Справа № 446/1013/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2018 року м.Кам"янка-Бузька

Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя Котормус Т. І.

секретар судового засідання Карпа Г.М.

за участю

державного виконавця Мазуркевич У.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Камянка-Бузька Львівської області подання головного державного виконавця Камянка-Бузького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2018 року Головний державний виконавець Камянка-Бузького районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 звернулася в суд з поданням та просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним зобовязань.

Подання мотивовано тим, що на виконанні Камянка-Бузького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває зведене виконавче провадження №55174871 щодо виконання постанови № БР 696107 від 05.09.2017 року, постанови № АР 668445 від 18.03.2017 року, постанови № АР 54923376 від 01.01.2017 року, постанови № АР 55156064 від 02.08.2017року, виданих УПП у м.Львові про стягнення з ОСОБА_2 боргу на загальну суму 3230,00 грн.

Станом на даний час відомості про сплату заборгованості боржником у Камянка-Бузькому РВДВС ГТУЮ у Львівській області відсутні, такий ухиляється від його виконання, не вживає заходів до виконання рішення.

Вказує, що за повідомленням Державної міграційної служби України від 19.01.2018 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово перетинав державний кордон України. Згідно даного запиту боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії EН №426214.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України сторони в судове засідання не викликались, а державний виконавець підтримала таке подання з наведених у ньому підстав.

Заслухавши доводи державного виконавця, дослідивши матеріали справи та оглянувши матеріали виконавчого провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні Камянка-Бузького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває зведене виконавче провадження №55174871 щодо виконання постанови № БР 696107 від 05.09.2017 року, постанови № АР 668445 від 18.03.2017 року, постанови № АР 54923376 від 01.01.2017 року, постанови № АР 55156064 від 02.08.2017року, виданих УПП у м.Львові про стягнення з ОСОБА_2 боргу на загальну суму 3230,00 грн., що доводиться копією відповідного виконавчого листа.

Постановами державного виконавця від 11.08.2017р., 18.10.2017р., 15.11.2017р., 23.01.2018р., відкрито виконавчі провадження з виконання вищезгаданих постанов, що доводиться копіями відповідних постанов. 15.11.2017р., державний виконавець виніс постанову про об"єднання виконавчих проваджень які були відкриті державним виконавцем постановами від 11.08.2017р., 18.10.2017р., 15.11.2017р., 23.01.2018р., у зведене виконавче провадження, також 24.01.2018р., виніс постанову в якій виконавче провадження №55174871 від 24.01.2018р., приєнав до зведеного виконавчого провадження.

Як видно з матеріалів зведеного виконавчого провадження, таке рішення на даний час не виконано, а примусові заходи, що вжиті державним виконавцем, не призвели до реального виконання рішення суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово перетинав державний кордон України, що підтверджується повідомленням Державної міграційної служби України від 19.01.2018 року. Згідно даного повідомлення боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії EН №426214.

Зі змісту ч.3 ст.441 ЦПК України вбачається, що суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України».

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає декілька видів обмеження у виїзді громадян України за кордон, зокрема: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту та тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у певних випадках, що визначені в цій статті.

Відповідно до п.5, ч.1 та ч.2, ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов'язань.

З вищенаведених норм права суд дійшов до висновку, що особі, яка має паспорт громадянина України для виїзду за межі України, може бути тимчасово обмежено у виїзді за кордон у випадку ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання цих зобов'язань.

Оцінюючи факт ухилення боржника від виконання його зобовязань, суд виходив із наступного.

Як розяснено у Листі Верховного Суду України від 01.02.2013р. ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Матеріалами справи та матеріалами виконавчого провадження стверджується, що боржник ОСОБА_2 проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, про що надано довідку Камянка-Бузькою міською радою від 12.12.2017р.

Однак, на виклики державного виконавця, що направляються за місцем проживання боржника останній не реагує.

Згідно з відповідями реєструючих органів м. Кам"янка-Бузька, за боржником не зареєстровано транспортних засобів, нерухомого майна. Боржник неодноразово перетинає державний кордон України, що підтверджується повідомленням від 19.01.2018р.

Вказані обставини у своїй сукупності, на переконання суду, свідчать про ухилення боржника від виконання своїх зобов"язань по сплаті грошових коштів, а тому, ураховуючи, що вжиті державним виконавцем заходи, спрямовані на виконання виконавчих документів, виявилися безрезультатними, суд дійшов висновку про наявність підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов"язань.

Суд також відзначає, що згідно пункту 1 статті 2 Протокол №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території.

Пунктами 3 та 4 цієї статті передбачено, що на здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

Щодо критерію законності, то такий в даній справі дотримано виходячи із мотивації наведеної судом вище та з огляду на наявність відповідних норм національного закону, а саме Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України»

Оцінюючи легітимну мету, яку переслідує таке обмеження, суд відзначає, що легітимною метою, яка визначена у пункті 3 статті 2 Протоколу №4 до Конвенції є зокрема підтримання публічного порядку та запобігання злочину, так як борг у ОСОБА_2 виник внаслідок неодноразового притягнення його до адміністративної відповідальності та не сплати штрафу, що йому був визначений компетентним державним органом.

А оскільки виконавче провадження повязане власне із підтриманням публічного порядку та запобігання злочину, то таке обмеження переслідує легітимну мету.

Оцінюючи третій критерії, який є необхідний для обмеження права особи на свободу пересування, суд враховує таке.

Як зазначено у згаданому вище рішенні ЄСПЛ «Гочев проти Болгарії», при цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід памятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду.

Суд оцінюючи фактичні обставини справи дійшов до висновку, що обмеження права на свободу пересування боржника за межі держави сприятиме погашенню заборгованості, так як інші заходи вжиті державним виконавцем не дали позитивного результату. Водночас, суд враховує неодноразовість невиконання боржником обов"зку зі сплати боргу, вжиття державним виконавцем інших заходів до виконання рішення. А тому, враховуючи ці обставини, а також той факт, що таке обмеження не є безстроковим, а обмежується часом до виконання обов"зку зі сплати боргу, суд вважає, що таке втручання є пропорційним меті його застосування.

За вищенаведених обставин та мотивів, подання головного державного виконавця Кам"янка-Бузького РВДВС ГТУЮ у Львівській області про обмеження виїзду ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.441 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця Камянка-Бузького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України без вилученням паспортного документа задоволити повністю.

Тимчасово обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, у праві виїзду за межі України без вилученням паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання ним своїх зобовязань по виконанню зведеного виконавчого провадження №55174871, про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь УПП у м.Львові.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_2 та до Державної прикордонної служби України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Т.І.Котормус