1Справа № 335/4354/18 2/335/1433/2018
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
05 червня 2018 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого судді Макарова В.О., за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
17.04.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування вимог позивач вказала, що з 16.05.2015 року вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. 03.09.2015 року у них народилась дитина донька ОСОБА_3 Шлюб між сторонами розірвано 13.06.2017 року. З того часу відповідач не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Неповнолітня дитина проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач офіційно не працює, у шлюбі не перебуває, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має, стягнення з нього по виконавчим документам не проводяться. Батько має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та день судового засідання був належним чином повідомлений.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягає задоволенню у звязку з наступним.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та Сариєв ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 16.05.2015 року, та 13.06.2017 року шлюб між ними розірвано (копія рішенні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 335/4050/17 № провадження № 2/335/1126/2017, яке набрало законної сили 04.07.2017 року.
Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС № 291909 від 15.09.2015 року, 15.09.2015 року в м. Запоріжжі народилася ОСОБА_3, батьком якої є Сариєв ОСОБА_2, а матірю ОСОБА_1
Відповідно до викладених позивачем обставин, які відповідач не заперечив, подружжя з дня розірвання шлюбу разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинені.
На теперішній час позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Зазначене підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 04-26/5-3734 від 17.04.2018 року.
Позивач повідомила про те, що батько не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач доказів на підтвердження наявності протилежних обставин не надав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).
При визначенні розміру аліментів суд, згідно ст. 182 СК України, враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
В добровільному порядку питання щодо утримання неповнолітньої дитини позивачка та відповідач не вирішили.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. (ч. 1 ст. 191 СК України).
Оскільки позивач подала позов 17.04.2018 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 17.04.2018 року.
Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
На підставі наведених норм закону, виходячи із встановлених обставин про утримання дитини тільки матірю і відсутність систематичної матеріальної допомоги від батька, не подання відповідачем будь яких заперечень щодо позовних вимог та відсутність підстав для зменшення заявленого позивачем розміру аліментів, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3
На думку суду таке вирішення справи не буде порушувати баланс інтересів платника аліментів та стягувача і дитини.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.
Відповідно до ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284, 354, 430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення аліментів про стягнення аліментів повністю задовольнити.
Рішення в частині стягнення аліментів на дитину в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.О. Макаров