Справа № 305/592/18
Провадження по справі 2/305/460/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2018 Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої судді - Бліщ О.Б.

секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рахів цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 звернулася в суд в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем по справі позивачка зареєструвала шлюб 04 вересня 2000 року у виконкомі Грушівської сільської ради, Тячівського району, Закарпатській області, за актовим записом №25. За час спільного проживання у них народилася одна дитина: син ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та перебуває на її повному утриманні і вихованні. З часу припинення спільного проживання, відповідач як батько дитини, не цікавиться нею та не надає належної допомоги на її утримання. Позивачці одній важко забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач є особою молодого віку, працює за кордоном де отримує значні прибутки. Всі зароблені ним кошти витрачає тільки на себе, а дитині не допомагає. На підставі наведеного просила суд винести рішення, яким стягувати, щомісячно, з відповідача на її користь, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, в твердій грошовій сумі, в розмірі по 2000 гривень, до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилася. Її представник ОСОБА_3 надав суду заяву в якій просить дану справу розглянути у його відсутності та у відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_4, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини його неявки суду невідомі, заяви про розгляду справи суду не надавав. Відзиву, письмових пояснень, заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує вказану справу за наявними матеріалами у зв'язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин..

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 березня 2000 року, який між ними було зареєстровано у виконкому Грушівської сільської ради, Тячівського району, Закарпатській області, за актовим записом № 25.

За час спільного проживання у них народилася одна дитина, син ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1. Наразі дитина є неповнолітньою, перебуває на утриманні матері, яка є позивачкою у справі. Відповідач утриманням та вихованням сина не займається. Вказані обставини підтверджують довідками виконкому Середньоводянської сільської ради №486 від 27.03.2017, та акти обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

З цих підстав, суд погоджується із обраним позивачкою способом захисту права своєї малолітньої дитини, шляхом визначення аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частці від доходу визначаються з урахуванням як положень ст. 182 та ст. 184 СК України.

У ході судового розгляду встановлено, що відповідач не надає належної регулярної допомоги для належного утримання малолітнього сина, є працездатним, інших утриманців не має, за твердженнями позивачки працює за кордоном, протилежного ним суду не доведено.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у частині 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

Відповідно до змін, прийнятих Верховною Радою України Законом України "Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017" мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи, обов'язок ОСОБА_4, утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 Сімейного кодексу України) та з урахуванням положення частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, майнового та сімейного стану відповідача, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання його малолітнього сина ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме інтересам дитини та є гарантією, визначеною зазначеними вище Законами України.

Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів.

Згідно ч.1ст. 79 СКУкраїни, аліменти слід присудити від дня подання позовної заяви, а саме з 12.04.2018.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 704,80 грн. судового збору.

В силу ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76- 81, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати, щомісячно, з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 "а", Рахівського району, Закарпатської області на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3 "а", Рахівського району, Закарпатської області аліменти на утримання сина ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі по 2000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.04.2018 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 , в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області 704,80 гривень судового збору на рахунок: отримувач коштів - УДКСУ у Рахівському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37862638, банк отримувача - ГУДКУ в Закарпатській області, код банку отримувача (МФО) 812016, рахунок отримувача - 0211, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - судовий збір.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області або через Рахівський районний суд. .

Головуюча: Бліщ О.Б.