Справа №173/1910/17
Провадження №2/173/148/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

За участю: представника позивача ОСОБА_1

Відповідача - ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2017 року до суду звернулася позивач ОСОБА_3, з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди до відповідача ОСОБА_2

28.11.2017 року отримана довідка про місце проживання відповідача фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 22.01.2018 року.

22.01.2018 року в розгляд справи відкладений в зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання. Розгляд справи призначений на 12.03.2018 року.

12.03.2018 року справа не розглядалась в зв'язку з хворобою судді. Справу призначено до розгляду на 24.05.2018 року

Сторонам та учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

У судовому засіданні 24.05.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на її користь на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди суму 9606.15 грн., та 9000 грн., на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: 19.03.2016 року приблизно о 12-00 год.. на пішохідному тротуарі на неї здійснив наїзд відповідач на автомобілі НОМЕР_1. В результаті чого вона впала, а водій з місця події втік.

Того ж дня вона звернулась за медичною допомогою за місцем свого проживання, так як почувала себе погано та отримала тілесні ушкодження.

За фактом вчинення відносно неї дорожньо-транспортної пригоди відомості були внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань.

Кримінальне провадження за даним фактом неодноразово закривалось.

12.09.2017 року були направлені матеріали про притягнення ОСОБА_2П,. до адміністративної відповідальності.

Протиправність дій відповідача підтверджується постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності по справі за № 173/1589/17 (провадження 3/173/257/2017) від 04.10.2017 року

Діями відповідача їй спричинено матеріальної шкоди, яка полягає в оплаті проведеного лікування, вартості відновлення зіпсованих речей, ремонту мобільного телефону, коштів витрачених на проїзд.

До цього часу відповідач будь-якого відшкодування їй не надав. Крім того в результаті неправомірних дій відповідача їй спричинена моральна шкода, яка полягає в спричиненні їй психологічних страждань, фізичного болю, негативного впливу на стан здоров'я, порушення звичайного способу життя, яку відповідач також відшкодовувати відмовляється, що й стало підставою звернення до суду

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Відповідач ОСОБА_2П, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що позивачку він не бачив та з місця вчинення ДТП не тікав. А його на іншій вулиці знайшла дівчина, яка повідомила йому, що він збив позивачку. Він з батьками пропонував матеріальну допомогу позивачці в сумі 10000 грн., але її син відмовився від цих коштів та вимагав з них 1000 доларів США. Проте таких коштів він не має так як навчається. У його матері вісім дітей, батька у них не має і він паралельно з навчанням працює, щоб допомогти матері. Крім того згідно висновку експерта ушкоджень позивачка не має, а її лікування викликане хворобами які вона має в силу свого віку.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, 19.03.2016 року о 12-00 год., по вул. Лелніа в м. Верхвцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відволікався від керування транспортним засобом, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_3 В результаті ДТП було пошкоджено одяг ОСОБА_3

Постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2017 року ОСОБА_2, був про притягнення його до адміністративної відповідальності по справі за № 173/1589/17 (провадження 3/173/257/2017) та до нього засноване адміністративне стягнення.

Таким чином вина відповідача ОСОБА_2П,. у вчиненні адміністративного правопорушення, яке виявилось у наїзді на ОСОБА_3С,. доказуванню не підлягає в силу п. 6 ст. 82 ЦПК України.

Так як згідно п. 6 ст. 82 ЦПК України - Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до висновку експерта № 166 від 18.08.2016 року вивалені у ОСОБА_3С тілесні ушкодження: ссадна в області передпліччя та в області ліктьового суглобу спричиненні від дотикової дії тупого твердого предмету або предметів або при ударі від такий та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином судом встановлено, що позивачці в результаті неправомірних дій відповідача спричинені легкі тілесні ушкодження

І хоч згідно висновку даної експертизи вказується, що лікування позивачки з 19.03.2016 року по 01.04.2016 року. з 11.05.2016 року по 30.05.2016 року, з 21.06.2016 року по 04.07.2016 року пов'язані з захворюваннями, які не мають травматичної причини виникнення, тому не знаходяться в причинному зв'язку з подіями, що стались 19.03.2016 року за умов ДТП.

Прот, суд вважає, що так як позивачці в результаті ДТП були спричинені легкі тілесні ушкодження, що потребувало їх лікування. В день їх спричинення позивачка перебувала на лікуванні, тому понесені нею затрати на лікування в період з19.03.2016 року по 01.04.2016 року на думку суду підлягають відшкодуванню відповідачем. Так як при відсутності події ДТП у позивачки не було б потреби у такому лікуванні і відповідних вимог від відповідача.

Відповідно до п.8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на придбання ліків за товарними чеками в період з 19.03.2016 року по 01.04.2016 року, які складають 2690 (дві тисячі шістсот дев'яносто) грн., 30 коп. Витрати понесені позивачкою за іншими чеками на думку суду задоволенню не підлягають, так як вони вчинені в інший період.

Доказів затрат пов'язаних з ремонтом пошкодженого одягу суду не надано. А пошкодження мобільного телефону в результаті вчинення ДТП документально не підтверджується, тому дані витрати також не підлягають стягненню з відповідача.

Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди відповідачем суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України - Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз'яснення постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяній фізичній або юридичній особі незаконним діями, або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати. зокрема: у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість виражених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації. час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, зваженості та справедливості.

Враховуючи, що в результаті ДТП з вини відповідача у позивача виникли легкі тілесні ушкодження, що мали наслідком спричинення фізичного болю, а також той факт, що шкода спричинена особі похилого віку, поведінку відповідача, який все ж таки залишив місце наїзду не поцікавившись про необхідність надання допомоги позивачці, а також ступінь, глибину та тривалість моральних страждань, понесених позивачкою. Той факт, що протягом тривалого періоду часу не вирішувалось питання про притягнення відповідача до відповідальності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки 3000 грн., на відшкодування спричиненої моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 19 березня 2016 року

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2, на користь держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 704 грн. 80 коп.

На основі ст. 22, 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263- 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_4, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, 2690 (дві тисячі шістсот дев'яносто) грн., 30 коп. на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 19 березня 2016 року.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_4, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 3000 (три тисячі гривень) на відшкодування спричиненої моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 19 березня 2016 року

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_3 на судовий збір користь держави в сумі 704 грн., 80 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 03.06.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 03.06.2018

Оприлюднене: 05.06.2018

Дата набрання законної сили: 04.07.2018