Справа № 454/1283/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

при секретарі Мандрик І.Я.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 1,15га.

Свої вимоги мотивує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3, з яким до дня смерті проживали вона та її матір.

Після смерті батька відкрилася спадщина на зазначену вище земельну ділянку. Мати спадщини не прийняла та 22.02.2018р. подала заяву про відмову від прийняття такої в її користь.

Звернувшись в нотаріальну контору, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і зв'язку з тим, що сертифікат про право на пай видано не районною державною адміністрацією.

Позивач в судове засідання не прибула, подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити без її участі.

Відповідача в судове засідання також не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі і не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Згідно сертифіката, ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай), площею 1,15га, в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості.

Згідно заповіту від 01.11.2000р., ОСОБА_3 все належне йому на день смерті майно заповів своїй дружині ОСОБА_2

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно заяви від 22.02.2018р., ОСОБА_2 відмовилася від одержання належного їй спадкового майна за заповітом після смерті чоловіка.

З довідки №561 від 22.02.2018р., на день смерті ОСОБА_3, з ним була зареєстрована та проживала його дочка ОСОБА_1

Згідно листа від 27.04.2016р., відповідно до ст.5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08.08.1995р., Постанови Кабінету Міністрів України №801 від 12.10.1995р. та ст.2 Закону України «про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянко власникам земельних часток (паїв)», основним документом що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат, виданий районною (міською) державною адміністрацією.

В силу ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Саме тому, суд не погоджується з вимогою позивача про визнання права власності на земельну ділянку, оскільки спадкуванню підлягає лише право на таку.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, проживав з ним на час смерті, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки її мати відмовилася від спадкового майна.

Однак вона позбавлена змоги отримати свідоцтво про право на спадщину, а тому, з огляду на визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, про підставність позовних вимог в частині визнання права на земельну частку (пай).

Керуючись ст.ст.12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну ділянку (пай), площею 1,15га, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія: НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний НОМЕР_2місце проживання: с.Тяглів Сокальського району Львівської області.

Відповідач: ОСОБА_2, 1939р.н., ідентифікаційний НОМЕР_3 місце проживання: с.Тяглів Сокальського району Львівської області.

Головуючий: М. Я. Адамович