Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Сіренко Д.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника відповідача ТОВзІІ «АВТ Баварія» - Федоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія», треті особи: Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юр-Карпінос Андрій Євгенович про розірвання договору та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила суд: розірвати укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» і нею Контракт від 31 серпня 2016 року № 16-3962, та договір купівлі-продажу транспортного засобу № 16-3962Р від 02 вересня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А.Є. та зареєстрований в реєстрі за № 1752, стягнувши з відповідача на її користь грошові кошти в сукупному розмірі 856 073,31 гривень, з яких: 756 073,31 гривень сплачених нею за автомобіль марки «BMW 218d Grand Tourer F46» 2015 р.в., кузов (VIN) № НОМЕР_1 та 100 000,00 гривень у відшкодування моральної шкоди; стягнути з відповідача на її користь понесенні нею судові витрати, в тому числі на правову допомогу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» (Продавець, Відповідач) та ОСОБА_1 (Покупець, Позивач) Контракту від 31.08.2016 р. № 16-3962 вона оплатно за ціною 756073,31 грн. придбала у відповідача легковий автомобіль марки «BMW 218d Grand Tourer F46» 2015 p.в., кузов (VIN) № НОМЕР_1, що був у використанні як демонстраційний. Пробіг ТЗ складав 21340,00 км., що відповідає запису по останньому ТО в Сервісній книжці. Перед придбанням ТЗ був повністю оглянутий нею, видимі внутрішні та зовнішні пошкодження були відсутні, записи в Сервісній книжці вказували на проходження планових ТО (заміна мастила та гальмівних колодок 28.10.2015 р. та 18.02.2016 p.), інших записів не було. Усно продавець запевнив, що ТЗ є цілком новим і ексклюзивним (в Україні на той час налічувалось близько 4-х екземплярів), наявність пробігу мотивував проведенням демонстраційних акцій по Україні, в тест-драйві ТЗ участі не приймав, в ДТП та ремонті, в т.ч. кузовному, жодного разу не перебував, що підтверджувалось і відсутністю записів про це в Сервісній книжці. У зв'язку із закінченням терміну гарантійного обслуговування вона вирішила продати ТЗ та 28.08.2017 р. разом з потенційним покупцем відвідали одну із СТО, де при огляді кваліфікованим фахівцем за допомогою спеціального пристрою було встановлено, що ТЗ мав механічні пошкодження та здійснювався кузовний ремонт передніх правої і задньої дверей: рихтування, рівняння, шпаклювання та фарбування. Обурившись вказаною інформацією вона відразу звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» з претензіями продажу неякісного товару шляхом обману про вказані істотні недоліки, проте останній таку формацію не підтвердив та запевнив, що всі її вимоги необґрунтовані та підстав для усунення недоліків чи відшкодування збитків немає. Не повіривши відповідачу вона 29.08.2017 р. звернулася за правовою допомогою до адвоката, в ході перевірки та зібрання доказів яким було встановлено, що ТЗ дійсно був битим до моменту продажу їй та в автомобілі здійснювався кузовний ремонт передніх правої і задньої дверей: рихтування, рівняння, шпаклювання та фарбування. Так, з листа-відповіді на Адвокатський запит МТСБУ від 08.09.2017 р. № 7/2-28/21851 стало відомо, що ТЗ до моменту його придбання нею (31.08.2016 р.) був застрахований Продавцем в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», в базі МТСБУ інформація про страхові випадки відсутня. Листом-відповіддю на Адвокатський запит УПП у м. Києві від 08.09.2017 р. № 659-аз/41/11/02-2017 повідомило, що згідно з національною автоматизованою інформаційною системою «НАІС» за період з 01.01.2015 р. по 31.08.2016 р. за участю ТЗ ДТП не зареєстровані. Листом-відповіддю на Адвокатський запит ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» від 09.10.2017 р. № 2834 повідомила, що договір страхування відносно ТЗ вказаним Товариством не укладався, листами від 06.09.2017 р. № 2499, від 25.10.2017 р. № 2992, від 06.11.2017 р. № 3124 ПрАТ АСК «ІНГО Україна» відмовило в наданні інформації на Адвокатський запит мотивуючи таку таємницею страхування. Листом-відповіддю на Адвокатський запит TOB «Аудатекс Україна» (адміністратор інтернет-ресурсу Audatex з визначення калькуляції ремонту пошкоджених транспортних засобів) від 23.10.2017 р. № 78-23/10/2017 р. повідомило, що ТЗ мав механічні пошкодження та на замовлення ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» в системі Audatex 05.08.2016 р. здійснювалась калькуляція у страховій справі № 218826, тобто з ТЗ мав місце страховий випадок. Листом-відповіддю на Адвокатський запит Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» від 01.11.2017 р. № 401 визнало, що під час експлуатації Товариством ТЗ мав місце страховий випадок, що призвело до кузовних пошкоджень та його ремонту, ТЗ був застрахований ПрАТ «АСК «ІНГО Україна». З наведеного слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» в змові з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» намагалось приховати факт наявності страхового випадку з ТЗ та кузовного ремонту останнього до моменту його придбання нею, а сам продаж був здійснений шляхом обману та введенням Покупця в оману, з застосуванням нечесної підприємницької практики та фальсифікації товару (ТЗ), адже якби вона знала про вказані обставини то ніколи б не погодилася придбати такий ТЗ оскільки товар був суттєво іншим, ніж передбачено Контрактом. При укладенні Контракту та продажу ТЗ їй відповідач діяв з застосуванням нечесної підприємницької практики, навмисно обмежив її в наданні необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про ТЗ, обманув та ввів в оману щодо основних характеристик ТЗ, навмисно приховавши факт пошкодження та кузовного ремонту ТЗ, фальсифікувавши таким чином продаваємий ТЗ з корисливою метою