АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року

м. Київ

справа № 754/4573/17

провадження № 22-ц/796/287/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКравець В.А., Кулікова С.В.,
при секретаріПотапьонок К.В.,
учасники справи:

представник позивача - ОлейнікН.О.

відповідач - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приват Банк» - Сокуренка Євгена Сергійовича на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приват Банк» доОСОБА_9 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 13 216 грн. /а.с. 2-3/

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 64-67 /

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ПАТ КБ «Приват Банк» - Сокуренко Є.С. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року скасувати, постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, представник ПАТ КБ «Приват Банк» - Сокуренко Є.С. посилався на незаконність та необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, помилково встановлено, що отримана відповідачем платіжна картка діяла по 09.12.2012 року, що взагалі не властиво для правовідносин за договором банківського рахунку. Зауважив, що насправді видана відповідачу платіжна карта діяла по 09/15 року, тобто останній день строку дії кредитного договору - 30.09.2015 року, що підтверджується, зокрема, розрахунком заборгованості, який містить інформацію про погашення відповідачем заборгованості після дати заявленої як закінчення строку дії картки сталими платежами, що здійснювались по 22.08.2014 року.

ОСОБА_9, згідно відзиву на апеляційну скаргу, просила залишити останню без задоволення. Зазначила, що з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що дія кредитної картки, виданої їй ПАТ КБ «Приват Банк», закінчилася 09.12.2012 року, з огляду на, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що ПАТ КБ «Приват Банк» стало відомо про порушення його права відповідачем у грудні 2012 року, що свідчить про закінчення трирічного строку позовної давності для заявлених вимог у грудні 2015 року. Тому зважаючи на викладене, а також подання до суду відповідачем відповідної заяви про застосування позовної давності, вказала, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову ПАТ КБ «Приват Банк».

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, ч. 6 ст. 147 ЗУ &qu ч;Про судоустрій і статус суддів&q? і;, п. 3 Розділу XII Перехідних положень ЗУ &q?дн;Про судоустрій і статус суддів&q? і; до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, доводи та заперечення інших учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.12.2011 року між ОСОБА_9 та ПАТ КБ «Приват Банк» було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 2 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. /а.с. 6/

Підписом у заяві ОСОБА_9 підтвердила свою згоду на те, що вказана Заява, разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 09.12.2011 року, заборгованість ОСОБА_6, станом на 28.02.2017 року, становить 13 216, 00 грн., з яких 1817, 34 грн. - заборгованість за кредитом, 10 293, 14 грн., - заборгованість за процентами за користування кредитом, 500 грн. - штраф - фіксована частина та 605, 52 грн. - штраф - процентна складова./ а.с. 4-5/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції керувався ст. 525 ЦК України, якою встановлено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання; ст. 526 ЦК України, якою визначено загальні умови виконання зобов'язання; ст. 253 ЦК України про те, що перебіг строку давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події; ст. 257, ч. 2 ст. 258 ЦК України про те, що загальна позовна давність становить три роки, а позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені); ст. 266 ЦК України про те, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги; ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦК України про те, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторін у спорі.

Також судом першої інстанції було враховано правову позицію Верховного Суду України, яка висловлена у постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14 цс 14) про те, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Встановивши, що дія платіжної картки, виданої ПАТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_6, згідно укладеного договору б/н від 09.12.2011 року, закінчилася 09.12.2012 року, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачу про порушення відповідачем його права стало відомо в грудні 2012 року (з наступного дня після закінчення строку дії кредитної картки), а тому трирічний строк позовної давності до вимог ПАТ КБ «Приват Банк» сплив у грудні 2015 року, в той час як позов пред'явлено до відповідача лише у квітні 2017 року, тобто зі спливом строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як встановлено судом апеляційної інстанції з довідки ПАТ КБ «Приват Банк», між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_9 було підписано кредитний договір № б/н, за яким було надано дві кредитні картки, а саме 09.12.2011 року № НОМЕР_3 з терміном дії до 09/15 та 17.12.2012 року НОМЕР_2 з терміном дії 08/16 /а.с. 101/

Крім того, як обґрунтовано зазначено апелянтом, згідно апеляційної скарги, та підтверджено випискою по рахунку на а.с. 104-116, ОСОБА_6 здійснювала банківські операції за кредитною карткою № НОМЕР_3 по травень 2014 року включно, зокрема останнє поповнення рахунку на суму 1100 грн. мало місце 08.05.2014 року /поповнення готівкою в терміналі самообслуговування: Київ, вул. Володимирська, 18/2, відділення Банку. Платник: ОСОБА_10./.

Погашення заборгованості по кредитному договору третьою особою підтверджує, що вказані кошти були внесені особисто відповідачем чи іншою особою з її згоди на її рахунок, адже саме на відповідачеві лежить обов'язок не передавати картки, пін-коди третім особам.

Таким чином, встановлені судом апеляційної інстанції обставини, спростовують висновки суду першої інстанції про закінчення 09.12.2012 рокустроку дії укладеного договору б/н від 09.12.2011 року, оскільки перебіг позовної давності /ст. 257 ЦК України/ щодо повернення кредиту в повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки /ст. 261 ЦК України/, а строк дії кредитної картки № НОМЕР_3 закінчився 09/15.

Зважаючи на викладене, висновок суду першої інстанції про пропуск ПАТ КБ «Приват Банк» строку позовної давності при зверненні до суду з позовом до ОСОБА_9 31.03.2017 року, колегія суддів визнає помилковим.

Долучений до матеріалів справи розрахунок заборгованості за договором № б/н від 09.12.2011 року на а.с. 4-5 узгоджується зі змістом договору, укладеного між сторонами, а тому є належним доказом розміру заборгованості ОСОБА_6 за неналежне виконання умов укладеного кредитного договору.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитом договором у розмірі 13 216, 00 грн., з яких 1817, 34 грн. - заборгованість за кредитом, 10 293, 14 грн., - заборгованість за процентами за користування кредитом, 500 грн. - штраф - фіксована частина та 605, 52 грн. - штраф - процентна складова.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають судові витрати: у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1600, 00 грн., у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції - 1 760,00 грн.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства « Комерційний Банк «Приват Банк» - СокуренкаЄвгена Сергійовича - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_6 /ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» /, адреса місцезнаходження: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50/:

- заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.12.2011 року - 1 817,34 грн.;

- заборгованість по процентам за користування кредитом - 10 293,14 грн.;

- штраф /фіксована частина/ - 500,00 грн.;

- штрафу /процентна складова/ - 602,52 грн.,

а всього 13 216 /тринадцятьтисяч двісті шістнадцять/ гривень 00 коп.

Судові витрати, понесені у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути ОСОБА_6 /ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» /, адреса місцезнаходження: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50/ суму сплаченого судового збору у розмірі 1 600 /одна тисяча шістсот/ гривень 00 коп.

Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути ОСОБА_6 /ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» /, адреса місцезнаходження: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50/ суму сплаченого судового збору у розмірі 1 760 /одна тисяча сімсот шістдесят / гривень 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: