Справа № 199/6564/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23.05.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г..

секретарі Шеленок С.М.

учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1

представник позивача: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

представник відповідача: ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4, про стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_4 звернулися до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову позивачі зазначили, що ОСОБА_6 є власником домоволодіння АДРЕСА_1 Разом з ОСОБА_6 зареєстрована та мешкає його донька, ОСОБА_1

Позивачі зазначають, що з відповідачем у них виник спір щодо межі земельної ділянки, який був вирішений рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2016 року.

На виконання цього рішення позивач відновив межу між земельними ділянками АДРЕСА_1 за його замовленням була виготовлена схема межі між вказаними земельними ділянками, з якою відповідач погодилася, проте відмовився підписати акт встановлення меж.

Після отримання технічної документації на належну на праві власності ОСОБА_4 земельну ділянку, ОСОБА_1 за власні кошти встановила європаркан вартістю 11 400, 0 грн та ОСОБА_7 щодо встановлення паркану не заперечувала.

Вранці 12.09.2016 року позивач побачив, що без будь-якого попередження паркан руйнує ОСОБА_3 та внаслідок її незаконних дій паркан був повністю зруйнований.

Позивачі зазначають, що їм була заподіяна не лише матеріальна шкода, але й моральна.

З урахуванням уточнених позовних вимог позивачі просять стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 11 400, 0 грн та моральну шкоду у розмірі 30 000, 0 грн., а ткож

В судовому засіданні позивач, представник позивача просили позов задовольнити.

ОСОБА_3, представник ОСОБА_5 позов не визнали, просили відмовити у задоволенні позовних вимог. ОСОБА_3 суду пояснила, що з ОСОБА_4 у них виник спір щодо межі земельної ділянки, який був вирішений та судом постановлено відповідне рішенням.

ОСОБА_4 рішення суду не виконує, разом зі своєю дочкою самовільно встановили паркан на земельній ділянці, яка на праві власності належить її матері, ОСОБА_7 Що стосується руйнування паркану, то їй не відомо, хто його зруйнував, вона та її матір, ОСОБА_7 до цього не причетні.

ОСОБА_5 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_4, про стягнення моральної шкоди. В обґрунтування зустрічного позову зазначила, що вона є особою похилого віку. Крім того є інвалідом дитинства другої групи - глухонімою, може спілкуватися з людьми тільки за допомогою жестів. Відповідачі створюють перешкоди у користуванні та володінні належною ОСОБА_7 на праві власності земельної ділянки по АДРЕСА_2

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2016 року зобов'язано ОСОБА_4 усунути ОСОБА_7 перешкоди у користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та зобов'язано ОСОБА_4 відновити межу між земельними ділянками НОМЕР_1 проте зустрічний відповідач рішення суду не виконав, межу не відновив, натомість її зруйнував встановленням євро гіпсових блоків ( євро паркану).

ОСОБА_7 вважає, що незаконними діями ОСОБА_4 їй була заподіяна моральна шкода, яка полягає в порушенні зустрічним відповідачем права вільного володіння, користування та розпорядження належною їй на праві власності земельною ділянкою.

Зважаючи на викладене вище, зустрічний позивач просить стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 30 000, 0 грн.

Представник зустрічного відповідача позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилався на те, що на підставі вказаного вище рішення суду межа між земельними ділянками по АДРЕСА_2 відновлена, доказів заподіяння моральної шкоди зустрічний позивач не надав.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, взявши до уваги покази свідків, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2016 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_1 та зобов'язано ОСОБА_4 відновити межу між земельними ділянками АДРЕСА_1 відповідно до даних земельно-кадастрової документації.

15.09.2016 року за участю державних виконавців рішення суду було виконане , 19.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

на виконання рішення суду, з метою правильності встановлення меж між земельними ділянками АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 була замовлена земельно-кадастрова документація на земельну ділянку, розроблена схема межі садиби АДРЕСА_2 та на цій межі встановлено паркан із єврогіпсових блоків ( євро паркан), вартість якого складає 11 400, 0 грн, що підтверджується квитанціями по оплату єврозабору.

12.09.2016 року паркан з євро блоків, встановлений на межі земельної ділянки АДРЕСА_2 був зруйнований.

Як убачається з листа Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області від 21.09.2016 року № 37.1/2427 від 21.09.16 року, працівниками АНД ВП. було допитано гр. ОСОБА_3, яка пояснила, що вона демонтувала паркан, так як він знаходився частково не на межі АДРЕСА_2 його розміри не відповідали стандартним нормам. Працівниками АНД ВП з вищевказаною (ОСОБА_3) було проведено бесіду профілактичного характеру про недопущення порушень громадського порядку та необхідність вирішення питання з встановлення межі між земельними ділянками НОМЕР_1 та демонтажу паркану виключно в судовому порядку.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 суду пояснив, що він був на роботі, коли до нього зателефонувала теща та повідомила, що ОСОБА_3 разом з іншими особами: своїм братом та чоловіком руйнує паркан, встановлений ОСОБА_4 та ОСОБА_1 після судового рішення на межі між земельними ділянками АДРЕСА_2. Вказані особи паркан демонтували за допомогою перфоратора.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що у вересні 2016 року вона прийшла до ОСОБА_4 забрати мед. Коли вийшла з домоволодіння то побачила, що паркан зруйновна, двоє чоловіків стояли спиною та витягували з землі стовпчики, рядом з ними стояла жінка, яка знаходиться в залі судового засідання-ОСОБА_3 та говорила про те, що паркан встановлений неправильно, тому його знесли. Особисто як руйнували паркан, не бачила, проте бачила, як витягували стовпчики.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що 16.09.2016 року вона побачила, як руйнували паркан. На вулиці знаходилися чоловіки- колишній чоловік ОСОБА_3, сама ОСОБА_3 та ще якийсь чоловік.

Суд приходить до висновку, що 16.09.2016 року за безпосередньою участю ОСОБА_13 було демонтовано паркан , який огорожував домоволодіння ОСОБА_4 та знаходився між земельними ділянками АДРЕСА_1

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ч.2 указаної статті, вина особи, яка завдала шкоди, припускається. Обов»язок доведення відсутності вини покладається на того, хто завдав шкоди.

Відповідні до ч.2 ст. 22 ЦК України, збитки складаються з реальних збитків та упущеної вигоди. У реальні збитки включається фактична оцінка тих матеріальних витрат, які зазнала особа. а також ті додаткові витрати, яких зазнала чи повинна (може) зазнати особа для поновлення цивільного права для повернення до первісного стану, тобто стану, що передував порушенню.

Вина ОСОБА_3 у заподіянні ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 11400, 0 грн шляхом руйнування паркану підтверджується письмовими доказами: актом пошкодження майна ( а.с. 17); листом АНД ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області від 21.09.2016 року № 37.1/2427/м ( а.с. 154) та показаннями свідків: ОСОБА_9; ОСОБА_10; ОСОБА_12. а також товарними чеками та квитанціями ( а.с. 123-141), актом прийму-передачі робіт ( а.с.18).

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь власника земельної ділянки ОСОБА_4 слід стягнути матеріальну шкоду у розмірі 11400, 0 грн.

Відповідно до .ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи без діяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Суд вважає, що неправомірними діями відповідача -ОСОБА_3 позивачу крім матеріальної шкоди була заподіяна моральна шкода. яка полягає в порушенні нормальних життєвих зв'язків та заподіянні моральних страждань.

Виходячи з характеру заподіяної позивачу матеріальної шкоди, її розміру, суд вважає, що з відповідача - ОСОБА_3 на користь позивача -ОСОБА_4 слід стягнути моральну шкоду - 2000 грн, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню частково.

В частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди слід відмовити, оскільки порушення прав ОСОБА_1, як власника чи співвласника земельної ділянки, позивач суду не надав.

Суд вважає, що не підлягають задоволенню зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, оскільки зустрічний позивач не зазначив, в чому полягає моральна шкода, який обсяг моральної шкоди був заподіяний зустрічному позивачу та з чого позивач виходив, визнаючи її розмір.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст. 22, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 264. 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 11 400, 0 грн

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 2000, 0 грн;

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 551, 20 грн;

Решту позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, залишити без задоволення. .

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя Скрипник О.Г.