приховати погіршення споживчих властивостей ТЗ, що спонукало її придбати такий ТЗ, на купівлю якого в інакшому випадку, при обізнаності про його пошкодження та кузовний ремонт, вона би ніколи не погодилася. Відчуження ТЗ обманним шляхом підтверджується і подальшими діями відповідача та третьої особи, які всіляким чином намагались приховати від неї факт та обставини страхового випадку і кузовного ремонту ТЗ, надання у відповідях на численні адвокатські шити неправдивої і недостовірної інформації, ухилення на надуманих підставах від надання такої інформації, що в сукупності підтверджує ведення останніми господарської діяльності з навмисним застосуванням нечесної підприємницької практики та обманом споживачів, переслідуючи мету продажу неліквідного товару та приховування погіршення споживчих властивостей таких товарів тощо. Завдання неправомірними діями відповідача шляхом застосування обману, веденням в оману щодо істотних недоліків ТЗ, застосування при укладенні Контракту нечесної підприємницької практики, замовчування факту кузовного ремонту змусило її нервуватись, переживати, звернутись за правовою допомогою до адвоката, оплачувати його послуги тощо, що позбавило можливості вести звичний образ життя та порушило нормальні життєві зв'язки. Дії (бездіяльність) відповідача та пов'язані з цим судові тяганини завдають їй втрат як майнового так і немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, принижує її честь, гідність, престиж та ділову репутацію, що негативно відображається на здоров'ї та самопочутті через постійні моральні страждання, порушення нормальних життєвих зв'язків через неможливість здовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, сором'язливість перед родичами та знайомими. Моральну шкоду оцінює в розмірі 100000,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Пояснила суду, що вона придбала автомобіль «BMW 218d Grand Tourer F46» 2015 р.в., кузов (VIN) № НОМЕР_1 в салоні у відповідача, як новий автомобіль з невеликим пробігом. Наявність пробігу була пояснена їй, як використання авто керівництвом. Ціна продажу автомобіля їй підходила, на той час їй ніхто не повідомляв про знижу у 42% на даний автомобіль. Крім того, її запевнили, що автомобіль не битий, участі у будь-якому ДТП не приймав. Після ж придбання автомобіля, технічних зауважень під час керування транспортним засобом вона не мала. Вирішивши продати автомобіль, з потенційним покупцем вони вирішили перевірити автомобіль шляхом дослідження. Саме тоді експерт повідомив, що автомобіль був битий. Він повідомив, що авто фарбувалося, а тому падає в ціні. Товщина фарби на капоті та справа на інших частинах автомобіля була більшою, ніж заводська. На експертному дослідженню їй було повідомлено саме про факт фарбування авто, а на запит страхової компанії вона отримала відповідь про те, що від страхової компанії перераховувалися кошти по ДТП за участю даного авто. Вона подзвонила до відповідача з приводу неповідомлення їй такого факту під час купівлі нею даного авто, на що сторона відповідача підтвердила, що автомобіль був битий, а таку інформацію менеджер міг навіть не знати. При цьому, ні сервісна книжка автомобіля, ні інші документи не містили інформацію про даний факт. Якщо ж вона б одразу знала це, то ніколи б не придбала такий автомобіль.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, заяві про збільшення позовних вимог, просив позов задовольнити. Пояснив суду, що у договорів, укладеному між сторонами придбане авто значиться як виставкове, у зв'язку з чим пошкоджень не повинно мати. Після спливу року, під час огляду транспортного засобу у зв'язку з його продажем було встановлено, що права сторона авто була фарбована. Зазначив, що як такої експертизи авто проведено не було, було проведено огляд. Вони з позивачем надали відповідні запити до відповідача, страхової компанії, де авто було застраховане, але у наданні відповіді було відмовлено. Потім, страхова компанія повідомила, що страховий випадок все ж таким мав місце та відбувався ремонт автомобіля. Також, ними було здійснено запит до Аудатекс, де підтвердили про факт страхового випадку за участю придбаного позивачем автомобіля. Відповідач же приховав даний факт від позивача, а самий маленький ремонт автомобіля вже зменшує його ціну. Вважає, що у відповідності до ч. 2 ст. 627 ЦК України, ст.ст. 4, 6, 15, 8, 10, 19, 21, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» укладений між сторонами контракт та договір купівлі-продажу мають бути розірвані.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» - Федоренко О.В. в судовому засіданні проти позову заперечувала, з підстав викладених у відзиві на позов, долученого до матеріалів справи (а.с.62-65), просила у задоволенні позову відмовити. Пояснила суду, що позивач під час придбання автомобіля розуміла, що автомобіль вже був у використанні, оскільки пробіг авто вже тоді становив 23 000 км., у зв'язку з чим позивачу було надано значну знижку на рівні 42%, тобто майже половини вартості автомобіля. До придбання автомобіля позивачем, на авто були наявні подряпини, проте воно не приймало участі у ДТП. До якості лакофарбового покриття під час купівлі авто у позивача претензій не було. При цьому, зазначила, що дійсно в додатку до контракту та інших документів не було зазначено інформації про фарбування автомобіля. Пошкодження автомобіля усувалися у сервісному центрі АВТ «Баварія», а внесення інформації про ремонтні роботи у сервісну книжку нічим взагалі не передбачено. Згідно ЗУ «Про захист прав споживачів», розірвання договору можливе під час строку гарантійного обслуговування у разі істотного недоліку. Разом з тим, позивач звернулася до суду після закінчення строку гарантії. При цьому, під час експлуатації у неї не виникало претензій до технічного стану авто. Істотних недоліків автомобіль також не має.

