Справа №621/76/18
Рішення

іменем України

31 травня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Шахової В.В.,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 41947, 47 грн. за кредитним договором від 03.03.2008 р., посилаючись на те, що 03.03.2008 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір згідно умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у встановленому розмірі. Відповідач не надав своєчасно та в повному обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Таким чином, відповідач зобовязання за договором не виконав і станом на 31.05.2017 має заборгованість у сумі 25204 грн. 96 коп., яка складається з наступного: 1989,81 грн. заборгованість за кредитом; 501,95 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 21274,87 грн. заборгованість за пенею; 250 грн. штраф (фіксована частина); 1188,33 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк».

Представник позивача у судове засідання не зявився, в позові та окремій заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій просив застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, тобто зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків та застосувати ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вимоги банку визнав щодо тіла кредиту, процентів за користування кредитом, штрафів у розмірі визначеному позивачем. Крім того, просив розглянути справу без його участі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Відповідно до п. 9 Розділу 13 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язані вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майне, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певне: дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту, надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

При оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою, якою підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг та Тарифами.

Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (втому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби звязку, наприклад електронний.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання Банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк», керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг (далі - Умови та Правила).

Тобто, Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до усіх без виключення послуг Банку.

Відповідачем 03.03.2008 року було підписано Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

У даній Заяві від 03.03.2008 р. зазначено, що підписавши цю Заяву, Відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку та Памяткою, які разом з цією заявою складають договір про надання банківських послуг.

Отже, враховуючи вищевикладене, заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами та Памяткою складають договір про надання банківських послуг.

Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», за умовами останньої банком було видано поновлювальну кредитну карту з пільговим періодом - до 30 днів, зі строком внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, базова відстокова ставка, в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році) 3,0%. Розмір щомісячних платежів - 7 % від заборгованості, проте не менш 50 грн. та не більше залишку заборгованості.

Взяті на себе зобовязання по договору від 03.03.2008 Банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси.

У порушення зазначених умов договору відповідач зобовязання за договором виконував не в повному обсязі.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором за відповідачем станом на 17.12.2017 рахується заборгованість у сумі 25204 грн. 96 коп., яка складається з наступного: 1989,81 грн. заборгованість за тілом кредиту; 501,95 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 21274,87 грн. заборгованість за пенею; 250 грн. штраф (фіксована частина); 1188,33 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи встановлені обтавини справи на наведені норми права, суд дійшов висновку що визнання позивачем позову в частині розміру боргу за тілом кредиту в сумі 1989,81 грн. та процентами за користування кредитом в сумі 501,95 грн. не суперечать закону, а тому приймається судом з ухваленням рішення про задоволення позову в цій частині.

Щодо заяви відповідача про визнання позову щодо стягнення штрафів у розмірі 250 грн. (фіксована частина) та 1188,33 грн. (процентна складова) та застосування ч.3 ст. 551 ЦК України, суд зазначає наступне.

Так, пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

У пункті 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

При вирішенні питання про стягнення пені, суд у контексті визначеного у ст. 8 Конституції України принципу верховенства права, окрім наведених норм права про обов'язковість виконання зобов'язань зважає на те, що відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливе, добросовісне та розумне застосування норм цивільного законодавства. Так, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Виходячи з наведеного, при вирішенні питання про розмір пені, який у даному випадку підлягає стягненню на підставі умов договору та ст. 549 ЦК України, суд зважає на те, що сума пені, яку позивач просить стягнути з відповідача - 21274, 87 грн., значно перевищує розмір збитків, які позивач поніс внаслідок неповернення боргу, і дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі, яка дорівнює заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом, тобто суми у розмірі 2491,76 грн. В іншій частині ці вимоги є безпідставними і тому не підлягають задоволенню.

Заяв про застосування позовної давності щодо стягнення пені позивачем не надано.

Щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 250 грн. (фіксована частина) та 1188,33 грн. (процентна складова), суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів, а саме: 250,00 грн. - штраф(фіксована частина); 1188,33 грн. штраф (процентна складова) за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що відповідач допускав порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач за ці ж періоди вже нараховував відповідачу пеню і ця пеня стягується з останнього за цим рішенням з урахуванням ч.3 ст. 551 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015р. № 6-2003цс15.

Враховуючи викладене суд не приймає заяву відповідача про визнання позову щодо стягнення з нього вищезазначених штрафів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором станом на 17.12.2017 року у сумі 4983 грн. 52 коп., яка складається з наступного:

-1989,81 грн. заборгованість за кредитом;

-501,95 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

-2491,76 грн. заборгованість за пенею.

Питання щодо розподілу судових витрат суд здійснює відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2,12,13, 76, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 207, 509, 526, 530, 551, 549, 610, 634, 639, 1050, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії МК номер 036588, виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 13.12.1995, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.03.2008 у розмірі 4983 (чотири тисячі девятсот вісімдесят три) грн. 52 коп. на рах. № 3111, МФО № 305299, .

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії МК номер 036588, виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 13.12.1995, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» витрати зі сплати судового збору у розмірі 348 (триста сорок всім) грн. 35 коп. на рах. № 3111, МФО № 305299, .

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги, враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до Апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області в тридцяти денний строк з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31.05.2018 року.

Суддя