Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/294/18

Провадження №2/377/161/18

13 червня 2018 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Щуковської А.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

УСТАНОВИВ:

16 травня 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач в особі представника за довіреністю просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 39/29-50/874к від 14.08.2007 року в розмірі 93170,60 гривень та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1762 гривні.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 14.08.2017 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 39.29-50/874к, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Згідно договору надання кредиту надавалося окремими частинами «Траншами», зі сплатою за користування кредитними коштами процентів у розмірі 16,5 % річних, в межах ліміту 72197 гривень, з кінцевим терміном погашення не пізніше 13.08.2014 року. Погашення заборгованості за кредитом повинно було здійснюватися згідно графіку. У порушення ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 610, 615, 629 ЦК України та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, у звязку з чим утворилась заборгованість станом на 28.04.2017 року в загальній сумі 93170,60 гривень, яка складається з наступного: 28656,92 гривень заборгованість за кредитом; 36105,59 гривень заборгованість за відсотками; 4241,21 гривень інфляційні витрати за кредитом; 4955,04 гривень інфляційні витрати за відсотками.

Відповідачем в особі його представника за довіреністю ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, в якому вона просила застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову, оскільки згідно доданих до матеріалів позовної заяви розрахунків щодо погашення кредиту останній платіж відповідачем був здійснений 19.08.2009 року, а положеннями ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, сплив позовної давності є підставою для відмови у позові.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судове засідання не зявились, до канцелярії суду представник відповідача подала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача і відмовити в задоволенні позову у звязку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 14.08.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 39.29-50/874к.

Відповідно до п. 1.1.1 договору надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами «Транш», зі сплатою 16,5 % процентів річних за кредитом, в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом в сумі 72197 гривень, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 13 серпня 2014 року на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 1.2 договору кредит надається позичальнику на здійснення страхових платежів за договором добровільного страхування транспортного засобу № 260535521 від 14 серпня 2007 року, укладеного між позичальником та ЗАТ страхова компанія «ІНГО Україна», відповідно до умов якого кредитор виступає вигодонабувачем.

За змістом п.1.2.1 договору для забезпечення сплати чергових страхових платежів згідно із п.1.2 ст.1 договору, позичальник доручає кредитору здійснювати перерахування траншів кредиту для сплати чергових страхових платежів на поточний рахунок страховика № 3001 в ЗАТ «Альфа-банк» м. Києва МФО 300346, згідно з п.1.2 ст.1 договору в розмірі та в строки, що передбачені договором страхування.

В п. 1.1.3 договору зазначено, що погашення кожного траншу кредиту здійснюється рівними частинами щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця, впродовж наступних 9 місяців після видачі відповідного траншу.

Умовами п. 2.1 договору передбачено, що видача траншів кредиту на цілі, зазначені в п. 1.2 цього договору, проводиться після укладення договору/ів, вказаного/их в п. 1.3 та п. п. 3.3.2 цього договору шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку № 0781 в АКБ «Укрсоцбанк» на рахунок страховика № 3001 в ЗАТ Альфа-Банк, в сумі страхового платежу (його частини), що підлягає сплаті позичальником відповідно до графіку, передбаченого в договорі страхування, в межах максимального ліміту заборгованості в строки та в порядку, передбаченому п. 3.1.2 цього договору.

За змістом п.2.4 договору сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту, щомісячно не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі на рахунок № 0781, відкритий в Печерському відділенні АКБ «Укрсоцбанк».

Відповідно до п. п. 3.3.5, 3.3.6 договору позичальник зобовязаний погасити кредитору в повному обсязі кредит в строк, встановлений в п. п. 1.1.1, 1.1.3 цього договору, та сплачувати кредитору проценти в строки, встановлені в п. 2.4 цього договору.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із розрахунку вимог банку у звязку з неповерненням ОСОБА_1 кредитної заборгованості за кредитним договором № 39/29-50/874г від 14.08.2007 року, доданого до позовної заяви, відповідач неналежним чином виконував свої зобовязання, в звязку з чим станом на 28.04.2017 року існує заборгованість в загальній сумі 93170,60 гривень, яка складається з наступного: 28656,92 гривень заборгованість за кредитом; 36105,59 гривень заборгованість за відсотками; та відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України інфляційні витрати за кредитом - 4241,21 гривень; інфляційні витрати за відсотками - 4955,04 гривень.

Відповідачем та його представником розмір заборгованості за кредитним договором належними та допустимими доказами не спростований.

Вирішуючи заяву представника відповідача про застосування строку позовної давності, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як зазначено у ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За правилом ч. 1 ст. 264 цього Кодексу перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

За змістом ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі з настанням кінцевої дати погашення заборгованості, вказаної в договорі (ст. 261 ЦК України).

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 06 листопада 2013 року( справа № 6-116 цс13), 19 березня 2014 року( справа № 6-20 цс 14), 18 червня 2014 року ( справа № 6-61цс 14), 29 червня 2016 року ( № 6-1188 цс 16).

За змістом п. 1.1.1 договору кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом є 13 серпня 2014 року. За змістом п. 2.4 договору строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, в якому нараховано проценти.

Як зазначено у розрахунку вимог банку у звязку з неповерненням ОСОБА_1 кредитної заборгованості за кредитним договором № 39/29-50/874г від 14.08.2007 року, відповідачем здійснено останній платіж 08.12.2009 року на погашення заборгованості.

Враховуючи визначений змістом договору відновлювальної кредитної лінії кінцевий строк погашення заборгованості за кредитом 13 серпня 2014 року, початок перебігу строку позовної давності почався 14 серпня 2014 року. Оскільки між сторонами кредитного договору не збільшено строк позовної давності, то застосуванню підлягає ст. 257 ЦК України, якою встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Позовна заява до суду здана на пошту 14 травня 2018 року, що підтверджено відбитком поштового штемпеля на конверті, у якому вона надійшла до суду, тобто після спливу позовної давності, що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, є підставою для відмови у задоволенні позову.

Позивачем клопотання про поновлення строку позовної давності не заявлено, причин пропуску строку позовної давності позивачем не зазначено.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в звязку із спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. Ф. Теремецька