КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/8452/17
Провадження № 2/552/316/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2018 року Київський районний суд м. Полтава в складі судді - Миронець О.К., за участю секретаря судового засідання Ваніної Ю.А. позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м.Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права на спадкування за законом та встановлення права на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 обґрунтовуючи його тим, що з серпня 1992 року вона проживала разом з ОСОБА_7 однією сімєю як чоловік та дружина за адресою кв.1 вул.Харчовиків у м.Полтава. Від шлюбу вони мали сина ОСОБА_8, який помер 27.10.2014 року. 23.06.2017 року помер ОСОБА_7, після його смерті відкрилася спадщина, а оскільки позивач проживала разом з ним однією сімєю вона вважає, що має право на спадкове майно померлого, тому вона звернулася до суду та просить встановити факт проживання її з ОСОБА_7 в квартирі №1 по вулиці Харчовиків у буд.5 у місті Полтава однією сімєю без реєстрації шлюбу понад пять років з серпня 1992 року до 23.06.2017 року та визнати за нею право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги, стягнути з відповідачів судові витрати.

Відповідачі подали до суду відзив в якому зазначили, що позов не визнають з тих підстав, що ОСОБА_1 спільно не проживала з нині покійним ОСОБА_7, а лише його періодично відвідувала. Матеріальної допомоги позивач не надавала, доказів ведення спільного господарства не надано, отже відсутні підстави для задоволення позову.

Позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні з підстав зазначених у відзиві до позовної заяви.

Приватний нотаріус ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій просила слухати справу без її участі.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20.12.2017 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні її заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 12.01.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Відповідно ухвали Київського районного суду м.Полтави від 22.02.2018 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

Дослідивши докази у справі, заслухавши сторони, показання свідків, суд приходить до наступних висновків.

23.06.2017 року помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №355666 виданим Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

10.08.1993 року народився ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-КЕ №425997, матерю записана ОСОБА_1, батьком ОСОБА_7.

27.10.2014 року ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №274647 виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції.

Згідно довідки №10499 від 21.07.2017 року виданої начальником КП «ЖЕО №2» ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, до дня смерті був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з ним була зареєстрована ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно домової книги за адресою АДРЕСА_1 постійно проживали ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_10 та ОСОБА_8.

З фотокарток, які містяться в матеріалах справи вбачається спільний відпочинок ОСОБА_1 та ОСОБА_7

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомила суду, що ОСОБА_7 та ОСОБА_1 проживали разом як сімя, вели спільне господарство, у них був спільний син, всі знали, що ОСОБА_7 чоловік ОСОБА_1, хоча їх шлюб не був зареєстрований.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила суду, що ОСОБА_7 та ОСОБА_1 проживали окремо, спільне життя у них не склалося. Позивач періодично відвідувала ОСОБА_7.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомила суду, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_7 однією сімєю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 повідомила суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проживали разом як чоловік та дружина з 2008 року. ОСОБА_1 доглядала чоловіка та вони вели спільне господарство.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомив суду, що вони ОСОБА_7 та ОСОБА_1 проживали разом як чоловік та жінка, у них був спільний син.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомила суду, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_7 однією сімєю, позивач доглядала ОСОБА_7.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 повідомила суду, що позивач проживала разом з ОСОБА_7 однією сімєю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 повідомила суду, що працює медичною сестрою, за життя ОСОБА_7 вона приходила колоти йому уколи, з ним разом проживала його дружина ОСОБА_1 З 2000 року по 2008 рік ОСОБА_7 до лікарні приводила дружина.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що він тооварищ ОСОБА_7, вони працювали разом. У них з ОСОБА_1 був спільний син і позивач доглядала свого чоловіка до самої смерті.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила суду, що вона є сусідкою позивача та вони разом працювали. Свідок підтвердила, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_7 з 2000 року по день смерті, у них був загальний бюджет.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 повідомила суду, що є сестрою позивача, у них з ОСОБА_7 була спільна сімя.

Згідно роз'яснень Верховного Суду України, наведених в аналізі судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, - до заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Згідно ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов»язків подружжя.

На підставі ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов»язків подружжя. Як убачається із ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_7 однією сімєю в період з серпня 1992 року по 23.06.2017 року підтверджено показаннями свідків, які були допитані в судовому засіданні, наданими фотокартками зі спільного відпочинку, довідками з місця проживання, випискою з домової книги, свідоцтвом про народження дитини.

Отже, аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, про те, що в період з серпня 1992 року по 23.06.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 фактично проживали однією сімєю.

Відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

Отже, аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що підстав для встановлення права на спадкування зі спадкоємцями першої черги відсутні, оскільки доказів того, що позивач постійно на протязі пяти років надавала ОСОБА_7 матеріалу допомогу суду не надано. До показань свідків про надання такої допомоги суд ставиться критично, оскільки свідкам інформація про надання матеріальної допомоги ОСОБА_7 з боку ОСОБА_1 відома зі слів останньої.

Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України та часткове задоволення позову суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору в сумі 160 гривень з кожного.

Керуючись ст. 114,265 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_7 і ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 однією сімєю без реєстрації шлюбу понад пять років з серпня 1992 року по 23.06.2017 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі по 160 гривень з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 14.06.2018 року

Суддя ОСОБА_21