Представник третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юр-Карпінос А.Є. в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутні.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність третіх осіб.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 серпня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» та ОСОБА_1 було укладено Контракт № 16-3962, за умовами якого продавець ТОВ з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» зобов'язався поставити та передати, а покупець ОСОБА_1 зобов'язалася оплатити та прийняти один легковий автомобіль марки «BMW 218d Grand Tourer F46» 2015 р.в., об'єм двигуна 1995 куб.см., колір «Platinum Silver metallic» VIN № НОМЕР_1, що був у використанні, як демонстраційний, найменування моделі, ціна та специфікація якого міститься в додатку № 1 від 31 серпня 2016 року, який є невід'ємною частиною цього Контракту (а.с.12-19).

Відповідно до п. 2.1. Розділу 2 даного Контракту, на день підписання сторонами Контракту загальна вартість товару складає: 756 073,31 гривень, включаючи податок на додану вартість: 126 012,22 гривень.

Згідно Додатку № 1 від 31 серпня 2016 року до Контракту № 16-3962 від 31 серпня 2016 року, вартість автомобіля «BMW 218d Grand Tourer F46» 2015 р.в., об'єм двигуна 1995 куб.см., колір «Platinum Silver metallic» VIN № НОМЕР_1 складає 630 061,09 гривень, ПДВ складає: 126 012,22 гривень, загальна вартість 756 073,31 гривень (а.с.20-21).

02 вересня 2016 року між сторонами також було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 16-3962Р, за умовами якого продавець ТОВ з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» передає у власність, а покупець ОСОБА_1 приймає у власність транспортний засіб - легковий автомобіль марки BMW 218d Grand Tourer F46» 2015 р.в., об'єм двигуна 1995 куб.см., колір «Platinum Silver metallic», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.69).

Згідно п. п. 3, 4 даного договору, за домовленістю сторін вартість (ціна) автомобіля становить: загальна вартість: 756 073,31 гривень, включаючи податок на додану вартість 126 012,22 гривень. На дату укладення сторонами цього договору вартість автомобіля повністю оплачена покупцем.

02 вересня 2016 року сторонами було підписано акт № 16-2018 прийому-передачі автомобілю, за яким ОСОБА_1 прийняла один легковий автомобіль марки BMW 218d Grand Tourer F46», що був у використанні, як демонстраційний у повній комплектності та технічно-справному стані (а.с.68).

Статтею 673 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Відповідно до ст. 675 Цивільного кодексу України, товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 676 Цивільного кодексу України, гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу. Гарантійний строк, встановлений договором купівлі-продажу, продовжується на час, протягом якого покупець не міг використовувати товар у зв'язку з обставинами, що залежать від продавця, до усунення їх продавцем. Гарантійний строк продовжується на час, протягом якого товар не міг використовуватися у зв'язку з виявленими в ньому недоліками, за умови повідомлення про це продавця в порядку, встановленому статтею 688 цього Кодексу. Гарантійний строк на комплектуючий виріб дорівнює гарантійному строку на основний виріб і починає спливати одночасно з ним.

Згідно ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов'язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції.

Відповідно до п.п. 8.1., 8.2. Контракту, продавець гарантує покупцю, що товар, переданий за цим контрактом, відповідає вимогам до якості, затвердженим заводом-виробником і визначеним в експлуатаційних документах. Товар не має явних видимих внутрішніх або зовнішніх пошкоджень. Продавець приймає на себе зобов'язання здійснити безоплатно передпродажну підготовку товару. Обсяг робіт з перепродажної підготовки визначено заводом-виробником і міститься в експлуатаційних документах. Подальше регулярне технічне обслуговування товару в межах гарантійного терміну здійснюється продавцем на загальних засадах, на підставі окремих звернень покупця до авторизованих сервісних центрів продавця.

Згідно п. 8.4. Контракту, гарантія на товар, проданий покупцю за цим контрактом, становить два роки з дати першої реєстрації товару в органах ДАІ, тобто починаючи з 30 липня 2015 року без обмеження пробігу.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, сторона позивача, зокрема, посилається, на те, що відповідачем не було повідомлено позивача про страховий випадок із придбаним авто, участі авто у ДТП, про фарбування елементів кузову автомобіля, що значно впливає на ціну товару, що свідчить про введення позивача в оману, застосування нечесної підприємницької діяльності для реалізації неліквідного товару.

Так, відповідно до листа-відповіді МТСБУ від 08 вересня 2017 року, наданого на запит сторони позивача від 30 серпня 2017 року, автомобіль «BMW 218d», VIN № НОМЕР_1 був застрахований у період часу з 31 липня 2015 року по 30 липня 2016 року та з 30 липня 2016 року по 29 липня 2017 року у страховій компанії «ІНГО Україна (а.с.28-29).

При цьому, відповідно до листа-відповіді ПрАТ «АСК «Інго Україна» від 09 жовтня 2017 року, договір страхування автомобіля «BMW 218d», VIN № НОМЕР_1 даною страховою компанією не укладався (а.с.35).

Згідно листа-відповіді Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, згідно з національною автоматизованою інформаційною системою «НАІС», за період з 01 січня 2015 року по 31 серпня 2016 року за участю автомобіля «BMW 218d», VIN № НОМЕР_1 ДТП не зареєстрована (а.с.31).

Відповідно до листа-відповіді ТОВ «Аудатекс Україна» від 23 жовтня 2017 року, наявна одна калькуляція по транспортному засобу з VIN кодом НОМЕР_1 в період до 31 серпня 2016 року (користувач - ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», номер справи - 218826, дата - 05 серпня 2016 року (а.с.41).

Згідно ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно: основних характеристик продукції, таких як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, гарантійне обслуговування, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару; будь-яких застережень щодо прямої чи опосередкованої підтримки виробником продавця або продукції; ціни або способу розрахунку ціни чи наявності знижок або інших цінових переваг; потреби у послугах, заміні складових чи ремонті; характеру, атрибутів та прав продавця або його агента, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії, афілійованість та права інтелектуальної або промислової власності, його відзнаки та нагороди; 6) права споживача або небезпеки, що йому загрожує. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Таким чином, умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони, по-перше, порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, завдають шкоди споживачеві.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 08 червня 2016 року у справі № 6-330цс16.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, укладаючи відповідні договори сторони договору є вільними в їх укладенні щодо всіх умов договору, погоджених сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

