РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 312/266/17

провадження № 2/312/11/2018

24 травня 2018 року селище ОСОБА_1

Великобілозерський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

при секретарі Юхник С.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Агрофірма «Гюнівська» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Великобілозерська районна державна адміністрація Запорізької області, про визнання договору оренди землі поновленим на умовах додаткової угоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство «Агрофірма «Гюнівська» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі поновленим на умовах додаткової угоди, уточнивши, до закінчення підготовчого засідання, позовні вимоги. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 20.03.2013 року між ОСОБА_3 акціонерним товариством «Агрофірма «Гюнівська» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі б/н. Враховуючи, що 05.04.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)» № 191-VIII від 12.02.2015 року, яким, зокрема, викладена нова редакція ч. 3 ст. 19 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як сім років, позивач, керуючись також вимогами ст. 93 Земельного кодексу України, звернувся 27.04.2017 року до відповідача з письмовою пропозицією укласти додаткову угоду до договору оренди землі. Згідно вказаної додаткової угоди, відповідачу було запропоновано змінити умови п.8 та п.9 договору, встановивши строк дії договору оренди землі - сім років та орендну плату в розмірі 23000 грн. на рік (без утримання податків та зборів). До теперішнього часу пропозиція позивача щодо зміни правовідносин шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі, залишена відповідачем без задоволення. Позивач також зазначає, що оскільки протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди землі, відповідач не направив на адресу позивача повідомлення про заперечення у поновленні вказаного договору, позивач до цього часу продовжує користуватися земельною ділянкою та виконувати свої зобовязання за договором оренди землі, в силу приписів ст. 33 Закону України «Про оренду землі», вищезазначений договір оренди землі вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором оренди землі. Отже, позивач вважає, що існують законні підстави для зміни правовідносин між сторонами шляхом визнання договору оренди землі поновленим на умовах додаткової угоди, яка встановлює строк дії договору оренди землі сім років та орендну плату в розмірі 23000 грн. на рік, починаючи з 2017 року. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд визнати договір оренди землі б/н від 20.03.2013 року укладеним між ОСОБА_3 акціонерним товариством «Агрофірма «Гюнівська» та ОСОБА_2, поновленим на умовах додаткової угоди, запропонованої позивачем.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 16.08.2017 року (а.с.82), підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задовольнити та надав пояснення в його обґрунтування аналогічні викладеним в позовній заяві, доповнивши, що оскільки протягом місяця після закінчення строку договору оренди землі відповідач не звернувся до позивача з відповідним листом-повідомленням щодо своєї незгоди в поновленні вказаного договору оренди землі, ОСОБА_3 акціонерне товариство «Агрофірма «Гюнівська» до цього часу продовжує користуватися земельною ділянкою та виконувати свої зобовязання за договором оренди землі, зокрема, обробляє земельну ділянку, нараховує та сплачує відповідачу орендну плату за користування земельною ділянкою. Вважає, що в розумінні ст. 33 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі є поновленим. В той же час, оскільки умови поновленого договору не відповідають вимогам ст. 19 Закону України «Про оренду землі», і строк дії договору оренди землі становить менше семи років, позивач вважає, що існують законі підстави для зміни правовідносин між сторонами, шляхом визнання договору оренди землі поновленим на умовах додаткової угоди, яка встановлює строк дії договору оренди землі сім років та орендну плату в розмірі 23000 грн. на рік, починаючи з 2017 року.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_5, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 11.10.2017 року та ордеру на надання правової допомоги від 20.12.2017 року (а.с.37-38, 109), позов не визнав. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача пояснив, що строк дії договору оренди землі закінчився 11.04.2014 року, внаслідок чого договір оренди землі вважається припиненим з вказаної дати, а земельна ділянка, відповідно, має бути повернута її власнику. Посилання ж позивача на те, що договір оренди землі є поновленим - не відповідає вимогам чинного законодавства. Представник відповідача також зазначив, що позивач не скористався своїм правом на поновлення договору оренди землі, оскільки до закінчення строку дії договору оренди землі він не повідомив відповідача ОСОБА_2 про намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, а остання, в свою чергу, після закінчення строку дії договору оренди землі письмово повідомила позивача про відмову в поновленні договору оренди землі. При цьому представник відповідача звернув увагу суду, що відповідач ще 27.09.2016 року повідомила позивача про своє небажання продовжувати договірні відносини з позивачем. На думку представника відповідача, вимоги позивача щодо визнання договору оренди землі поновленим на умовах додаткової угоди, якими змінюються як строки, так і умови вказаного договору, являються фактично порушенням вимог ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надавши до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, повідомивши при цьому, що представництво її інтересів в суді буде здійснювати адвокат ОСОБА_6, позов не визнала та просить відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.36, 184).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Великобілозерської районної державної адміністрації Запорізької області, в судове засідання також не зявився, надавши до канцелярії суду заяву, із змісту якої вбачається, що представник третьої особи відмовляється приймати участь в даній справі, оскільки, на думку представника третьої особи, відсутні субєктивні права та інтереси, які необхідно захищати (а.с.186).

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Агрофірма «Гюнівська» обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Положеннями частини 1 статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Стаття 13 Закону України «Про оренду землі» закріплює норму, згідно якої договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

До того ж необхідно зазначити, що згідно вимог частини 1 статті 210 Цивільного кодексу України, статті 125 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки загальною площею 11,15 га, розташованої на території Гюнівської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області. Цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :03:005:0004 (а.с.13).

20 березня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 акціонерним товариством «Агрофірма «Гюнівська» було укладено договір оренди землі б/н (а.с.4-12).

Державна реєстрація права оренди земельної ділянки була проведена 11 квітня 2014 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.14).

Як вбачається із змісту п. 1 договору оренди землі б/н від 20.03.2013 року, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування обєкт оренди - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п. 8 вказаного договору оренди землі, договір укладено на три роки, з урахуванням ротації культур, згідно з проектом землеустрою. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк.

Відповідно ж до умов пункту 20 договору оренди землі, передача земельної ділянки орендарю здійснюється в триденний строк після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі обєкта оренди.

Статтею 764 ЦК України передбачено таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично визначає два випадки поновлення договору оренди землі.

Так, зокрема частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами 8, 11 статті 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Отже, аналіз зазначених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що для поновлення договору оренди землі з підстави, яка передбачена частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, при цьому орендар належно виконує свої обовязки за договором оренди землі; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

Як встановлено судом, 27.09.2016 року, задовго до закінчення строку дії договору оренди землі, відповідач ОСОБА_2 звернулася до позивача з листом, із змісту якого вбачається небажання відповідача поновлювати договір оренди землі (а.с.78).

Між тим, заперечуючи проти того, що відповідачем ОСОБА_2 саме 27.09.2016 року було надано позивачеві вказаний вище лист, представник відповідача надав суду копію листа від 12.04.2017 року, який, за твердженням представника відповідача, і був надісланий на адресу позивача. При цьому представник відповідача зазначив, що і сам позивач в своєму листі від 27.04.2017 року вказав, що відповідає на лист від 12.04.2017 року (а.с.134-135).

Представник позивача, в свою чергу, не підтвердив факт отримання позивачем листа відповідача від 12.04.2017 року, який начебто відповідач надіслала на адресу позивача, зазначивши при цьому, що позивач дійсно отримував від відповідача лише один лист від 27.09.2016 року (а.с.78). Секретар же Приватного акціонерного товариства «Агрофірма «Гюнівська», яка друкувала відповідь на лист саме від 27.09.2016 року припустилася технічної помилки, зазначивши, що «…розглянувши Ваш лист-повідомлення від 12.04.2017 року повідомляє…», проте, це дата, яка міститься наприкінці тексту листа від 27.09.2016 року і запропонована відповідачем для складання в цей день акту приймання-передачі земельної ділянки, і вже після дати складання листа 27.09.2016 року, відповідач поставила свій підпис в листі (а.с.78).

Отже. дослідивши надані сторонами листи, суд приходить до наступного.

Так, до матеріалів справи долучено копію листа від 27.09.2016 року, який 04.12.2017 року надано представником позивача до канцелярії суду, і оригінал якого оглянуто судом в судовому засіданні 11.04.2018 року (а.с.78).

Між тим, 21.02.2018 року представником відповідача надано до канцелярії суду копію листа відповідача ОСОБА_2 від 12.04.2017 року та під час судового розгляду справи представником відповідача було надано на огляд суду оригінал вказаного листа.

В той же час, суд критично відноситься і не бере до уваги лист від 12.04.2017 року, який надано представником відповідача ОСОБА_6 (а.с.125-127), оскільки останнім не доведено належними, допустимими та достовірними доказами тієї обставини, що вказаний лист було належним чином направлено на адресу відповідача і, відповідно, ним отримано.

В той же час, в розумінні статті 33 Закону України «Про оренду землі», і лист від 27.09.2016 року не створює для сторін будь-яких прав та обовязків.

Враховуючи, що відповідач протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди землі, а саме до 11.05.2017 року не надіслала на адресу позивача листа-повідомлення щодо заперечення в поновленні договору оренди землі, позивач в свою чергу продовжив користуватися спірною земельною ділянкою.

Так, на підтвердження того, що позивач після закінчення строку дії договору оренди землі продовжує користуватися земельною ділянкою відповідача, обробляє її та вирощує сільськогосподарські культури, позивачем надано суду довідку, із змісту якої вбачається, що в 2017 році на земельній ділянці, що належить відповідачу, посіяно соняшник, після збору врожаю планується обробіток під ярові культури. Відповідачем вкладено додаткові кошти в обробіток поля по рекультивації - додатково внесено мінеральні добрива та проведено додаткову глибоку культивацію культиватором «Кейс» по знищенню нижніх бурянів (а.с.72-77).

Позивачем також було нараховано відповідачу ОСОБА_2 орендну плату за землю, в розмірі та в строки, які встановлені в договорі оренди землі (а.с.67-68).

Відомістю на виплату грошей підтверджується, що відповідач частково отримала орендну плату за землю в серпні 2017 року (а.с.69).

Листом № 178 від 22.12.2017 року позивач повідомляє відповідача про необхідність отримання орендної плати за землю за 2017 рік (а.с.94). В той же час, відповідаючи на пропозицію позивача щодо отримання орендної плати за землю за 2017 рік, відповідач надіслала на адресу позивача лист-відповідь від 28.12.2017 року, в якому зазначає про неправомірні дії позивача, які позбавили її можливості вільно розпоряджатися, володіти та користуватися належною їй земельною ділянкою протягом «2017 сільськогосподарського року» і вимагає останнього змінити призначення запропонованої суми коштів на «відшкодування шкоди, завданої внаслідок фактичного позадоговірного користування земельною ділянкою» (а.с.95).

Аналізуючи вищезазначене, слід прийти до висновку, що оскільки після закінчення строку договору оренди землі позивач продовжував користуватися спірною земельною ділянкою та виконувати умови договору оренди землі, а відповідач, в свою чергу, протягом одного місяця після закінчення строку договору не звернувся до позивача з листом-повідомленням про заперечення в поновленні договору оренди землі, отримувала орендну плату в сумі 6000 грн. (а.с.69зв.), договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Суд критично відноситься і не бере до уваги докази направлення поштою 02.03.2017 року адвокатом ОСОБА_7 на адресу відповідача ОСОБА_2 листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі б/н від 20.03.2013 року та проекту додаткової угоди (а.с.142-144), оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами тієї обставини, що лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди були належним чином направлені відповідачеві і, відповідно, нею отримані.

Судом зясовано, що 05.05.2017 року позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство «Агрофірма «Гюнівська» надіслав цінним листом на адресу відповідача лист від 27.04.2017 року, який містить пропозицію позивача укласти додаткову угоду до договору оренди землі, а також проект додаткової угоди до договору оренди землі від 20.03.2013 року (а.с.15-16). Факт отримання цього листа не оспорюється представником відповідача.

За змістом листа відповідача ОСОБА_2 від 26.05.2017 року, остання, посилаючись на статті 8, 14, 41, 55, 68 Конституції України та статті 33, 34 Закону України «Про оренду землі», відмовляється підписувати додаткову угоду до договору оренди землі. Даний лист направлено на адресу позивача 01.06.2017 року та отримано ним 06.06.2017 року (а.с.54, 79-81, 136).

Крім того, із змісту колективної заяви про захист прав землевласників від 05.08.2017 року на імя т.в.о. начальника Великобілозерського відділення поліції Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_8 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 підписала дану заяву. За результатами розгляду даної заяви, заявникам було рекомендовано звернутися до суду, оскільки спори, повязані з орендою землі, вирішуються в судовому порядку (а.с.55-57). Між тим, як зазначено представниками сторін, до цього часу відповідач з відповідним позовом до суду не зверталася.

Крім того, суд вважає безпідставним та необґрунтованим заперечення представника відповідача, яке є одним з причин невизнання позову, в яких представник відповідача, посилаючись на копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 99224679 від 04.10.2017 року, відповідно до якого державним реєстратором внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення права оренди земельної ділянки за договором оренди землі від 20.03.2013 року, стверджує, що договір оренди землі є фактично припиненим 29.09.2017 року (а.с.112).

Так, проаналізувавши вищезазначене, суд приходить до висновку, що така позиція представника відповідача є суперечливою, оскільки внесення запису державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення права оренди земельної ділянки 29.09.2017 року, коли фактично триває судовий розгляд даної цивільної справи, навпаки свідчить про поновлення договору оренди землі після закінчення його строку дії.

Статтею 30 Закону України «Про оренду землі» визначено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

За правилами частин 1, 3 статті 19 Закону України «Про оренду землі», строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. При передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.

Таким чином, оскільки досліджені судом докази по справі свідчать про те, що після закінчення строку дії договору оренди землі б/н від 20.03.2013 року, позивач продовжував користуватися земельною ділянкою, яка належить відповідачу, а відповідач протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не повідомила позивача щодо свого небажання поновлювати договір оренди землі, суд дійшов висновку, що договір оренди землі необхідно визнати поновленим на умовах додаткової угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 272, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 78, 93, 125 Земельного Кодексу України, ст.ст. 6, 210, 626, 764, 777 Цивільного кодексу України, ст.ст. 13, 17, 19, 30, 33 Закону України «Про оренду землі», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Агрофірма «Гюнівська» (місцезнаходження: 71410, Запорізька область, Великобілозерський район, село Гюнівка, вулиця Поштова, 12, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 00849273) до ОСОБА_2 (місце проживання: 71410, Запорізька область, Великобілозерський район, село Гюнівка, вулиця Чапаєва, 43, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Великобілозерська районна державна адміністрація Запорізької області (місцезнаходження: 71400, Запорізька область, Великобілозерський район, с. Велика Білозерка, вулиця Центральна, 120), про визнання договору оренди землі поновленим на умовах додаткової угоди задовольнити.

Визнати договір оренди землі б/н від 20 березня 2013 року укладеним між ОСОБА_3 акціонерним товариством «Агрофірма «Гюнівська» та ОСОБА_2, поновленим на умовах додаткової угоди наступної редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

до Договору оренди землі б/н від 20 березня 2013 року

село Гюнівка Великобілозерського району Запорізької області

Орендодавець: ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, паспорт громадянина України, серія та номер: СВ 909544, виданий 07 лютого 2006 року Великобілозерським РВ УМВС України в Запорізькій області, адреса: 71410, Запорізька область, Великобілозерський район, село Гюнівка, вулиця Чапаєва, будинок № 43, з одного боку, та

Орендар: ОСОБА_3 акціонерне товариство «Агрофірма «Гюнівська», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 00849273, місцезнаходження: 71410, Запорізька область, Великобілозерський район, село Гюнівка, вулиця Поштова, будинок № 12, в особі директора ОСОБА_9, діючого на підставі Статуту, з другого боку, вирішили внести наступні зміни до договору оренди землі б/н від 20 березня 2013 року, номер запису про інше речове право: 5340319, кадастровий номер земельної ділянки :03:005:0004:

1.Пункт 8 розділу «Строк дії договору» викласти в наступній редакції:

«Строк дії договору до 11 квітня 2021 року. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію».

2.Пункт 9 розділу «Орендна плата» викласти в наступній редакції:

«Орендна плата вноситься Орендарем в грошовій формі у розмірі 23000 грн. 00 коп. (двадцять три тисячі гривень 00 коп.) на рік за обєкт оренди, без утримання податків та зборів».

3.Всі інші умови Договору оренди землі залишаються без змін і Сторони підтверджують по ним свої зобовязання.

4.Дана Додаткова угода складена в двох ідентичних екземплярах, які мають однакову юридичну силу, по одному екземпляру для кожної із Сторін.

5.Дана Додаткова угода є підставою для реєстрації Державним реєстратором Великобілозерської районної державної адміністрації Запорізької області або іншою особою, уповноваженою законодавством України здійснювати реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права Приватного акціонерного товариства «Агрофірма «Гюнівська» оренди земельної ділянки, кадастровий номер :03:005:0004, на умовах даної Додаткової угоди.

6.У пункті 12 Договору оренди слова «та надання послуг» виключити, слова «видатковими відомостями» замінити словом «актами».

7.У пункті 13 Договору оренди в абзаці третьому слова «розмірів земельного податку» замінити словами «граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України».

8.Розділ «Умови і строки передачі земельної ділянки в оренду» Договору оренди виключити.

Орендодавець: ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, паспорт громадянина України, серія та номер: СВ 909544, виданий 07 лютого 2006 року Великобілозерським РВ УМВС України в Запорізькій області, адреса: 71410, Запорізька область, Великобілозерський район, село Гюнівка, вулиця Чапаєва, будинок № 43.

Орендар: ОСОБА_3 акціонерне товариство «Агрофірма «Гюнівська», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 00849273, місцезнаходження: Запорізька область, Великобілозерський район, село Гюнівка, вулиця Поштова, будинок № 12, в особі директора ОСОБА_9.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя О.О. Яцун