КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/663/18
Провадження № 2-к/534/1/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 рокумісто Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Крикливий В.В., перевіривши клопотання Департаменту майна та земельних відносин Воронізької області Російської Федерації про визнання та звернення до виконання рішення іноземного органу, що підлягає примусовому виконанню,

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року до Комсомольського міського суду Полтавської області, через Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області, надійшло клопотання від 01.08.2017 року Департаменту майнових та земельних відносин Воронізької області Російської Федерації про визнання та звернення до виконання рішення іноземного органу, що підлягає примусовому виконанню, а саме рішення Ліскінського районного суду Воронізької області від 01 червня 2017 року, яким задоволено частково позов Департаменту майна та земельних відносин Воронізької області Російської Федерації до ОСОБА_1 та зобовязано його провести відчуження 1/548 частки в праві спільної часткової власності на земельну ділянку з земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 36:14:0000000:23, розташованої за адресою Воронізька область, Ліскінський район сільськогосподарська артіль «Перопавлівська» шляхом продажу з торгів. Стягнуто з ОСОБА_1 державне мито в дохід бюджету в розмірі 300 рублів.

Вважаю, що згадане клопотання підлягає залишенню без розгляду та поверненню разом із документами, що додані до нього, особі, яка його подала, з наступних підстав.

Статтею 462 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до частини 1 статті 463 Цивільного процесуального кодексу України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

В частині 1 статті 465 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Відповідно до ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Пленум Верховного Суду України у п.1 своїй Постанові №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» від 24 грудня 1999 року розяснив, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів.

Згідно частини другої статті 466 Цивільного процесуального кодексу України, до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Визнання рішень судів Російської Федерації на території України проводиться на підставі Мінської Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 22.01.1993 року, ратифіковану Законом України N 240/94-ВР від 10.11.94 року.

Так, відповідно до першої та другої частин статті 53 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року зазначено, що клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню.

До клопотання додаються: а) рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення; б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена; в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання; г) документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.

Аналогічні вимоги закріплено в частині третій статті 466 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, суддя дійшов висновку, що до клопотання Департаменту майнових та земельних відносин Воронізької області Російської Федерації долучено копію рішення Ліскінського районного суду Воронізької області від 01.06.2017 року, яка в порушення підпунктів 12.5 пункту 12 Інструкції з судового діловодства в районному суді, затвердженої наказом Судового департаменту при Верховному Суді Російської Федерації від 29.04.2003 року № 36 (зі змінами), не засвідчена належним чином, а саме: на зворотньому боці останнього аркуша поверх місць скріплення скобою відсутній засвідчувальний напис "пронумеровано і скріплено печаткою на _____ аркушах, підпис _____" (форма N 66) із зазначенням суду, яким видається копія документа, та підписом скріпленим гербовою печаткою суду.

Відповідно до частини 4 статті 466 Цивільного процесуального кодексу України, суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених Главою 1 Розділу 9 Цивільного процесуального кодексу України, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Отже, з огляду на викладене, та враховуючи те, що представником заявника до клопотання не додано засвідчену в установленому порядку копію судового рішення, заявлене клопотання необхідно залишити без розгляду та повернути разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258,260, 465,466, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання Департаменту майнових та земельних відносин Воронізької області Російської Федерації про визнання та звернення до примусового виконання рішення Ліскінського районного суду Воронізької області від 01 червня 2017 року по справі за позовом Департаменту майнових та земельних відносин Воронізької області Російської Федерації до ОСОБА_1 - залишити без розгляду та повернути особі, яка його подала.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області у пятнадцятиденний строк з моменту її проголошення. До початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів апеляційна скарга подається через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали.

Суддя В.В. Крикливий