Справа № 127/7355/18
Провадження 2/127/1302/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Борисюк І.Е., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Позов мотивований тим, що 11 листопада 2015 року у відділі ДРАЦС ВМУЮ у Вінницькій області позивач з відповідачем зареєстрували шлюб, актовий запис № 3530. Рішенням Вінницького міського суду Винницької області від 19.03.2018 року по ц/с № 127/3095, яке ще не набуло законної сили, шлюб розірваний. Від сумісного проживання є спільна неповнолітня дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в даний час із позивачем і знаходиться на її утриманні. Позивач не працює, самостійного доходу не має, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. В звязку з цим позивач потребує матеріальної допомоги від відповідача. Позивач також зазначає, що вона з дитиною в даний час живуть за рахунок соціальної допомоги від держави та допомоги, яку поки надають батьки позивача. Після прийняття судом рішення про розірвання шлюбу відповідач не дає коштів на утримання дитини і на утримання позивача. Відповідач є молодою працездатною людиною. Він має постійну роботу і стабільно отримує достатнього розміру заробіток, житлом забезпечений, проблем зі здоровям не має. Тобто, відповідач - достатньо матеріально забезпечена людина. Таким чином, позивач вважає, що із своїх доходів відповідач зможе надавати позивачу належну матеріальну допомогу на її утримання, і зобовязаний це робити згідно з діючим сімейним законодавством.

Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку(доходу) відповідача щомісяця, починаючи стягнення з дня подання заяви до досягнення 3-х років ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою суду від 23.04.2018 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 26.04.2018 року було отримано копію ухвали суду від 23.04.2018 року, копію позовної заяви із додатками. Позивачем ухвалу суду від 23.04.2018 року було також отримано 26.04.2018 року. (а.с. 16-17)

У строк, визначений судом ухвалою суду від 23.04.2018 року, від відповідача відзив на позов не надійшов.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили.

Будь-які докази по справі чи клопотання від учасників справи, також, на адресу суду не надійшли.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 171692, виданим 11.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 11.11.2015 року, актовий запис № 3530. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_2. (а.с. 3)

Згідно з свідоцтвом про народження серії І-АМ № 340558, виданим 07.07.2016 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис № 2439. (а.с. 4)

Відповідно до довідки № 194 від 26.03.2018 року, виданої ОСББ «ОСОБА_5 79Б», ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із матірю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 5)

Згідно з ч. 1 та ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 і ч. 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч. 1 ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, до суду сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили.

Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в звязку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Також, судом в ухвалі суду від 23.04.2018 року було розяснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями.

Відповідно до ч. 3 ст. 279 ЦПК України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, в даному випадку процесуальні дії могли бути вчинені до 23.05.2018 року (включно).

Однак, жодна із сторін по справі не скористалась своїми процесуальними правами.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В даному випадку, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобовязані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті, в даному випадку пояснення, викладені в позовній заяві і докази, надані разом із позовом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має право на її утримання (аліменти) відповідачем, як особа з якою проживає їх спільна із відповідачем малолітня дитина віком до трьох років ОСОБА_1 Дмітрій, ІНФОРМАЦІЯ_1, незалежно від матеріального становища позивача.

При визначенні розміру утримання (аліментів) судом враховано, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, так як є працездатною людиною; враховано наявність у відповідача на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_1 Дмітрія, ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з тим, на час ухвалення судового рішення суду не повідомлено ні позивачем, ні відповідачем відомостей щодо: розміру аліментів, які сплачуються відповідачем на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини; стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; відсутності/наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Доказів того, що позивач не має права на утримання у випадках визначених Сімейним кодексом України, а також того, що між подружжям було укладено письмовий договір про надання утримання - суду не надано.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 та ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви і сплачуються щомісячно.

Суд дійшов до переконання в наявності підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною трьох років, тобто до 24.06.2019 року.

Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального і (або) сімейного стану когось із них на підставі ч. 3 ст. 80 СК України. Крім того, право на утримання може бути припинено у випадках, передбачених ч. 1, ч. 3 і ч. 4 ст. 82, ст.ст. 85 та 89 СК України. Також, у випадках, визначених ст. 83 СК України, рішенням суду може бути позбавлено одного з подружжя права на утримання або обмежено його строком.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне.

Враховуючи те, що позивач на момент звернення до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», повне задоволення позову, а також положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704, 80 гривень.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Судом встановлено, що у звязку із зверненням до суду з даним позовом, позивач сплатила адвокату ОСОБА_6 «за надання правової допомоги по оформленню позовної заяви про стягнення аліментів на дружину» 350, 00 гривень, що підтверджується договором-квитанцією № 106 від 02.04.2018 року, наданою разом із позовом. (а.с. 6)

Згідно з Єдиним реєстром адвокатів України, ОСОБА_6 є адвокатом, здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 48, виданим 16.12.1993 року.

Таким чином, судом встановлено документальне підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 350, 00 гривень та співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката у відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Підстав, визначених ч. 5 ст. 137 ЦПК України, для зменшення розміру вищевказаних витрат на правничу допомогу, судом не встановлено. Відповідачем не доведено неспівмірності витрат.

Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі та положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на корить позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 350, 00 гривень.

Доказів понесення позивачем інших судових витрат, а також понесення відповідачем судових витрат - суду не надано.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 12, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ч. 1 та ч. 4 ст. 75, ч. 3 ст. 77, ч. 1 ст. 79, ч. 1 і ч. 2 ст. 80, ч. 2 та ч. 4 і ч. 6 ст. 84 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 11-13, 43, ч. 1 ст. 44, ст.ст. 76-83, 89, ч. 1 ст. 126, ст. 133, ч. 2 і ч. 5 ст. 137, п. 1 ч. 2 ст. 141, 209-211, 229, 235, 258, 259, 263-265, ч. 4 ст. 268, ст.ст. 273-275, 278, 279, 354, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2, щомісячно, починаючи стягнення з 02.04.2018 до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до 24.06.2019 року.

Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 350, 00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області до апеляційного суду Вінницької області.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2; місце роботи - фрезерувальник на ТОВ НВП «АСТОК» (м. Вінниця, вул. 600-річчя, 21).

Суддя: