Постанова

Іменем України

30 травня 2018 року

м. Київ

справа № 452/26/16

провадження № 61-13775св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_4,

відповідачі: Самбірська міська рада Львівської області, відділ освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області,

третя особа - ОСОБА_6,

третя особа (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_7,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Львівської області від 29 серпня 2016 року у складі суддів: Гірник Т. А., Бакуса В. Я., Левика Я. А.,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Самбірської міської ради Львівської області, відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради, треті особи: виконавчий комітет Самбірської міської ради Львівської області, ОСОБА_7, ОСОБА_6, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Позовна заява мотивована тим, що з 04 березня 2000 року він працював директором середньої школи № 9 м. Самбора Львівської області та 14 листопада 2012 року був незаконно звільнений з рпоботи. Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 06 вересня 2013 року, яке набрало законної сили, його поновлено на посаді директора вже тоді реорганізованого навчально-виховного комплексу «дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад» м. Самбора Львівської області; місцезнаходження: м. Самбір, вул. Генерала Шухевича, 45Б Львівської області. Крім цього, рішенням Старосамбірського районного суду від 02 квітня 2015 року визнано факт його перебування у вимушеному прогулі з часу незаконного звільнення 07 листопада 2012 року та стягнуто з відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради кошти за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі.

На даний час обидва судові рішення не є виконаними у повному обсязі з тих причин, що навчальний заклад - середню школу № 9 м. Самбора, де він працював, 08 листопада 2012 року було реорганізовано у навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад» м. Самбора Львівської області. У подальшому цей навчальний заклад реорганізовано шляхом поділу на Самбірську школу-ліцей імені Андрія Струся та дошкільний навчальний заклад № 12. Відтак, вказані судові рішення можливо виконати шляхом його поновлення у реорганізовану з навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад» м. Самбора Львівської області у Самбірську школу-ліцей імені Андрія Струся на посаду директора.

У зв'язку з цим після уточнення позовних вимог просив суд встановити факт реорганізації навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад» м. Самбора Львівської області шляхом поділу на Самбірську школу-ліцей імені Андрія Струся та дошкільний навчальний заклад № 12 м. Самбора і встановити стосовно цього факт правонаступництва.

У лютому 2016 року ОСОБА_7 звернулася до суду із зустрічним позовом до Самбірської міської ради Львівської області, відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міськради Львівської області, ОСОБА_4, треті особи: виконавчий комітет Самбірської міськради, завідувач дошкільного навчального закладу № 12 м. Самбора ОСОБА_6, про встановлення факту утворення нової юридичної особи.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що Самбірською міською радою Львівської області здійснені заходи не щодо реорганізації юридичної особи шляхом поділу, а створено дві нові самостійні юридичні особи: Самбірську школу - ліцей імені Андрія Струся та дошкільний навчальний заклад № 12 м. Самбора, а навчально - виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад» м. Самбора Львівської області ліквідовано.

Рішенням Самбірської міської ради Львівської області від 26 лютого 2015 року № 45 «Про створення Самбірської школи - ліцею» було вирішено про створення Самбірської школи - ліцею імені Андрія Струся. Статут затверджений рішенням виконавчого комітету Самбірської міської ради від 13 березня 2015 року № 60. Дата запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи - 04 червня 2015 року. Директор ОСОБА_7 призначена 03 червня 2015 року.

Рішенням Самбірської міської ради Львівської області від 07 квітня 2015 року № 19 «Про створення дошкільного навчального закладу № 12 м. Самбора» було вирішено про створення дошкільного навчального закладу № 12 м. Самбора. Статут затверджений рішенням виконавчого комітету Самбірської міської ради від 23 квітня 2015 року № 108. Дата запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи - 30 квітня 2015 року. Директор ОСОБА_6 призначена 30 квітня 2015 року.

Рішенням Самбірської міської ради Львівської області від 07 квітня 2015 року № 18 «Про ліквідацію НВК «ДНЗЗНЗ» м. Самбора Львівської області» було вирішено ліквідувати навчально - виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад» м. Самбора Львівської області, зобов'язано ліквідаційну комісію провести процедуру ліквідації згідно з чинним законодавством. Дата запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи - 30 червня 2015 року. Жодне з перелічених рішень сесії Самбірської міської ради не містить інформації про реорганізацію навчально - виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад» м. Самбора Львівської області шляхом поділу на дві юридичні особи, і відповідно - про дану обставину не повідомлялося органу, що здійснює державну реєстрацію. У статутах новостворених юридичних осіб відсутні положення щодо правонаступництва прав і обов'язків навчально - виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад» м. Самбора Львівської області. У навчально - виховному комплексі «Дошкільний навчальний заклад загальноосвітній навчальний заклад» м. Самбора Львівської області було створено ліквідаційну комісію, а не комісію з реорганізації. Розподільчий баланс не складався, такий для державної реєстрації створення нових юридичних осіб та припинення раніше існуючої не подавався. У матеріалах реєстраційної справи зазначеного навчального закладу знаходиться ліквідаційний баланс.

У зв'язку з наведеним позивач за зустрічним позовом просила встановити факт створення нової юридичної особи - Самбірської школи - ліцею імені Андрія Струся, яка не є правонаступником ліквідованої юридичної особи - навчально - виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад» м. Самбора Львівської області.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 червня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено. Встановлено, що за рішеннями сесій Самбірської міської ради Львівської області від 26 лютого 2015 року № 45 та від 07 квітня 2015 року № 18 фактично відбулась реорганізація навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад» м. Самбора Львівської області шляхом поділу на Самбірську школу-ліцей імені Андрія Струся та дошкільний навчальний заклад № 12 м. Самбора. Визнано правонаступниками реорганізованого навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад» м. Самбора Львівської області новостворені Самбірську школу-ліцей імені Андрія Струся та дошкільний навчальний заклад № 12 м. Самбора.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7

Стягнуто із Самбірської міської ради Львівської області на користь ОСОБА_4 487,20 грн судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у даних спірних правовідносинах під ліквідацією фактично відбулась прихована реорганізація шляхом перетворення. Процес реорганізації шляхом перетворення завершився створенням нової юридичної особи, яка стала правонаступником усіх прав та обов'язків юридичної особи, що припинила свою діяльність. Відтак, відбулось правонаступництво при юридичній ліквідації юридичної особи і створення на базі її майна іншої юридичної особи, яка продовжує ту саму діяльність, що й ліквідована юридична особа. У такому разі трудові відносини з працівниками продовжились, оскільки фактична зміна найменування юридичної особи не потягнула за собою припинення трудових відносин. Безпосередньо самим відповідачем у рішенні від 07 квітня 2015 року за № 18 зобов'язано відділ освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради працевлаштувати працівників навчально-виховного комплексу &q?ої;Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад&qu;Д; м. Самбора Львівської області у встановленому законодавством порядку в новоствореній Самбірській школі-ліцеї.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 29 серпня 2016 року рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні первісного та зустрічного позовів.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що із позову не убачається, що позивач вважає рішення Самбірської міської ради від 26 лютого 2015 року № 45, від 07 квітня 2015 року № 19, від 07 квітня 2015 року № 18 протиправними або такими, що порушують його права і не навів мотивів визначення відповідачем Самбірську міську раду.

Аналогічно позивачем не наведено мотивів пред'явлення позову до відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради та не убачається, що вирішення позовних вимог впливатиме на права та обов'язки, визначених ОСОБА_4 відповідачів.

Крім того, до участі у розгляді справи не було залучено Самбірську школу-ліцей імені Андрія Струся та дошкільний навчальний заклад № 12 м. Самбора. ОСОБА_4 у позовній заяві зазначав, що його звернення до суду з позовом зумовлене наміром зайняти посаду директора Самбірської школи-ліцею імені АндріяСтруся, яку на даний час займає ОСОБА_7 Враховуючи такі мотиви позову ОСОБА_4, рішення за його вимогами безперечно може вплинути на права та обов'язки ОСОБА_7, яка також до участі у справі в якості відповідача не залучалась.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення апеляційного суду не містить жодного посилання на норму закону (статтю, абзац, пункт, тощо), яка підлягала застосуванню, та на підставі якої вирішено справу; не вказано мотивів відмови прийняття доказів позивача, та прийняття доказів відповідача, скасування рішення суду першої інстанції. Треті особи у справі були належним чином повідомлені про розгляд справи, тому посилання на порушення прав Самбірської школи-ліцею імені Андрія Струся та дошкільного навчального закладу № 12 м. Самбора є помилковим. Крім того, ОСОБА_7 неправильно сплачено судовий збір та до апеляційної скарги не додано доказів на її обґрунтування. Апеляційний суд не взяв до уваги додані позивачем докази, що свідчать про реорганізацію навчально-виховного комплексу &q? д;Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад&q?ог; м. Самбора Львівської області, а саме статутів, інших внутрішніх типових документів, штатних розписів, списків працівників, тощо.

Заперечення на касаційну скаргу не подано.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

15 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом установлено, що відповідно до рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 06 вересня 2013 року ОСОБА_4 поновлено на роботі на посаді директора навчально-виховного комплексу &q?бл;Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад&quна; м. Самбора Львівської області.

Зазначеним судовим рішенням встановлено, що позивач із 04 березня 2000 року працював директором середньої школи № 9 м. Самбора Львівської області, з ним був укладений безстроковий трудовий договір. Наказом від 07 листопада 2012 року № 510 звільнений з посади директора середньої школи № 9 м. Самбора з 14 листопада 2012 року. Наказом від 14 листопада 2012 року змінено дату звільнення (а. с. 66-69, т.1).

