Провадження №760/3687/18
В справі № 760/389/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить стягнути з відповідача 3 725, 00 гр. страхового відшкодування.

Посилається в позові на те, що 10 березня 2015 року в м. Києві на бул. Дружби Народів, 42 сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2,та транспортного засобу «Дачиа Логан», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року відповідача було визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо - транспортної пригоди.

В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1, який на момент ДТП був застрахований в ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» відповідно до Договору добровільного страхування №28-0107-15-00080 від 28 січня 2015 року.

10 березня 2015 року страхувальник звернувся з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав всі необхідні документи.

ПАТ «СК «УСГ», як страховик потерпілої особи, на виконання умов Договору страхування, на підставі Рахунку від 17 березня 2015 року, страхового акту №ДККА-43203 від 18 березня 2015 року та розрахунку до нього, на рахунок СТО було перераховано суму страхового відшкодування у розмірі 3 725, 00 гр., що підтверджується платіжним дорученням №5537 від 20 березня 2015 року.

Виходячи з цього, вини відповівдача в дорожньо-транспортній пригоді, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, просить розглядати справу в його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Судова повістка, що направлялася на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, була вручена за довіреністю.

Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним.

Ухвалою від 16 березня 2018 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористався, відзив на позову заяву не подав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 980 кодексу предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані, в тому числі, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно ст. 4 Закону страхування транспортного засобу належить до майнового страхування.

За змістом п. 3 ст. 20 Закону при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Судом встановлено, що 10 березня 2015 року на бул. Дружби Народів, 42 в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «Дачиа Логан», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача, та «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2

Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року винним у вчиненні зазначеної ДТП визнано відповідача.

/ а.с. 12 /

Відповідно до ч.ч. 4,6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК.

Такими чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає.

Відповідно до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно - правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-0107-15-00080 від 28 січня 2015 року автомобіль марки «Шкода» д.н.з. д.н.з. НОМЕР_1 було застраховано у ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» строком дії з 03 лютого 2015 року по 02 лютого 2016 року.

18 березня 2015 року на адресу позивача надійшла заява про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Представником позивача було проведено огляд автомобіля марки «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 за результатами якого був складений Акт огляду пошкодженого транспортного засобу від 10 березня 2015 року, відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого автомобіля становить 4 875, 00 гр.

18 берерзня 2015 року був складений Страховий акт №ДККА-43203 та відповідно до розрахунку суми було прийнято рішення про виплату страхувальнику страхового відшкодування в розмірі 3 725, 00 гр. з вирахуванням 0,5 % безумовної франшизи в розмірі 1 150,00 гр.

Зазначена сума страхового відшкодування була перерахована на рахунок СТО платіжним дорученням №5537 від 20 березня 2015 року.

/ а.с. 6; 8; 10; 34; 36 /

Як зазначено вище, відносини позивача з застрахованою ним особою виникли на підставі договору майнового страхування.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким же чином врегульовано дане питання і в статті 27 Закону України « Про страхування».

Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування.

У порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику.

Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Це відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у справі № 6-2809ц15, яка, з точки зору ст.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом.

Враховуючи викладене вище, виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП за умовами укладеного з ним договору добровільного страхування, яка мала місце з вини відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду.

Виходячи з цього суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1 762, 00 гр. судового збору.

Керуючись ст.ст. 15,16 ЦК України, ст. 1166 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1 / на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» / 03038 м. Київ, вул. Івана Федорова, 32-а, / 3 725, 00 гр. Страхового відшкодування та 1 762, 00 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Шереметьєва