України 2004).

43. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали (частина друга статті 294 ЦПК України 2004).

44. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку (частина шоста статті 70 ЦПК України 2004).

45. Апеляційна скарга залишається без руху також, зокрема, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України 2004, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку (абзаци перший та другий частини третьої статті 297 ЦПК України 2004).

46. Суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою. Одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання (частини перша - третя статті 73 ЦПК України 2004).

47. Особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді (частина третя статті 222 ЦПК України 2004).

48. Оператори забезпечують доступ користувачів до інформації про тарифи, правила надання послуг поштового зв'язку, строки пересилання поштових відправлень, режими роботи об'єктів поштового зв'язку, заборонені до пересилання предмети, відповідальність операторів перед користувачами тощо (частина друга статті 17 Закону України від 0 жовтня 2001 року № 2759-III «Про поштовий зв'язок» в редакції, чинній на момент направлення копії відповідного судового рішення (далі - Закон про поштовий зв'язок).

49. Лист - поштове відправлення у вигляді поштового конверта з вкладенням письмового повідомлення або документа, розміри і масу якого встановлено відповідно до законодавства України (абзац дев'ятий частини першої статті 1 Закону про поштовий зв'язок).

50. Оператори поштового зв'язку надають послуги з пересилання внутрішніх поштових відправлень, до яких, зокрема, належать рекомендовані листи (абзац четвертий пункту 8 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 в редакції, чинній на момент направлення копії відповідного судового рішення (далі - Правила).

51. Рекомендованим поштовим відправленням є, зокрема, реєстрований лист, який приймається для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення (абзац двадцять сьомий пункту 2 Правил).

52. Внутрішні реєстровані поштові відправлення (крім прямих контейнерів), поштові перекази можуть прийматися для пересилання з рекомендованим повідомленням про їх вручення (абзац перший пункту 17 Правил).

53. У разі подання для пересилання, зокрема, реєстрованого поштового відправлення з повідомленням про його вручення відправник заповнює бланк повідомлення на свою поштову адресу або адресу особи, якій за його дорученням належить надіслати повідомлення після вручення поштового відправлення, поштового переказу (абзац перший пункту 62 Правил).

54. Поштовий конверт - упаковка, виготовлена за встановленим стандартом і призначена для пересилання письмових повідомлень та іншого вкладення відповідно до Правил;

55. В матеріалах справи містяться оригінали та копії тих письмових доказів, на які посилається заявник, крім конверту, в якому за його твердженням йому було направлено відповідну копію ухвали суду першої інстанції та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення із зазначенням дати подання 10 серпня 2016 року - відправлення апеляційної скарги на відповідну ухвалу суду першої інстанції до апеляційного суду із позначкою про отримання 15 серпня 2016 року працівником апеляційного суду Станіславовим. Оригінал конверту та відповідне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із зазначенням дати подання 10 серпня 2016 року відсутні, в матеріалах справи містяться лише їх копії. Факт відмови заявника надати оригінал відповідного конверту, апеляційним судом не встановлений, з матеріалів справи не вбачається. Обставини незгоди суду апеляційної інстанції з датою отримання апеляційної скарги від заявника з матеріалів справи не вбачається. Супровідний лист до направлення копії зазначеної вище ухвали судом першої інстанції, який міститься в матеріалах справи, датовано 25 липня 2016 року.

56. Відповідно до наданих заявником суду апеляційної інстанції доказів він отримав рекомендований лист 06 серпня 2016 року, направлений Вінницьким міським судом Вінницької області 05 серпня 2016 року. Заявник стверджує, що даним рекомендованим листом йому було направлено відповідним судом копію ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2016 року. Апеляційна скарга на цю ухвалу була здана заявником на пошту 10 серпня 2016 року згідно з даними відповідної копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Отже, згідно цієї встановленої апеляційним судом інформації, враховуючи вище розкритий зміст частини другої статті 294 та частини шостої статті 70 ЦПК України 2004 процесуальний строк у п'ять днів не порушено.

57. Однак, апеляційний суд з наданих заявником доказів не зміг встановити факт отримання заявником 06 серпня 2016 року саме копії ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2016 року. На думку апеляційного суду надані заявником докази лише свідчать про отримання ним певного рекомендованого листа від Вінницького міського суду Вінницької області. Не надаючи заявнику можливості уточнити свої докази, апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження.

58. Враховуючи вищезазначене, в контексті пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України аналіз вище розкритого змісту статті 222 ЦПК України 2004 дає підстави зробити висновок, що докази отримання особою копії повного судового рішення, які вона отримує в результаті відповідного направлення їй судом копії судового рішення, зводяться до рекомендованого листа, упакованого в конверт, з рекомендованим повідомленням про його вручення.

59. Отже, у будь-якої особи відсутні підстави вважати, що такий комплект документів є неповним з точку зору доведеності отримання нею конкретного судового рішення. В зв'язку з чим, відсутні підстави вважати, що особа направляючи оригінали або копії комплекту письмових доказів, що у сукупності отримала при направленні їй судом рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням про вручення судового рішення, діяла усвідомлюючи недостатність таких доказів або мала підстави сумніватися у достатності таких доказів для доведення дати отримання нею конкретної копії судового рішення.

60. З матеріалів справи не вбачається, що апеляційний суд встановив факт своєчасного направлення судом першої інстанції відповідної копії судового рішення з зазначеним супровідним листом.

61. Виходячи з вищезазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов помилкових висновків про відмову у відкритті апеляційного провадження та ухвалив судове рішення, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

(2) Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

(2.1) Щодо суті касаційної скарги

62. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі (частина шоста статті 411 ЦПК України).

63. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції (частина четверта статті 406 ЦПК України).

64. На підставі здійсненої вище оцінки аргументів заявника Верховний Суд дійшов висновку про необхідність частково задовольнити вимоги касаційної скарги ОСОБА_7 - скасувати ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 21 вересня 2016 року та направити дану справу для продовження розгляду до Апеляційного суду Вінницької області.

(2.2) Щодо судових витрат

65. Судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника (частина перша статті 452 ЦПК України).

66. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України).

67. Учасниками справи не заявлені до відшкодування судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

68. Згідно із квитанції від 06 жовтня 2016 року № 0.0.629099859.1 заявником сплачено судовий збір у розмірі 275,60 грн за подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заявник не надав інших розрахунків документально підтверджених судових витрат.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416, 419 та підпунктом 4 пункту 1 Розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України,

Постановив:

1. Задовольнити частково касаційну скаргу ОСОБА_7.

2. Скасувати ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 21 вересня 2016 року.

3. Направити справу для продовження розгляду до Апеляційного суду Вінницької області.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

А.О. Лесько

В.В. Пророк

І.М. Фаловська

С.П. Штелик