Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О. В. оглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення грошових коштів за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з даною заявою якій просить суд вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони на вчинення будь-яких дій, а саме: заборонити відповідачу ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження (продаж, дарування, міна, розпорядження) нерухомого майна: будинком, який розташований за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Лосятин, вул. Набережна, 1; земельною ділянкою площею 0,2500 га, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Лосятин, вул. Набережна, 1а; земельною ділянкою площею 0,1930 га, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Лосятин, вул. Набережна, 1; земельною ділянкою площею 2,4546 га, що розташована на території Лосятинської сільської ради Васильківського району, мотивуючи тим, що зазначені обєкти, які перебувають у власності відповідача ОСОБА_2, можуть бути відчужені нею на користь будь - яких інших осіб, тому існує висока ймовірність того факту, що відповідач може у будь-який момент здійснити відчуження житлового будинку та земельних ділянок на користь інших осіб, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою від 12.01.2018 року було відкрито провадження у справі, ухвалою від 24.05.2018 року було призначено судову почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у справі.

При вирішенні питання щодо забезпечення позову суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з предявленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Пункт 2 частини 1ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується, в тому числі, забороною вчиняти певні дії.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Статтею 124 Конституції України задекларовано принцип обов'язковості судових рішень, який з урахуванням положень ст.ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 149-153, 154, 259, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, про забезпечення позову, задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення грошових коштів за договором позики, позову шляхом заборони на вчинення будь-яких дій, а саме: заборонити відповідачу ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження (продаж, дарування, міна, розпорядження) нерухомого майна: будинком, який розташований за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Лосятин, вул. Набережна, 1; земельною ділянкою площею 0,2500 га (кадастровий номер :01:018:0006), що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Лосятин, вул. Набережна, 1а; земельною ділянкою площею 0,1930 га(кадастровий номер :01:018:0007), що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Лосятин, вул. Набережна, 1; земельною ділянкою площею 2,4546 га(кадастровий номер :06:009:0118), що розташована на території Лосятинської сільської ради Васильківського району.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

СуддяОСОБА_3