Провадження №2/523/1141/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2018 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді - Сувертак І.В.

при секретарі - Лінник І.А.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі,

справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Установив

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 11 березня 2014 року ОСОБА_1 уклала з позивачем кредитний договір № б/н, отримала кредит у розмірі 4000, 00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30%. Відповідно до даного кредитного договору банк повністю та в строки виконав зобов'язання по даному договору перед відповідачем, видав йому платіжну картку із встановленим лімітом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов договору.

Відповідач взяла на себе зобов'язання щомісячно сплачувати кредит, відсотки за його користування, комісію, а також інші витрати згідно договору. Однак у зв'язку з тим, що відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, станом на 30 червня 2018 року виникла заборгованість на загальну суму 59748, 32 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом на суму 4118, 49 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом 48658, 48 гривень, заборгованості за пенею та комісією 3650, 00 гривень, штрафу (фіксована частина) 500,00 гривень та штрафу (процентна складова) 2821, 35 гривень.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року, було відкрито провадження по справі, а ухвалою суду від 14 березня 2018 року підготовче засідання закрито та призначено судовий розгляд по суті позову.

16 лютого 2018 року відповідач ОСОБА_1 подана на адресу суду клопотання про застосування строків позовної давності, а також відзив на позов.

26 березня 2018 року представником позивача подано на адресу суду відповідь на позов.

Представник позивача с удове засідання не прибув, однак матеріали справи містять клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні просив застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

З'ясував обставини справи, вислухав представника відповідача, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

Суд встановив наступні обставини:

11 березня 2014 року ОСОБА_1 уклала з позивачем кредитний договір № б/н, отримала кредит у розмірі 4000, 00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30%. Відповідно до даного кредитного договору банк повністю та в строки виконав зобов'язання по даному договору перед відповідачем, видав йому платіжну картку із встановленим лімітом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов договору. (а.с. 6-32).

В пунктах 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг зазначається, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт.

Відповідач своїм підписом в заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком кредитний договір.

Відповідно умов та правила надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України).

Згідно ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтнресу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 14 грудня 2016 року №712/918/14-ц.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частина 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» вказує на те, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до наданого суду позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 11 березня 2013 року останній платіж за кредитним договором відповідач здійснила 15.04.2014 року. Таким чином прострочена заборгованість по картці у відповідачки виникла 30 квітня 2014 року. Строк позовної давності щодо звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості закінчився 30 квітня 2017 року.

Позивач подав до суду позов лише в 30 серпня 2017 року.

Відповідно до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставне майно тощо).

Відповідач у своїй заяві наполягає на застосуванні ч.4 ст.267 ЦК України, відповідно до якої, сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Спеціальних строків у кредитному договорі сторони не обговорювали.

Встановлене судом підтверджується випискою з особового рахунку, довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк», розрахунком суми заборгованості та іншими дослідженими в суді доказами, поданими позивачем.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволенню не підлягають, тому суд відмовляє у їх задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4-7,1-13,17- 18,109,131,137, 141,211,223,259, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ПАТ КБ «Приватбанк» (01001.м.Київ, вул..Грушевського,1Д) до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН №, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 (колишня Дніпропетровська дорога), №125/1,кВ.139, паспорт громадянина України серії КК №804033, про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 11.03.2013 року в розмірі 59748,32 грн. залишити без задоволення.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складно повне рішення.

Повний текст рішення складено 15 травня 2018 року.

Суддя