Справа № 298/422/18
Номер провадження 2/298/163/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді Тарасевича П.П.,

при секретарі судового засідання Келешовчак І.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишівської сільської ради Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та споруди в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

В позові йдеться про те, що 15.01.2018 р. помер батько позивача, ОСОБА_2, який до моменту смерті проживав ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вишка Великоберезнянського району Закарпатської області. За час свого життя батько збудував житловий будинок № 321 в с. Вишка Великоберезнянського району Закарпатської області. На момент смерті батька, позивач проживав у спадковому будинку. Він разом з матірю та померлим батьком вели спільно господарство, сплачували комунальні платежі, здійснювали реконструкції, капітальний та поточні ремонти в загаданому будинку. Відносно батька позивач являється спадкоємцем по заповіту. Крім нього спадкоємцем, на обовязкову частку в спадщині у померлого є його мати. ОСОБА_2 просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності ? частини на зазначене нерухоме майно (в порядку спадкування)

Позивач в підготовче судове засідання не зявився, однак подав в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, проти позовних вимог ОСОБА_2 не заперечив.

Зважаючи на наведене, суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши матеріали справи та зважаючи на те, що відповідач проти позову не заперечив, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з підстав, передбачених ч.4 ст.200 ЦПК України, виходячи з наступного.

З виданого свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 412309 від 07.03.2018 р. вбачається, що батько позивача ОСОБА_1, помер 15 січня 2018 року, а отже з моменту смерті зазначеного спадкодавця відкрилася спадщина на усе належне померлому під час життя майно згідно ст.1220 ЦК України.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_1, повторно виданого виконавчим комітетом Вишківської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області від 07.03.2018 року серії І-ФМ № 412309 вбачається, що померлий ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначені в графі «батько», «мати».

Зі складеного померлим ОСОБА_2 заповіту на імя ОСОБА_1 вбачається, що перший на час його життя заповів вищевказаний будинок з надвірними господарськими будівлями позивачеві.

З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок та зі зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд в с. Вишка, 321, виданого КП «Великоберезнянське РБТІ» від 05.03.2018 р. № 6132 значиться власник ОСОБА_1.

З довідок виданих виконавчим комітетом Вишівської сільської ради від 19.01.2018 року, 05.03.2018 року №№ 21,105 вбачається, що в с. Вишка, 321 були зареєстровані та проживали до дня смерті ОСОБА_2, вели спільно господарство ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (брат позивача) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та померлий батько ОСОБА_2.

Разом з цим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Великоберезнянського районного нотаріального округу ОСОБА_5 від 15.03.2018 року № 12/ 01-16, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок, не був зареєстрований у встановленому законодавством порядку та відповідно право власності на вказаний житловий будинок у ОСОБА_2 (померлого) не виникло.

Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Згідно роз'яснень, викладених в п.19 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», той зі спадкоємців, який має право на обовязкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обовязкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст.ст. 16,328 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо, крім іншого, це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним (власником) документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач ОСОБА_1М прийняв спадщину за заповітом у відповідності до ст.1233 ЦК України, а ОСОБА_3 прийняла спадщину за законом як особа, яка згідно ст.1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині за спадкодавцем ОСОБА_2, однак у них існують певні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2-8,13,19,76-82,200,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності в порядку спадкування за заповітом, за померлим 15 січня 2017 року ОСОБА_2 на ? частини житлового будинку, що розташований за адресою: Закарпатська область, Великоберезнянський район, с. Вишка, 321.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі протягом тридцяти днів після його проголошення апеляційної скарги (сторонами, які не були при цьому присутні в той же строк, з дня отримання ними копії цього рішення) і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене, а в разі оскарження після апеляційного розгляду справи, якщо не буде скасоване.

Головуючий