При цьому, згідно ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Як вбачається із спірного укладеного між сторонами Контракту та договору купівлі-продажу автомобіля, автомобіль «BMW 218d», VIN № НОМЕР_1 придбавався позивачем як демонстраційний, що не заперечувалося сторонами у судовому засіданні, тобто вказані умови передбачали той факт, що відбувалася неодноразова демонстрація та використання можливостей автомобіля перед потенційними покупцями, що мало своїм наслідком наявність пробігу даного авто. При цьому, за умовами укладеного Контракту було обмовлено, що автомобіль не мав явних видимих внутрішніх або зовнішніх пошкоджень. Крім того, позивачем було підписано відповідний акт прийому-передачі автомобіля від 02 вересня 2016 року, за яким остання прийняла автомобіль у повній комплектності та технічно-справному стані, що свідчить про те, що остання повністю була згідна як з умовами договору, так і з технічним станом автомобіля. В подальшому, ж, як було зазначено позивачем, при проведенні огляду автомобіля після річного строку його використання було виявлено, що певні елементи кузову автомобіля були пофарбовані, а сам автомобіль був учасником ДТП. В той же час, факту участі придбаного автомобіля у ДТП судом встановлено не було, а надані відповіді на запити сторони позивача містять лише відомості про наявність калькуляції по проведенню робіт по автомобілю, що беззаперечно не може свідчити про наявність саме страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, наявність фарбування покриття автомобіля не являється істотних недоліком в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», що також підтверджується фактом відсутності будь-яких нарікань щодо роботи автомобіля з боку позивача, що не заперечувалося останньому в судовому засіданні. Також, в розрізі даного спору в частині введення позивача в оману під час укладення спірних договорів, позивач, як сторона договору, мала розуміти природу використання даного автомобіля, як демонстраційного, що в свою чергу було відображено в укладених між сторонами правочинами.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, враховуючи наведені доводи в їх сукупності, судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог про розірвання укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» і нею Контракту від 31 серпня 2016 року № 16-3962, та договору купівлі-продажу транспортного засобу № 16-3962Р від 02 вересня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А.Є. та зареєстрований в реєстрі за № 1752, стягнувши з відповідача на її користь грошові кошти в сукупному розмірі 856 073,31 гривень, з яких: 756 073,31 гривень сплачених нею за автомобіль марки «BMW 218d Grand Tourer F46» 2015 р.в., кузов (VIN) № НОМЕР_1.

Щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою.

В той же час, позивачем не було надано суду належних доказів в підтвердження понесених душевних переживань, які були спричиненими саме придбанням автомобіля, враховуючи те, що остання використовувала його за призначенням без будь-яких зауважень протягом року, а наявність факту фарбування елементів кузову не впливає на факт порушення нормальних життєвих зв'язків, сором'язливість позивача, оскільки не впливає на належне управління та технічний стан автомобіля.

Щодо заявлених позивачем позовних вимог про відшкодування судових витрат в якості витрат на правову допомогу, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача у вказаній справі представляв адвокат ОСОБА_2 на підставі договору № 2908 про надання правової допомоги від 29 серпня 2017 року (а.с.48).

Відповідно до довідки-розрахунку № 01 про розмір коштів, що підлягають виплаті адвокату за надання правничої допомоги по справі № 755/17812/17, загальний розмір витрат позивача на послуги адвоката становить 34 301,20 гривень. В той же час, вказана сума коштів не підтверджена відповідними належними доказами в частині понесення витрат по кожному із пунктів розрахунку та їх обґрунтованості в розрізі заявлених позовних вимог, а стороною позивача надано суду лише квитанцію до прибуткового касового ордеру № 0404 від 04 квітня 2018 року про нарахування 34 301,20 гривень. Крім того, враховуючи, що суд дійшов ґрунтовного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, відшкодування судових витрат на правову допомогу, не здійснюється.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи, що суд дійшов ґрунтовного висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, відшкодування судового збору, в порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 23, 626, 627, 655, 656, 673, 675, 676, 1167 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 6, 8, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, ст.ст. 2, 10, 48, 49, 76, 77-81, 89, 133, 137, 141, 209, 210, 247, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 (РНОКППНОМЕР_3, АДРЕСА_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» (ідентифікаційний номер 23730020, м. Київ бул. Івана Лепсе, 4), треті особи: Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (, м. Київ бул. Бульварно-Кудрявська, 33), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юр-Карпінос Андрій Євгенович (АДРЕСА_2) про розірвання договору та стягнення коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Повне судове рішення складено 31 травня 2018 року.

Суддя: