Справа № 598/426/18
провадження № 2/598/288/2018
РІШЕННЯ

іменем України

"21" травня 2018 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області в складі :

головуючого судді Олещука Б.Т.

при секретарі Демчук О.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

до ОСОБА_2 сільської ради Збаразького району Тернопільської області,

місцезнаходження: с.Дзвиняча Збаразького району Тернопільської області,

про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив :

26.03.2018р. до Збаразького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Збаразького району про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач просить:

визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул.Грушевського, 93, в с.Дзвиняча Збаразького району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після смерті 13.10.2003р. батька, ОСОБА_3, померлого в с.Дзвиняча Збаразького району Тернопільської області, та 1/3 частину будинковолодіння як члена колишнього колгоспного двору, а отже власником цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул.Грушевського, 93, в с.Дзвиняча Збаразького району Тернопільської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вказане майно, належить їй, як спадкоємиці за заповітом після смерті 13.10.2003р батька ОСОБА_3, та як члену колишнього колгоспного двору. Однак, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на дане спадкове майно вона не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі.

Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно №598/426/18, провадження №2/598/288/2018.

28 березня 2018 року ухвалою Збаразького районного суду прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання справи.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, посилаючись на ті ж обставини.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Збаразького району в підготовче судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надійшло клопотання, в якому ОСОБА_2 сільська рада просить розглядати справу у відсутності її представника, позов визнає.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул.Грушевського (колишня Леніна), №93, с. Дзвиняча Збаразького району Тернопільської області, загальною вартістю 114 794 грн., зареєстрований в Кременецькому МБТІ станом на 01.01.2013р. в реєстровій книзі №1 за реєстровим №287 за колгоспним двором, голова якого ОСОБА_3, згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого ОСОБА_2 сільською радою від 29.06.1990р. №96. Дані обставини знайшли своє підтвердження довідкою №49 виданою 02 березня 2018р. ОСОБА_4 районним бюро технічної інвентаризації (а.с.14), іншими матеріалами справи.

Станом на 15 квітня 1991 року у житловому будинку в с.Дзвиняча по вул. Грушевського (Леніна), №93, Збаразького району були зареєстровані: голова двору ОСОБА_3, його дружина, член двору ОСОБА_5, його дочка, член двору ОСОБА_1, що стверджується довідкою №172, виданою 15.03.2018р. ОСОБА_2 сільською радою Збаразького району (а.с.16).

08.03.1999р. в с.Дзвиняча Збаразького району, померла ОСОБА_5, що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10).

На день смерті ОСОБА_5, їй належала 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с.Дзвиняча по вул.Грушевського №93, Збаразького району, як члену бувшого колгоспного двору.

Згідно з повідомленням №417/01-21 від 17.05.2018р., виданим державним нотаріальним архівом Тернопільської області після померлої 08.03.1999р. ОСОБА_5 ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу №1261 за 2000 рік за заявою ОСОБА_1, діючої від імені ОСОБА_3. ОСОБА_1, ОСОБА_6, діти померлої подали заяви про відмову від спадщини. Таким чином після померлої ОСОБА_5 спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_3, що стверджується копією спадкової справи №261.

16.05.2000р. ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності с/с «Волинь» Збаразького району Тернопільської області і знаходиться в селі Дзвиняча, розміром 1,68 умовних кадастрових гектари, що належали померлій ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ТР №0148253.

13.10.2003р. в с.Дзвиняча Збаразького району Тернопільської області помер ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11).

Позивач ОСОБА_1 є донькою померлого спадкодавця ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8).

На день смерті ОСОБА_3, йому належали 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с.Дзвиняча по вул. Грушевського, №93, Збаразького району.

ОСОБА_3, заповів усе своє майно ОСОБА_1, що стверджується копією заповіту від 05.03.2002р. (а.с.12).

Згідно з повідомленням №423/01-16 від 13 квітня 2018р., виданим державним нотаріусом ОСОБА_4 державної нотаріальної контори після померлого 13.10.2003р. ОСОБА_3 відкрито спадкову справу №29 за 2005 рік за заявою ОСОБА_1, якій видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно належне спадкодавцю (а.с.30).

Державний нотаріус ОСОБА_4 державної нотаріальної контори ОСОБА_7 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого 13.10.2003р. ОСОБА_3, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.03.2018р. №279/02-31 (а.с.15).

Будь-яких спростувань вищенаведених обставин судом не здобуто.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада визнала позов.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників..

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує законних прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому позовні вимоги слід задовольнити визнавши за позивачем право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Дзвиняча вул. Грушевського, №93, Збаразького району в порядку спадкування за заповітом після смерті 13.10.2003р. батька ОСОБА_3, та на 1/3 частину - як члену колишнього колгоспного двору, а в цілому на весь житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Разом з тим, ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд, вважає за необхідне повернути позивачу з держаного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні даного позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.316, 1216, 1217, 1220-1223, 1233, 1268 ЦК України, договором від 22.09.2010р. про поділ спадкового майна, та ст.ст.4, 12, 81, 82, 142, 200, 206, 263, 265, 268, 352 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Грушевського, №93, в с.Дзвиняча Збаразького району Тернопільської області.

Повернути ОСОБА_1 з держаного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 573,97 грн. (пятсот сімдесят три гривні девяносто сім копійок), сплаченого нею при поданні даного позову згідно квитанції №39 від 22.03.2018р..

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження даного рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане повне рішення складено 21 травня 2018 року.

Суддя Б. Олещук