Наказом відділу освіти від 31 травня 2012 року № 254 середню школу № 9 м. Самбора реорганізовано у навчально-виховний комплекс &q?ід;Дошкільний навчальний заклад-загальноосвітній навчальний заклад&q?мб; м. Самбора Львівської області, яким передбачено призначення директора НВК на конкурсній основі (а. с. 67, т. 1).

Згідно з рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 02 квітня 2015 року позов ОСОБА_4 про визнання факту перебування його у вимушеному прогулі з часу незаконного звільнення - 07 листопада 2012 року задоволено. Стягнуто з відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради 53 057,65 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі, компенсацію втрати частини доходів в зв'язку з порушенням строків виплати за період з 15 грудня 2012 року до 05 вересня 2013 року - 2 042,98 грн, а за період з 06 вересня 2013 року до 02 квітня 2015 року - 5 774, 09 грн та 7 308 грн - моральної шкоди (а. с. 70-73 т. 1).

Рішенням Самбірської міської ради Львівської області від 26 лютого 2015 року № 45 вирішено створити з 2 березня 2015 року Самбірську школу-ліцей і присвоїти Самбірській школі-ліцею назву імені Андрія Струся (а. с. 19 т. 1).

Рішенням Самбірської міської ради Львівської області від 07 квітня 2015 року № 19 вирішено створити дошкільний навчальний заклад № 12 м. Самбора з 04 травня 2015 року у приміщенні, що перебуває в комунальній власності та знаходиться за адресою: вул. Героїв Крут, 2, м. Самбір, Львівська область (а. с. 20 т. 1).

Рішенням Самбірської міської ради Львівської області від 07 квітня 2015 року № 18 вирішено ліквідувати навчально-виховний комплекс &q?ям;Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад&qu№ ; м. Самбора Львівської області та зобов'язано відділ освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради працевлаштувати працівників НВК &q?ьв;ДНЗ-ЗНЗ&q?ас; у встановленому законодавством порядку в новостворених Самбірській школі-ліцею та дошкільному навчальному закладі № 12 м. Самбора (а. с. 18 т. 1).

Відповідно до частин першої-другої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Як убачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, навчально-виховний комплекс &quЯк;Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад&q?із; м. Самбора Львівської області припинено 30 червня 2015 року.

Відповідно до статті 108 ЦК України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

У матеріалах справи є статути новостворених юридичних осіб - Самбірської школи-ліцею імені Андрія Струся та дошкільного навчального закладу № 12 м. Самбора, у яких відсутні положення щодо правонаступництва прав і обов'язків навчально - виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад» м. Самбора Львівської області.

Також у матеріалах справи є накази відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради від 30 квітня 2015 року № 136-к про призначення ОСОБА_6 на посаду завідувача дошкільного навчального закладу № 12 м. Самбора з 05 травня 2015 року постійно (а. с. 180, т. 1) та від 03 червня 2015 року № 178-к про призначення ОСОБА_7 на посаду директора Самбірської школи-ліцею імені Андрія Струся з 03 червня 2015 року постійно (а. с. 215, т. 1).

Разом з цим, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 наказ про призначення ОСОБА_7 директором Самбірської школи-ліцею імені Андрія Струся, на посаду якої він бажає бути поновленим, та рішення Самбірської міської ради Львівської області від 07 квітня 2015 року № 18 про ліквідацію навчально-виховного комплексу &qu т;Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад&qu01; м. Самбора Львівської області не оскаржував.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 15 ЦК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Ураховуючи наведені обставини та норми матеріального права, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про встановлення юридичного факту, який йому необхідний для поновлення на посаді директора Самбірської школи-ліцею імені Андрія Струся, разом з цим не заявляв вимог, визначених КЗпП України, з метою захисту порушеного, на його думку, права; у позові не зазначив, яким чином порушені його права саме відповідачами.

Також суд апеляційної інстанції правильно звернув увагу на те, що за відсутності заявлених ОСОБА_4 вимог, спрямованих на захист порушеного права, у ОСОБА_7 відсутні підстави вважати, що має місце порушення її трудових чи інших прав внаслідок задоволення заявлених вимог позивача.

З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що апеляційним судом не було надано належної оцінки, наданих ним статутам, штатним розписам, спискам працівників навчально-виховного комплексу &q?м ;Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад&q?оз; м. Самбора та Самбірської школи-ліцею імені Андрія Струся і дошкільного навчального закладу № 12 м. Самбора, які вказують на факт реорганізації навчально-виховного комплексу &quАн;Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад&q?аз; м. Самбора, стосуються переоцінки доказів, що перебуває поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості.

Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргуОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Львівської області від 29 серпня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В. С. Висоцька А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. В. Пророк С. П. Штелик