Справа № 487/3172/17
Провадження № 2/487/244/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25.05.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі

головуючого судді Павлової Ж.П.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатьєва А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

14.06.2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (на далі ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свій позов позивач обґрунтував тим, що 22.01.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір кредиту 640/21-К21.

Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі , строки та на умовах, що передбачені договором та Графіком погашення кредиту.

У порушення умов договору, ОСОБА_1, свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 22.05.2017 року має прострочену заборгованість за кредитом - 52 752,42 доларів США, за відсотками 60 834,33 доларів США.

Посилаючись на вищенаведене, просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Ухвалою Заводського районного суду від 12.07.2017 року відкрито провадження по даній справі.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

До судового засідання відповідач не з'явився, про день розгляду справи була повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала клопотання, щодо застосування строку позовної давності.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 22.01.2007 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №640/21-К21, згідно з яким останній було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 60 000,00 доларів США, зі сплатою процентів в розмірі 13,00% річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості за кредитом та процентів за його використання, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 21.01.2022 року.

Додатковою угодою №1 від 10.10.2008 року були внесені зміни до договору кредиту №640/21-К21 від 22.01.2007 року, відповідно до яких з 20.10.2008 року встановлена процентна ставка за користування кредитом на рівні 15 % процентів річних.

Додатковою угодою №3 від 28.07.2010 року були внесені зміни до договору кредиту №640/21-К21 від 22.01.2007 року, відповідно до яких встановлена нова процентна ставка за користування кредитними коштами в розмірі 15,19% процентів річних. Встановлено новий кінцевий термін повернення кредитної заборгованості за договором, а саме до 21.01.2027 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Судом встановлено, що Банк свої зобов'язання за договором кредиту виконав, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 60 000,00 доларів США, проте остання свої зобов'язання за договором кредиту не виконала у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Так, станом на 22.05.2017 року, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за договором кредиту №640/21-К21 від 22.01.2007 року становить 113 586,75 доларів США, з який:

- заборгованості за кредитом - 52 752,42 доларів США;

- заборгованості за відсотками - 60 834,33 доларів США.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору, відповідачу ОСОБА_1 була направлена вимога про досудове врегулювання спору від 29.05.2017року, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана.

Відповідно до ст. 99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривня.

Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 192 ЦК України).

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях (ч. 1 ст. 533 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 2 ст. 533 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати (п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»).

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (Правова позиція Верховного суду України у справі за № 6-145цс14).

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд вважає що вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» щодо стягнення заборгованості в частині стягнення суми за кредитом у розмірі 52 752,42 доларів США підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості по відсотках, суд приходить до наступних висновків.

Так, суд враховує той факт, що відповідачем було подано клопотання щодо застосування строку позовної давності.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовується загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Враховуючи викладені обставини та вищезазначені вимоги закону, суд приходить до висновку, що позивачем пропущена позовна давність щодо вимог про стягнення кредитної заборгованості в частині стягнення нарахованих відсотків за період до 14.06.2014 року, а тому дані вимоги підлягають частковому задоволенню.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява ПАТ «УкрСоцбанк» підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача заборгованості за кредитом та відсотків в сумі 59 475,62 доларів США з яких:

- заборгованість за кредитом - 52 752,42 доларів США;

- заборгованість по відсотках у межах трирічного строку позовної давності за період з 14.06.2014р. по 14.06.2017р. - 6 723,20 доларів США.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Відповідно до інформації, що розміщена на офіційному сайті Національного банку України, станом на дату винесена рішення суду - 25.05.2018 року,еквівалентність долару США до курсу гривні становить - 26,10 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 23317,97 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 280-284 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «УкрСоцбанк» - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1, місце проживання АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «УкрСоцбанк» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ковпака,29, ідентифікаційний код 00039019) заборгованість за договором кредиту № 640/21-К21 від 22.01.2007 року у розмірі 59 475,62 доларів США з яких:

- заборгованість за кредитом - 52 752,42 доларів США;

- заборгованість по відсотках у межах трирічного строку позовної давності за період з 14.06.2014р. по 14.06.2017р. - 6 723,20 доларів США.

Стягнути зі ОСОБА_1, місце проживання АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «УкрСоцбанк» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ковпака,29, ідентифікаційний код 00039019) витрати по сплаті судового збору в розмірі 23317,97 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

СУДДЯ: Ж.П. ПАВЛОВА