Провадження № 22-ц/772/1200/2018
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

З участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

Учасники справи:

заявник відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області,

боржник - ОСОБА_3 вінницька державна нотаріальна контора,

стягувач ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, поданою його представником адвокатом ОСОБА_5, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2018 року, постановлену під головуванням судді Федчишена С.А. у м. Вінниці, зі складенням її повного тексту 24 квітня 2018 року,

у справі № 127/11106/16-ц за заявою відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за участю заінтересованих осіб: Другої вінницької державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 про встановлення способу і порядку виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Другої вінницької державної нотаріальної контори про визнання незаконною постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину, -

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення.

Заява мотивована тим, що у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області на виконанні перебуває виконавчий лист по справі № 127/11106/16 виданий 20 грудня 2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області про «Зобовязання Другої вінницької державної нотаріальної контори видати ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння № 4 по вул. Форпостній у м. Вінниці після померлого ОСОБА_7».

Державним виконавцем 12 березня 2018 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлені сторонам виконавчого провадження. 23 березня 2018 року до Відділу надійшов лист Другої вінницької державної нотаріальної контори № 268/02-14 від 21.03.2018 в якому боржник просив звернутись до Вінницького міського суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області.

В цьому листі зокрема зазначено наступне: 14 жовтня 1996 року був складений заповіт від імені ОСОБА_7, посвідчений ОСОБА_3, приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу за реєстровим № 12152, в якому він належне йому домоволодіння № 4 по вул. Форпостній в м. Вінниці, заповів ОСОБА_4, а також зобовязав ОСОБА_4 сплатити ОСОБА_8 40 відсотків дійсної вартості даного домоволодіння. Однак, ОСОБА_4 до даного часу не надав в ОСОБА_3 вінницьку державну нотаріальну контору доказів про сплату ним ОСОБА_9 40 відсотків дійсної вартості вищевказаного домоволодіння про що зазначено в заповіті.

Крім того, ОСОБА_4 в ОСОБА_3 вінницьку державну нотаріальну контору згідно із Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не надані: паспорт, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, оригінал заповіту, правовстановлюючий документ на домоволодіння № 4 по вул. Форпостній в м. Вінниці, технічні дані з бюро технічної інвентаризації, а також оцінка вищевказаного домоволодіння, яка потрібна для сплати ним податку згідно ст. 167, 174 Податкового кодексу України. Дана оцінка вноситься в свідоцтво про право на спадщину.

За наведених обставин державний виконавець просив встановити подальший спосіб та порядок виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області по справі 127/11106/16 від 19.10.2016, шляхом зобов'язання Другої Вінницької державної нотаріальної контори видати ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння № 4 по вул. Форпостній у м. Вінниці після померлого ОСОБА_7 за умови сплати ОСОБА_4 згідно з заповітом посвідченим ОСОБА_3 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу за реєстровим № 12152, ОСОБА_8 40 відсотків дійсної вартості домоволодіння № 4 по вул. Форпостній в м. Вінниці та надання Другій вінницькій державній нотаріальній конторі паспорту, реєстраційного номеру облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, оригіналу заповіту, правовстановлюючого документа на домоволодіння № 4 по вул. Форпостній в м. Вінниці, технічних даних з бюро технічної інвентаризації, а також оцінки вищевказаного домоволодіння.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2018 року заяву задоволено, встановлено подальший спосіб та порядок виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області по справі 127/11106/16 від 19 жовтня 2016 року, шляхом зобов'язання Другої Вінницької державної нотаріальної контори видати ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння № 4 по вул. Форпостній у м. Вінниці після померлого ОСОБА_7 після сплати ОСОБА_4 згідно з заповітом посвідченим ОСОБА_3 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу за реєстровим № 12152, ОСОБА_8 40 відсотків дійсної вартості домоволодіння № 4 по вул. Форпостній в м. Вінниці та надання Другій вінницькій державній нотаріальній конторі паспорту, реєстраційного номеру облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, оригіналу заповіту, правовстановлюючого документа на домоволодіння № 4 по вул. Форпостній в м. Вінниці, технічних даних з бюро технічної інвентаризації, а також оцінки вищевказаного домоволодіння.

ОСОБА_4 через представника - адвоката ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність такої ухвали вимогам закону, оскільки суд своєю ухвалою не лише постановив інше рішення, а й змінив сам зміст заповіту і фактично обовязок виконання судового рішення поклав на позивача. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Натомість, державний виконавець, не вживши жодних заходів для виконання рішення суду, обмежившись лише постановою про відкриття виконавчого провадження, за наявності заяви нотаріуса, не зясувавши навіть наявності якихось перешкод для виконання, звернувся до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати, у задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_6 про встановлення способу і порядку виконання рішення відмовити.

У відзивах на апеляційну скаргу відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та ОСОБА_3 вінницька державна нотаріальна контора, проти доводів апеляційної скарги заперечують, вважають ухвалу обґрунтованою та законною, тому просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу - без змін.

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно пункту 8 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, що зявилися, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2018 року вищевказаним вимогам ЦПК України не відповідає.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 12 березня 2018 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 127/11106/16-ц виданого 20.12.20016 року. Отже, всі дії з питання виконання рішення суду проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України "Про виконавче провадження" та іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Згідно ч.1, 3 ст. 435 ЦПК України - за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, аналіз положень ст. 435 ЦПК України та ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що спосіб виконання рішення може бути змінений чи встановлений у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пункт 3 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) закріплює, що з метою захисту інтересів стягувача виконавець має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно ч. 6 Розділу 1, ч. 1 Розділу 2 Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої Наказом Міністерством юстиції України 02.04.2012 року № 512/5 "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень", під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Частина 8 ст. 19 Закону вказує на те, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Тож виконавець має достатньо повноважень, щоб у разі необхідності самостійно отримати необхідні данні для забезпечення ефективного, своєчасного і повного виконання рішення суду.

Проте, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що державним виконавцем не вживалися будь-які дії для виконання рішення суду, а тому суд передчасно прийшов до висновку про наявність перешкод, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Згідно із положеннями пунктів першого та четвертого частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2018 року слід скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про встановлення способу і порядку виконання рішення.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану його представником адвокатом ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2018 року скасувати.

У задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за участю заінтересованих осіб: Другої вінницької державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 про встановлення способу і порядку виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Другої вінницької державної нотаріальної контори про визнання незаконною постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину - відмовити.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2

Судді: (підпис) ОСОБА_10

(підпис) ОСОБА_11

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.