СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м.Снігурівка

Справа № 485/94/18

Провадження № 2/485/255/18

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Фортуни Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Семенаки А.Г.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1Д) до ОСОБА_3 (57303, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У січні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з вищевказаним позовом.

Свої вимоги мотивує тим, що 12 травня 2010 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором, допустив заборгованість, яка станом на 25 грудня 2017 року становить 42 019, 09 грн., з яких: 2292,53 грн. - заборгованість за кредитом; 34 749,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2500,00 грн. -заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 1977,10 грн. (процентна складова).

Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовну заяву не визнав, не заперечуючи факту наявності заборгованості за кредитним договором, не погодився з її розміром, послався на сплив строку позовної давності звернення позивача з позовом до суду, так як останній платіж відповідачем було проведено у 2015 році.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 12 травня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами заяви разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» зі сплатою відсотків за користування кредитом та пільговим періодом до 55 днів, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням кредитної карти "Універсальна, 55 днів пільгового періоду», щомісячна базова ставка становить 2,5%, тобто 30,00 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом з розрахунку 360 днів у році. Погашення заборгованості по кредитному ліміту здійснюється щомісячними платежами, розмір яких становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, що передує звітному. Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів: Пеня=(1)+пеня(2), де пеня (1)= (базова процентна ставка за договором)/30-нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2)=1% від заборгованості, але не менше 30 грн. На місяць. Нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» (далі-Умови), «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг.

Згідно до п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов відповідач надав згоду на зміну банком кредитного ліміту.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов, при порушені клієнтом строків платежів більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував зобов'язання по погашенню кредитних коштів, у зв'язку з чим станом на 25 грудня 2017 року має заборгованість перед банком по тілу кредиту у розмірі 2292,53 грн. та за процентами.

Вказана заборгованість підтверджена розрахунком (а.с. 6-8).

Разом з тим, заборгованість за процентами підлягає перерахунку виходячи з такого.

Згідно з наданим Банком розрахунком, проценти за користування кредитом складали: з 12.05.2010 р. по 31.08.2014 р. 30,00 % річних (ставка 2,5 % щомісячно по кредитним операціям); в період з 01.09.2014 р. по 31.03.2015 р. 34,80 % річних (ставка 2,9 % щомісячно); в період з 01.04.2015 р. по 25.12.2017 р. 43,20 % (ставка 3,6 % щомісячно).

Однак, відповідно до положень ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Саме такий правовий висновок міститься в Постанові Верховного Суду України №6-1374цс17 від 11 жовтня 2017 року.

Тобто, зміна процентної ставки за кредитним договором має визначатись сторонами у договорі.

Відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 1.1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови.

Доказів повідомлення відповідача у спосіб, передбачений договором, про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку, чи на підтвердження обставин, що свідчили б про надання згоди відповідачкою на зміну процентної ставки або у порядку визначеному саме Умовами №СП-2010-256, позивач суду не надав.

За наведеного проценти за договором підлягають перерахунку наступним порядком.

Станом на 22.11.2013 р. сальдо поточної та простроченої заборгованості дорівнює 0,00грн.

Заборгованість за кредитом станом на 23.11.2013 р. становить 6073,16 грн.

Заборгованість за процентами у періоди:

з 23.11.2013 р. по 24.11.2013 р. 210,00х30,00%:360х2=0,35 (де 210,00 грн. заборгованість за кредитом, 30,00 відсоткова ставка, 360 днів, відповідно до п. 2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг», 2 кількість днів прострочення платежу);

з 25.11.2013 р. по 26.11.2013 р. 355,00х30,00%:360х2=0,59

з 27.11.2013 р. по 29.11.2013 р. 927,00х30,00%:360х3=2,32

з 30.11.2013 р. по 03.12.2013 р. 1242,00х30,00%:360х4=4,42

з 04.12.2013 р. по 07.12.2013 р. 1452,00х30,00%:360х4=4,84

з 08.12.2013 р. по 11.12.2013 р. 1612,00х30,00%:360х4=5,37

з 12.12.2013 р. по 16.12.2013 р. 2288,00х30,00%:360х5=9,53

з 17.12.2013 р. по 21.12.2013 р. 2298,00х30,00%:360х5=9,58

з 22.12.2013 р. по 24.12.2013 р. 2515,00х30,00%:360х3=6,29

з 25.12.2013 р. по 30.12.2013 р. 2555,00х30,00%:360х6=12,78

з 31.12.2013 р. по 07.01.2014 р. 2610,00х30,00%:360х8=17,4

з 08.01.2014 р. по 16.01.2014 р. 2598,33х30,00%:360х9=19,49

з 17.01.2014 р. по 05.11.2015 р. 2608,33х30,00%:360х658=1430,23

з 06.11.2015 р. по 25.12.2017 р. 2292,53х30,00%:360х781=1492,05

Таким чином, загальна заборгованість відповідача за процентами становить 3015,24 грн.

Крім того, умовами спірного кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той час, сторонами передбачено сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення зокрема за несвоєчасну сплату платежів за будь-якими з грошових зобов'язань.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню штраф, загальний розмір якого становить: 500,00 грн. фіксована частина та 265,39 грн. процентна складова, що розрахована за формулою: (заборгованість за тілом кредиту + заборгованість за процентами) * 5%, ((2292,53+3015,24)*5%= 265,39).

Таким чином, загальна заборгованість відповідача перед позивачем за невиконання умов кредитного договору становить 6073,16 грн., з яких: 2292,53 грн. заборгованість за кредитом, 3015,24 грн. заборгованість за відсотками, 765,39 грн. штрафи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК).

Згідно довідки банку строк дії виданої відповідачеві кредитної картки сплив у квітні 2017 року. Останній платіж на погашення кредиту відповідач вніс у листопаді 2015 року. З позовом до суду банк звернувся у січні 2018 року, тобто в межах строку позовної давності.

За такого посилання представника відповідача у цій частині необґрунтовані. Відповідач не представив суду доказів щодо належного виконання зобов"язання за кредитним договором.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено на 14,45 %, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 254,61 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 549, 611, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 76-78, 81, 259, 263-265, суд

ухвалив:

- позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково;

- стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", , МФО 305299, розрахунковий рахунок № 311, заборгованість за Кредитним договором від 12.05.2010 року в сумі 6073,16 грн. (шість тисяч сімдесят три грн. 16 коп.);

- в решті задоволення позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення складено - 08 червня 2018 року.

Суддя Т.Ю.Фортуна