АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/4000/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2018 року місто Київ

справа № 759/141/18

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Волошина В.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року про відкриття провадження у справі, постановлену під головуванням судді Журибеди О.М., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2018 року позивач звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до відповідачівпро визнання договорів купівлі-продажу недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року відкрито провадження у даній справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального правапросив скасувати вказану ухвалу суду та прийняти постанову про направлення даної справи на розгляд до Солом'янського районного суду міста Києва.

В обґрунтування вимог посилався на те, що відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Вказував, що його зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання є: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Солом'янського району міста Києва.

Посилався на те, що вказана справа підсудна Солом'янському районному суду міста Києва, а тому на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України повинна бути передана на розгляд до даного суду.

В поданому на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відзиві представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_8 проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Вказував, що дану позовну заяву подано за правилами виключної підсудності до Святошинського районного суду міста Києва, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться спірне нерухоме майно, що було незаконно відчужено у позивача ОСОБА_2

У порядку п.8 ч.1 Розділу XIIІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно з п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Представник позивача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив ухвалу суду першої інстанції у справі залишити без змін.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені судовими повістками.

У зв'язку з поверненням конвертів з судовими повістками, які були направлені на адреси апелянта та його представника, 01 червня 2018 року представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_9 мобільним зв'язком за номером, зазначеним ним у заявах, які містяться у матеріалах справи та шляхом направлення електронного повідомлення на електронну адресу, зазначену ним у заяві було повідомлено про призначення судового засідання на 07 червня 2018 року о 11.45 год. в приміщенні Апеляційного суду міста Києва.

При цьому дані про хід апеляційного провадження є доступними для відповідачів як при безпосередньому зверненні до суду так і через мережу інтернет.

А тому, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Судом встановлено, що в січні 2018 року позивач звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до відповідачівпро визнання договорів купівлі-продажу недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач посилався на те, що згідно ст.30 ЦПК України позов подається до Святошинського районного суду міста Києва, оскільки спір виник щодо нерухомого майна, яке знаходиться у Святошинському районі міста Києва.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

Тобто вказані положення встановлюють виключну підсудність справ щодо нерухомого майна.

Крім того, п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності пред'являються

за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як вбачається з матеріалів справи позивач у своїй позовній заяві просить:

визнати недійсними договори купівлі-продажу нежитлових приміщень АДРЕСА_2, укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 25 листопада 2016 року та зареєстровані у реєстрі за НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, ідентифікаційні номери:НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, прийняті 26 листопада 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1;

скасувати записи про право власності НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8.

А тому предметом даного спору є нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення АДРЕСА_2 по бульвару Кольцова у місті Києві, що територіально відносяться до Святошинського району міста Києва.

Таким чином, відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції діяв у межах закону та дійшов вірного висновку, що справа підсудна Святошинському районному суду міста Києва.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що оскільки він зареєстрований у встановленому порядку за адресою: АДРЕСА_1, а відтак справа повинна розглядатися Солом'янським районним судом міста Києва, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в даному випадку діють правила виключної підсудності і відповідно до ст.30 ЦПК України даний позов повинен розглядатись за місцем знаходження нерухомого майна.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі відкрито з дотриманням правил підсудності, тобто судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 08 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: