АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/7383/16-ц 22-ц/774/694/К/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 214/7383/16-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Чубіна А.В.

сторонни справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який є ліквідатором ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»,

третя особа Відділення №1 Криворізької філії ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3, на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 05 грудня 2017 року, ухваленого суддею Черновою Н.В. у м.Кривому Розі,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який є ліквідатором ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» ( надалі Фонд гарантування), третя особа Відділення №1 Криворізької філії ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» ( надалі ПАТ«Банк «Фінанси та Кредит») про захист прав споживачів, стягнення коштів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 11.09.2014р. між нею та ПАТ«Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір-заяву № 305835/29508/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів. За умовами укладеного договору, вона внесла на вкладний рахунок № 2635.5.064045.001 грошові кошти у сумі 18642,00 євро на строк з 11.09.2014 року по 16.09.2015р. із нарахуванням 13% річних. Після настання строку повернення коштів 17.09.2015р. позивач звернулась до банку з приводу повернення коштів, проте уклала договір-заяву № 305835/16017/370-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті від 17.09.2015р., відповідно до якого внесла грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2635.4.064045.002 у сумі 19642,00 євро на строк з 17.09.2015 року по 21.09.2016р. із нарахуванням 7,75% річних за користування. Після закінчення строку дії договору, 21.09.2016 року позивач не отримала гарантовані державою 200000,00 грн. за вклад у євро не дивлячись на неодноразові звернення. Просить суд стягнути з відповідача на її користь 200 000,00 грн. відшкодування за вкладом позивача, внесений до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за договором-заявою № 305835/16017/370-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті (євро) від 17.09.2015р.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05 грудня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. В мотивування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що сплата позивачу 200 000 грн. Фондом гарантування ввкладів, відбулось за іншим договором.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_4.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Як видно з матеріалів справи, 17.09.2015 року ОСОБА_1 звернулась до банку із заявою, в якій просила депозитний вклад, розміщений на підставі договору № 305835/29508/370-14 від 11.09.2014р. перерахувати з вкладного рахунку № 2620.8.000900978/2620.2.064045.002 на вкладний рахунок №2635.4.064045.002, відкритий на підставі договору про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті №305835/16017/370-15 від 17.09.2015р. відповідно до умов якого ОСОБА_5 внесла, а банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2635.4.064045.002 у сумі 19642,00 євро. Строк дії договору з 17.09.2015р по 21.09.2016р. зі сплатою банком 7,75% річних за користування коштами (а.с. 6,7).

Внесення позивачем коштів підтверджується меморіальним валютним ордером №43893901 від 17.09.2015р. на суму 19642,00 євро (а.с. 8).

Згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» було вирішено розпочати процедуру виведення АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року. Постановою Правління НБУ №898 від 17.12.2015 року банківську ліцензію відкликано та банк вирішено ліквідувати.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 230 від 18.12.2015 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» строком з 18.09.2015 року по 17.12.2017 року, призначено уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію банку ОСОБА_6, яку рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1703 від 01.09.2016 року змінено ОСОБА_7 з 05.09.2016 року./а.с.88,89,90/.

Сторонами не заперечується, що позивач ОСОБА_1 отримала гарантовану суму відшкодування коштів за вкладами 200000,00 грн., як зазначено в запереченні на позовну заяву відповідачем двома рахунками від 23.11.2015 року та 26.01.2016 року на суму6364,33 грн. та 193635,66 грн., відповідно ( а.с.25).

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки спірні правовідносини урегульовано спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким передбачено процедуру повернення грошових коштів після введення процедури ліквідації, що унеможливлює стягнення грошових коштів в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції, вважає його вірним та вмотивованим, з огляду на наступне.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За змістом ч.1, ч.3 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського строкового вкладу банк зобовязаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

Як видно з матеріалів справи, між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та позивачем ОСОБА_5 укладено договір-заявіа №305835/16017/370-15 від 17.09.2015р. про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті , за умовами якого ОСОБА_5 внесла, а банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2635.4.064045.002 у сумі 19642,00 євро. Строк дії договору з 17.09.2015р по 21.09.2016р. ( а.с.6).

Сторонами не заперечувалось отрмання позиваем за даним вкладним договором від Фонду гарантовану суму 200000 грн. двома рахунками, що також зазначено представником позиваа в апеляційній скарзі. Колегія суддів не може погодитися із доводами апеляційної скарги про отримання зазначених коштів за будь-яким іншим вкладом, тому що відомостей про знаходження у позивача іншого вкладу, окрім того, за яким предявлено вимоги позивачем не надано.

Загальне правило про заборону обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку закріплено також й в ст. 1074 ЦК України.

Згідно ст. 56 Закону України «Про Національний банк України», Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Постановою Правління Національного Банку України № 612 від 17 вересня 2015 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було віднесено до категорії неплатоспроможних.

17 вересня 2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», за яким запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 р. включно та призначено уповноважену особу Фонду.

Відповідно до Постанови Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» делегування повноважень ліквідатора банку» від 18 грудня 2015 року № 230 розпочато процедуру ліквідації банком строком з 18.12.2015 рок по 17.12.2017 року.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регламентуються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно з п. 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства (п.6 ст. 2 цього Закону).

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч.2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах № 6-2001цс15 від 20 січня 2016 року, № 6-1123цс16 від 13 червня 2016 року, № 60350цс17 від 12 квітня 2017 року, № 6-1809 від 07 червня 2017 року.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції що з 18 вересня 2015 року Фонд запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з ринку, що є свідченням того, що на момент ухвалення рішення у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Стаття 27 зазначеного Закону встановлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, а ст. 52 Закону визначено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплату витрат та здійснення платежів.

Як видно з витягу Переліку(реєстру) вимог кредиторів ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» від 11.05.2017 р. акцептованих уповноваженою особою Фонду за заявою ОСОБА_1 її внесено до реєстру кредиторів, заявлена та акцептована сума складає 892774,48 грн. /а.с.27,86/.

Позивач ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів в обґрунтування заявленого позову, стосовно порушення її прав на отримання гарантованої суми відшкодування за вкладом у загальному розмірі 200000грн.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, Апеляційний суд Дніпропетровської області,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 05 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 05 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: